ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1807/22 Справа № 204/8607/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконференції:

підозрюваного ОСОБА_7 ,

адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2022 року зі змінами про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину, уродженця АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною ухвалою було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_10 погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України.

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000032 від 23.05.2017 року, до 18 грудня 2022 року, без визначення розміру застави.

Рішення суду обґрунтовано тим, що судом встановлено, що ризики, передбачені п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, що виправдовує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що санкція ч. 1 ст. 111 КК України передбачає конфіскацію майна, останній може вчинити дії спрямовані на відчуження приналежного йому майна, майнових прав, знищення первинних документів та документів із внесеними до них недостовірними відомостями, які стосуються вчинюваних ним злочинів; ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може повідомити зазначених осіб про їх переслідування правоохоронними органами, а вказані особи можуть знищити або сховати предмети злочинної діяльності, які мають доказове значення для провадження, уникати спілкування з органом досудового розслідування шляхом переховування на тимчасово непідконтрольних Україні територіях. Наведені обставини свідчать про можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному проваджені, шляхом застосування до останніх методів залякування; отримавши матеріали обґрунтування кримінального провадження та перебуваючи на волі існує ризик, що ОСОБА_7 може розголосити відомості досудового розслідування, що в подальшому перешкоджатиме проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, виконанню необхідних слідчих та розшукових дій, тому, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Слідчий суддя вважав, що раніше заявлені ризики продовжують існувати.

Слідчим суддею зазначено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів проти громадської безпеки та проти основ національної безпеки України, де на даний час введено воєнний стан. Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також характер вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України, який свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, суд в даному випадку не визначав розміру застави.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту

Вважає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

На думку адвоката, підозра не обґрунтована, вручена з порушенням права на захист та ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного. Вважає, що матеріали кримінального провадження сфабриковані, жодних доказів вчинення ним дій з фінансування злочинних терористичних угрупувань немає. Вважає, що ризики не доведені, оскільки ОСОБА_7 не збирається переховуватися від органу досудового розслідування. Зазначає, що ОСОБА_7 багато може зробити для держави, оскільки володіє важливою інформацією. Вважає, що ні в повідомленні про підозру від 05.03.2022 року, ні в клопотанні слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачається наявності складу інкримінованих правопорушень, що залишено без уваги судом першої інстанції.

На думку адвоката, слідчий суддя не звернув належної уваги, що з моменту скасування постанов про закриття кримінального провадження № 0000032 - 14.09.2021, до затримання ОСОБА_7 04.03.2022 і вже за більш ніж шість місяців тримання його під вартою, всього більш ніж 11 місяців, жодного нового доказу причетності ОСОБА_7 до скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст. 258-3, 258-5 КК України, органом досудового розслідування надано не було.

Звертає увагу, що у відповідності до висновку експерта від 03.06.2022 року щодо вилученої під час затримання ОСОБА_7 техніки - відомостей про дислокацію військових частин ЗСУ чи використання безпілотних летальних апаратів - не виявлено. Не додано до клопотання і жодного документу на підтвердження існування Комітету «Безпілотні літальні апарати» Асоціації «Українська оборонна те безпекова промисловість» та виконання останнім оборонних замовлень МО.

Адвокат вважає, що жодних належних доказів, які б підтверджували наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не наведено. Вважає, що слідчим суддею в повній мірі не враховано достатньої кількості ділових зв`язків, активної суспільної діяльності, нерухомого майна, корпоративних прав, постійного місця роботи, стабільного доходу, ризик втечі з країни де ведуться бойові дії, здійснюється досудове розслідування не є обґрунтованим, а запобігання зазначеному ризику можливе іншим шляхом, ніж тримання під вартою. На його думку, жоден з зазначених слідчим суддею ризиків, є необґрунтованим та немає будь-якого доказового підтвердження.

Вважає надуманими висновки слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігти ризику інакше як шляхом застосування виняткового запобіжного заходу.

Також вважає, що ризик незаконного впливу на свідків прокурором жодним чином не доведено, та станом на день розгляду чергового клопотання він перестав існувати. Висновки слідчого судді в цій частині є лише припущенням.

З посиланням на практику ЄСПЛ вказує, що прокурором у судовому засіданні не зазначено та не долучено жодного доказу, який би свідчив про існування будь-якого з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того вказує, що безальтернативність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено положенням ч. 5 ст. 177 КПК України, є неконституційним. Тому у даному випадку мають бути застосовані норми Конституції України, як норми прямої дії.

