Справа № 396/397/23
Провадження № 1-кп/396/179/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.04.2023 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки російської федерації Стародубського району Брянської області с. Бистріково, громадянки України, освіта зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У березні-квітні 2014 року на території Донецької та Луганської областей створено стійкі ієрархічні об`єднання терористичні організації, так звані «Донецька народна республіка» (далі «ДНР») і «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»), учасники якої в Україні займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством людей, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі.
Основною метою діяльності вказаних терористичних організацій є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України.
Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». На підставі цього указу на території Донецької і Луганської областей триває антитерористична операція (далі АТО), спрямована на припинення діяльності указаних терористичних організацій.
Законом України «Про боротьбу з тероризмом» визначено, що терористична організація - це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.
Зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженим постановою Верховної Ради України №129-VІІІ від 27.01.2015; заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленою постановою Верховної Ради України №145-VІІІ від 04.02.2015; заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України №337-VІІІ від 21.04.2015, «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями.
«ДНР» та «ЛНР» мають стабільний склад лідерів вказаних терористичних організацій, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.
Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України №33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей. До проведення антитерористичної операції, згідно ст.4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», залучені військові підрозділи Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України.
В подальшому, з 30.04.2018 на підставі Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» в окремих районах Донецької та Луганської областей проводиться операція об`єднаних сил, з метою забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.
Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами Російської Федерації та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року Російською Федерацією визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.
22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.
24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати спеціальну військову операцію в Україні.
У подальшому Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.
25.06.2022 ОСОБА_5 на власному аккаунті « ОСОБА_6 » ІНФОРМАЦІЯ_2 в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Одноклассники» поширила відеоролик під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в якому згідно висновку спеціаліста 01-10/36/1 від 24.01.2023 містяться ознаки глорифікації особи, яка здійснювала збройну агресію Російської Федерації проти України.
22.07.2022 ОСОБА_5 на власному аккаунті « ОСОБА_6 » ІНФОРМАЦІЯ_2 в соціально орієнтованому ресурсі мережі Інтернет «Одноклассники» поширила відеоролик з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в тексті напису згідно висновку спеціаліста 01-10/36/1 від 24.01.2023 містяться висловлювання, спрямовані на заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України.
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, а саме у вчиненні поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України.
16 лютого 2023 року між прокурором-начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин, а також щодо міри покарання, яку повинна понести ОСОБА_5 , а саме: призначення покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без конфіскації майна з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, та перевіривши угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ч. 2 ст. 436-2 КК України).
Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено та перевірено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
При призначенні обвинуваченній покарання суд враховує що обвинувачена є інвалідом 3 групи, раніше не судимою та обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що його обтяжують.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення обвинувального вироку з призначенням ОСОБА_5 виду та міри покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України, визначеної сторонами в угоді з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 469-475 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1