Справа № 287/242/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2023 р. м.Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000010 від 13.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старшим слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт на вилучене у ході огляду місця події від 13.01.2023 майна, а саме ніж, який за зовнішніми ознаками схожий на холодну зброю - шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Від прокурора ОСОБА_4 до суду надійшла заява з проханням клопотання про арешт майна розглянути без її участі. Вимоги клопотання підтримує.

Від слідчого ОСОБА_3 до суду надійшла заява з проханням клопотання про арешт майна розглянути без його участі, у зв`язку із службовою зайнятістю. Вимоги клопотання підтримує.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що 13.01.2023 року до чергової частини відділення поліції № 2 Коростенського районного управління Національної поліції в Житомирській області від дільничого офіцера поліції відділення поліції № 2 Коростенського районного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_6 надійшло повідомлення про те, що в ході здійснення профілактичного відпрацювання с.Радовель, Коростенського району, Житомисрької області по вул. Київській у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 виявлено ніж, який за зовнішніми ознаками схожий на холодну зброю, який ОСОБА_5 , носить при собі.

13.01.2023 року в ході проведення огляду місця події на ділянці автодороги по АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_5 , на поясному ремені виявлено ніж, який за зовнішніми ознаками схожий на холодну зброю, який упаковано до спец, пакету PSP 2161583 та вилучено в якості речового доказу до ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

За фактом носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу 13.01.2023 року розпочато кримінальне провадження №0000010 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

13.01.2023 року в ході проведення огляду місця події на ділянці автодороги по АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_5 , на поясному ремені виявлено ніж, який за зовнішніми ознаками схожий на холодну зброю, який упаковано до спец, пакету PSP 2161583 та вилучено в якості речового доказу до ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

В ході досудового розслідування, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , засіб зв`язку моб.тел: НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови слідчого від 13.01.2023 ніж, який за зовнішніми ознаками схожий на холодну зброю, який упаковано до спец. пакету PSP 2161583, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення допитані свідки поняті присутні під час проведення огляду місця події від 13.01.2023, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та відібрано пояснення у ОСОБА_5 .

Речовий доказ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Ніж, який за зовнішніми ознаками схожий на холодну зброю, є предметом вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання обґрунтоване тим, що на думку слідчого, існують всі правові підстави для накладення арешту на вилучений ніж, який схожий за зовнішніми ознаками на холодну зброю, який в подальшому буде досліджений та оцінений органом досудового розслідування відповідно до вимог ст. 94 кримінального процесуального закону та буде прийнято законне процесуальне рішення в розумні строки.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в межах вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Положення ч. 4 ст. 173 КПК України визначають обов`язок суду застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи, що слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також, з урахуванням того, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий суддя дійшов висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000010 від 13.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України задоволити.

Накласти арешт на вилучене у ході огляду місця події від 13.01.2023 року майно, а саме: ніж, який за зовнішніми ознаками схожий на холодну зброю - шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1