Висновки слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 є необґрунтованими, зробленими виключно на припущеннях та без урахування практики ЄСПЛ.

Крім вказаного посилається на позитивні характеристики ОСОБА_7 .

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В апеляційному суді адвокат ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 , кожен окремо підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

Прокурори в апеляційному суді заперечували проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, ухвалу слідчого судді вважали законною, обґрунтованою та належно мотивованою, у зв`язку з чим просили залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та які зазначені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно з наданими матеріалами ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України, вчиненого за обставин, детально викладених у повідомленні про підозру.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаних злочинів, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, які неодноразово були предметом розгляду слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовженні. Крім того, питання обґрунтованості підозри неодноразово перевірялась також й Дніпровським апеляційним судом під час перевірки ухвали слідчих суддів про обрання та продовження строку дії тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у тому, що ОСОБА_7 , залучив до вчинення вказаної протиправної діяльності ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до наказу генерального директора ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» ОСОБА_7 № 358-к від 03.03.2014 на вказаному підприємстві займала посаду начальника відділу збуту, до обов`язків якої входило контроль продажу товарів, що імпортуються вказаним підприємством, у 2015 році (більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим). В свою чергу, відповідальною особою у м. Луганську по питанням регіонального розвитку ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп», відповідно до наказу генерального директора ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» ОСОБА_7 № 64-К від 01.10.2008 був призначений менеджер ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідно до наказу № 356-К від 03.03.2014 був призначений менеджер ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Так, реалізуючи свій злочинний план та умисел, який направлений на фінансове забезпечення діяльності терористичної організації «ДНР», ОСОБА_7 за передньою змовою з ОСОБА_12 , за невстановлених в ході досудового розслідування обставин домовилась з менеджером по питанням регіонального розвитку ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» у м. Дебальцеве Донецької обл. ОСОБА_14 про вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Отже, ОСОБА_7 , продовжуючи вчиняти вказану протиправну діяльність, та не відмовляючись від раніше розробленого злочинного плану з ОСОБА_12 , та ОСОБА_14 зареєстровали ряд суб`єктів підприємницької діяльності з метою фінансового забезпечення терористичної організації «ДНР», та які усвідомлені про злочинну діяльності терористичної організації «ДНР», та обізнані про створені так звані «Міністерства фінансів «ДНР», «Міністерства доходів та зборів «ДНР», «Центрального Республіканського Банку «ДНР», та усвідомлюючи, що грошові кошти, збір та обіг яких відбуваються на території Донецької обл., непідконтрольній державним органам влади України, буде використано для цілей вказаної терористичної організації, зокрема щодо насильницької зміни меж території та державного кордону України.

На виконання вказівок ОСОБА_7 , ОСОБА_12 разом ОСОБА_14 , здійснювали незаконну реєстрацію фізичної особи підприємця території терористичної організації «ДНР» з метою подальшої реалізації продукції на вказаній вище території, а саме оболонки штучні для ковбасних виробів, плівка для харчових продуктів та іншого, які фактично походить з території Польської Республіки та Російської Федерації, та які в подальшому направлялись до території терористичної організації «ДНР». В свою чергу, ОСОБА_14 з метою виконання злочинних вказівок та реалізації спільного злочинну плану з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , для приховання юридичної приналежності в процесі фінансового забезпечення терористичної діяльності «ДНР» до ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп», керівником якого є ОСОБА_7 , було зареєстроване суб`єкт підприємницької діяльності у м. Дебальцеве Донецької обл., який знаходиться на території терористичної організації «ДНР». Так, у період часу з 11.12.2015 по 25.12.2015, перебуваючи на території терористичної організації «ДНР» у м. Дебальцеве Донецької обл., ОСОБА_15 , на виконання вказівок ОСОБА_7 , вжив всіх необхідних заходів та вчинив всі необхідні дії, направлені на фінансування терористичної діяльності шляхом сплати «податків» до так званої «податкової системи «ДНР», в процесі здійснення незаконної підприємницької діяльності на вказаній території. Так, на виконання задуманого ОСОБА_7 злочинного плану, ОСОБА_14 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, з метою реалізації вказаного плану, на ім`я генерального директора ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» ОСОБА_7 , подав заяву про звільнення із вказаного підприємства за власним бажання, на підставі якої, відповідно до наказу № 405-к від 21.12.2015, ОСОБА_14 було звільнено з посади менеджера по питанням регіонального розвитку ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп». 22.12.2015, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, ОСОБА_14 , не відмовляючись від злочинного умислу, та виконуючи вказівки ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , після офіційного звільнення з ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп», перебуваючи на території терористичної організації «ДНР», зареєстрував суб`єкт господарської діяльності та отримав свідоцтво про державну реєстрацію ФОП серії НОМЕР_2. Після чого, ОСОБА_14 , за спільно обумовленим злочинним планом з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , та діючи на виконання вказівок останніх, з метою забезпечення ведення господарської діяльності на території терористичної організації, 18.01.2016 відкрив у так званому «Центральному Республіканському Банку Донецької Народної Республіки» розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 з метою незаконного ведення господарської діяльності та сплати так званих «податків» до так званого «бюджету «ДНР». В подальшому, на виконання злочинних вказівок ОСОБА_7 , та виконуючи відведену їй роль у злочинному плані, ОСОБА_12 , розуміючи, що за результатами фінансово-господарської діяльності ОСОБА_14 , як незаконно зареєстрованого суб`єкта господарської діяльності, будуть сплачуватись так звані «податки» до «бюджету ДНР», що згідно положень ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є фінансовим та матеріальним забезпеченням терористичної організації «ДНР», здійснювала пошук постачальників товару (оболонки штучні для ковбасних виробів, плівка для харчових продуктів та ін.), для подальшої його реалізації ФОП ОСОБА_14 на тимчасово окупованій території представниками терористичної організації «ДНР», із використанням механізму «транзитних» підприємств, з метою приховування достовірної інформації про дійсного імпортера продукції. Так, ОСОБА_12 , після доставки товару на територію терористичної організації «ДНР» забезпечувала митне оформлення та декларування товару, та після чого, здійснювала заходи щодо подальшого розпорядженням та декларування товару з метою його реалізації підприємствам, які зареєстровані та мають виробничі потужності на території терористичної організації «ДНР». При цьому, на виконання вказівок ОСОБА_7 , ОСОБА_12 повністю усвідомлювала, що в процесі незаконної фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_14 на території терористичної організації «ДНР» будуть сплачуватись так звані «податки» до так званого «бюджету ДНР». Після чого, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, надав вказівки ОСОБА_12 з метою безперешкодного виконання покладених злочинних обов`язків та доведення злочинного наміру до кінця, здійснювала роботу з обліку, систематизації звітних документів щодо фінансово-господарської діяльності незаконно зареєстрованого, тобто з порушенням норм діючого законодавства України, ФОП ОСОБА_14 , та у період часу з 18.01.2016 по 27.06.2017, із використанням електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка крім того є офіційним засобом зв`язку ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп», отримувала та опрацьовувала, з метою систематичних, планових та постійних сплат так званих «податків» до так званого «бюджету «ДНР», невід`ємні документи реалізації фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_14 , а саме: договори поставок, договори перевезення, додаткові угоди, протоколи протиріч до договорів поставок, специфікації, агентські договори, договори про надання послуг митного представництва, угоди про вартість послуг, заявки на поставку товару, рахунки-фактури, зразки заповнення платіжних доручень, рахунки на оплату, товарні накладні, декларації на товари, додаткові аркуші до декларацій на товари, накладні, плани робіт тощо.

Реалізуючи свій злочинний план, ОСОБА_7 , у період часу з 23.03.2016 по 27.06.2017 надав злочинні вказівки ОСОБА_12 , перебуваючи у м. Дніпрі, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, здійснювати ведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_14 , тобто здійснювати дії з бухгалтерського обліку та формування фінансової звітності ФОП з метою на фінансування терористичної організації «ДНР». Крім того, з метою контролю та неухильного виконання ФОП ОСОБА_14 злочинних вказівок ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , останні із використанням засобів мобільного зв`язку систематично контролювали, керувала та корегували процесами реалізації ФОП ОСОБА_14 злочинних планів. Слід зазначити, факти систематичної сплати «податків» до так званого «бюджету «ДНР» ОСОБА_12 підтверджувала шляхом отримання на електронну адресу відповідних копій накладних про придбання товару та посилаючись на так званий «Закон Донецької народної Республіки «Про Податкову систему від 25.12.2015», де в п. 12.1 ст. 12 встановлено протиправний порядок отримання джерел фінансування діяльності «ДНР», у тому числі у вигляді податку, який визначений, як «обов`язковий, індивідуальний платіж, що стягується з метою фінансового забезпечення діяльності «ДНР». Так, у період часу з 23.03.2016 по 27.06.2017 було ФОП ОСОБА_14 , з метою фінансового забезпечення діяльності «ДНР» було складено наступні документи фінансової звітності: накладна № 288 від 23.03.16 на суму 81 064, 56 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 299 від 24.03.16 на суму 78 103, 65 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 309 від 25.03.16 на суму 75 142, 74 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 315 від 28.03.16 на суму 75 142, 74 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 439 від 28.04.16 на суму 69 660, 48 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 443 від 29.04.16 на суму 69 660, 48 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 453 від 04.05.16 на суму 69 660, 48 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 465 від 06.05.16 на суму 99 168, 58 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 477 від 10.05.16 на суму 95 419, 94 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 485 від 11.05.16 на суму 69 660, 48 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 491 від 12.05.16 на суму 69 660, 48 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 512 від 17.05.16 на суму 94 983, 10 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 515 від 18.05.16 на суму 94 983, 10 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 522 від 19.05.16 на суму 94 983, 10 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 527 від 20.05.16 на суму 94 983, 10 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 533 від 23.05.16 на суму 36 166, 64 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 663 від 28.06.16 на суму 99 310, 39 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 670 від 29.06.16 на суму 99 867, 70 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 677 від 30.06.16 на суму 95 525, 65 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 681 від 01.07.16 на суму 51 083, 25 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 872 від 29.08.16 на суму 55 466, 28 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 896 від 02.09.16 на суму 95 507, 38 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 900 від 05.09.16 на суму 95 507, 38 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 908 від 06.09.16 на суму 96 258, 00 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 919 від 07.09.16 на суму 95 507, 38 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 928 від 08.09.16 на суму 97 299, 33 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 935 від 09.09.16 на суму 97 299, 33 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 940 від 12.09.16 на суму 97 299, 33 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 945 від 13.09.16 на суму 97 299, 33 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 951 від 14.09.16 на суму 93 882, 39 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 959 від 15.09.16 на суму 97 202, 23 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 967 від 16.09.16 на суму 97 299, 33 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 973 від 19.09.16 на суму 97 299, 33 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 980 від 20.09.16 на суму 67 005, 29 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 993 від 22.09.16 на суму 98 841, 08 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 1001 від 23.09.16 на суму 98 841, 08 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 1009 від 26.09.16 на суму 62 638, 35 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 1014 від 27.09.16 на суму 95 912, 29 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 1019 від 28.09.16 на суму 92 818, 34 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 1068 від 18.10.16 на суму 94 871, 44 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 1075 від 19.10.16 на суму 93 245, 07 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 1087 від 21.10.16 на суму 25 038, 76 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 1123 від 03.11.16 на суму 75 316, 20 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 1124 від 08.11.16 на суму 97 030, 54 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 1130 від 09.11.06 на суму 61 244, 52 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 1146 від 15.11.16 на суму 96 738, 14 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 1152 від 16.11.16 на суму 89 296, 75 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 1332 від 29.12.16 на суму 96 515, 52 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 1343 від 30.12.16 на суму 96 515, 52 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 5 від 09.01.17 на суму 94 797, 46 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 9 від 10.01.17 на суму 75 764, 30 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 43 від 24.01.17 на суму 99 145, 53 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 47 від 25.01.17 на суму 99 597, 56 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 50 від 26.01.17 на суму 90 406, 26 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 54 від 27.01.17 на суму 90 406, 26 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 59 від 30.01.17 на суму 99 688, 68 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 63 від 31.01.17.17 на суму 97 572, 19 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 67 від 01.02.17 на суму 95 396, 70 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 77 від 02.02.17 на суму 96 433, 34 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 81 від 03.02.17 на суму 66 752, 94 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 121 від 22.02.17 на суму 53 252, 79 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 132 від 27.02.17 на суму 51 666, 62 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 324 від 13.04.17 на суму 98 578, 26 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 327 від 14.04.17 на суму 98 959, 04 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 340 від 19.04.17 на суму 23 284, 48 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 348 від 20.04.17 на суму 92 218, 36 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 353 від 21.04.17 на суму 92 859, 96 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 368 від 24.04.17 на суму 51 969, 31 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 380 від 25.04.17 на суму 98 914, 87 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 446 від 15.05.17 на суму 96 882, 93 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 453 від 16.05.17 на суму 96 882, 93 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 456 від 17.05.17 на суму 96 882, 93 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 460 від 18.05.17 на суму 96 882, 93 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 465 від 19.05.17 на суму 92 720, 65 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 467 від 22.05.17 на суму 15 032, 82 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 738 від 26.05.17 на суму 90 591, 30 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 ; накладна № 746 від 27.06.17 на суму 85 827, 26 руб., між постачальником ОСОБА_16 та покупцем ОСОБА_14 . Отже, у період часу з 23.03.2016 по 27.06.2017 ФОП ОСОБА_14 , здійснюючому фінансово-господарську діяльність на тимчасово окупованій території України, в супереч діючому законодавству України в сфері легітимної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності, на виконання злочинного плану ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , спрямованого на фінансування терористичної організації «ДНР», з розрахункового рахунку ФОП ОСОБА_14 № НОМЕР_1 , відкритого у так званому «Центральному Республіканському Банку ДНР», під видом непередбачених чинним законодавством України «податків» і «зборів», до так званого «бюджету «ДНР», відповідно до висновку експерта № 4533/4534-17 від 21.12.2017 було сплачено 6% з загальної суми за даними касових операцій 6 508 595, 21 рублів, що складає 390 515, 71 російських рублів.

Таким чином, у період часу з 23.03.2015 по 27.06.2017 генеральний директора ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» ОСОБА_7 за попередньою змовою з начальником відділу продажу ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, організував фінансове забезпечення діяльності терористичної організації «ДНР», шляхом сплати до так званого «Міністерства доходів та зборів «ДНР» через незаконний «Центральний Республіканський банк ДНР», відповідно до незаконно виданого нормативного акту фіскального характеру «Закону Донецької Народної Республіки «Про податкову систему від 25.12.2015» (п. 12.1 ст. 12) у вигляді податку, який визначений, як «обов`язковий, індивідуальний платіж, що стягується з метою фінансового забезпечення діяльності «ДНР», та для подальшого сприяння діяльності вказаної терористичної організації.

Також, досудовим розслідування встановлено, що з 2016 року по теперішній час ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з групою осіб з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншими невстановленими особами, організував постачання товарів «оболонки штучні для ковбасних виробів», з метою сприяння діяльності терористичній організації «ДНР», що виражається у наданні вказаними терористичним організаціям грошових коштів, які були отримані в ході здійснення фінансово-господарської діяльності підконтрольних названим вище особам суб`єктів підприємницької діяльності для подальшого придбання військового одягу, амуніції, медикаментів, продуктів харчування, тощо. Відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації» № 1147 від 30.12.2015 затверджено перелік товарів, ввезення яких заборонено на митну територію України, серед яких є товар - «оболонки штучні для ковбасних виробів», що відповідає коду УКЗЕД , який розмитнювався ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» генеральним директором якого є ОСОБА_7 . Крім того, частина коштів, отриманих від реалізації вказаних товарів на непідконтрольну уряду України територію Донецької області, направлялась ОСОБА_7 , та іншими невстановленими в ході досудового слідства особами до незаконно створених «органів влади» терористичної організації «ДНР» та сплачували встановлені представниками терористичної організації «ДНР» офіційні та неофіційні платежі, таким чином частина грошових коштів передавалась представникам незаконних збройних формувань терористичної організації «ДНР», що діють на тимчасово окупованій території Донецької області та систематично вчиняють на території України тяжкі та особливо тяжкі злочини, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні. В свою чергу, на митному посту «Центральний» (UA110190) та у відділі митного оформлення № 1 митного поста «Спеціалізований» (UA110180) Дніпропетровської митниці ДФС встановлено, що митне оформлення та декларування товару, який відповідає коду УКЗЕД , на який відповідно до ПКМ України № 1147 від 30.12.2015 накладено «ембарго» та який імпортувався на адресу ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп». ОСОБА_7 достовірно знав, що терористична організація «ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідеру організації, а також мають план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. Також, ОСОБА_7 , об`єктивно усвідомлював, що терористична організація «ДНР», протиправній діяльності якої вона сприяла, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії (зокрема артилерійські обстріли), які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та іншими військовими формуваннями України, задіяними у проведенні Антитерористичної операції/ООС. Таким чином, ОСОБА_7 , як генеральний директор ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп», у період 2015 року по 2017 рік, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового слідства особами, усвідомлюючи той факт, що «ДНР» є терористичною організацією та має відповідні незаконно створені органи управління, з метою забезпечення економічної складової діяльності незаконних органів управління терористичної організації «ДНР» та подальшого надходження грошових коштів від такої діяльності у вигляді податків та зборів до незаконно створених органів даної терористичної організації, а також достовірно розуміючи, що на даній окупованій території органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, передбачені законодавством України, організував постачання товарно-матеріальних цінностей «оболонки штучні для ковбасних виробів», на тимчасово окуповану територію Донецької області з метою забезпечення функціонування незаконно створених органів державної влади терористичної організації «ДНР» та потреб осіб, які здійснюють та підтримують вищевказані противоправні дії, а також у готуванні до вчинення дій щодо постачання товарів народного споживання на тимчасово непідконтрольну Україні територію, яка контролюється терористичної організацією «ДНР».

Крім викладеного у період з 2014 року по теперішній час, під виглядом офіційної комерційної діяльності на території України, ОСОБА_7 спільно з колишніми військовими офіцерами Головного управління розвідки Міністерства оборони України та під кураторством представників спецслужб ГРУ МО та ФСБ Російської Федерації, контролює виконання оборонних замовлень Міністерства оборони України комітету «Безпілотні літальні апарати», які входять до складу Асоціації «Українська оборонна та безпекова промисловість» (), а саме: відомості (фото-відео матеріали) про дислокацію військових частин ЗС України, відомості про використання безпілотних летальних апаратів вздовж лінії розмежування на Сході України в зоні проведення ООС з метою подальшої передачі на упередження відповідних даних через російську агентурну мережу представниками вищевказаних спецслужб Російської Федерації для нанесення шкоди суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканності, обороноздатності України шляхом надання Російській Федерації допомоги в проведені підривної діяльності проти України. Підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 258-3 КК України, також обґрунтовується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, зокрема: витягом з ЄРДР за № 0000032 від 23.05.2017; протокол обшуку за місцем розташування ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп»; протоколом обшуку місцем фактичного проживання керівника ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп» ОСОБА_7 ; протоколом огляду Інтернет-мережі - незаконно виданих нормативних актів фіскального характеру - т.зв. «Законом Луганської Народної Республіки «Про податкову систему» та т.зв. «Законом Донецької народної Республіки «Про Податкову систему»; протоколами огляду предметів та документів, які були вилучені під час проведення обшуків; протоколами про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; судово-технічними експертизами комп`ютерної техніки, яка була вилучена під час проведення обшуку ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс Груп»; протоколами про проведення тимчасового доступу до речей і документів; протоколами допиту свідків; відповідями на запити з контролюючих органів; відповідями з ГУ ДФС у Дніпропетровській області, Дніпропетровської митниці ДФС, Київської митниці ДФС, ГУ Держспоживчслужби; повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5, ч. 1 ст. 111 КК України; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів, таких відомостей не зазначено в новій апеляційній скарзі захисника.

Крім того, як раніше вже наголошував апеляційний суд, що, з огляду на дату повідомлення ОСОБА_7 про підозру, сторона захисту не позбавлена можливості звернутись до слідчого судді з відповідною скаргою, в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, проте таких відомостей апеляційна скарга захисника не містятить, а їх доводи зводяться до власного тлумачення фактичних обставин справи та норм матеріального права.

Більше того, твердження захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 є суперечливими, оскільки в самій же апеляційний скарзі захисник просить застосувати до останнього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути застосована тільки за наявності обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину відповідного ступеню тяжкості (п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» є нижчим стандартом доведення, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. У рішеннях ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів, що узгоджується з положеннями КПК України та практикою ЄСПЛ.

Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та викладених в ухвалі слідчого судді.

Твердження захисників про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і про безпідставність та надуманість висновків слідчого судді в цій частині, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваному ОСОБА_7 інкримінуються злочини, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, тому він розуміє тяжкість та строк покарання, яке йому може бути призначено в разі визнання винуватим, а також вагомість зібраних проти нього доказів, що може спонукати його до переховування від органу досудового розслідування, в тому числі й на території, яка тимчасово непідконртольна українській владі.

При цьому, як додаткову обставину на підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, введення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні ще не завершено, що вказує на те, що свідки у справі не допитані у судовому засіданні, а тому підозрюваний ОСОБА_7 може здійснювати на них незаконний вплив, шляхом вмовлянь або погроз, з метою зміни їх показів задля уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на переконання колегії суддів також продовжує існувати на даній стадії досудового розслідування, оскільки ОСОБА_7 може знищити первинні документи та документи із внесеними до них недостовірними відомостями, які стосуються вчинюваних ним злочинів, може знищити або сховати предмети злочинної діяльності, які мають доказове значення для провадження, може спонукати невстановлених досудовим розслідування осіб уникати спілкування з органом досудового розслідування шляхом переховування на тимчасово непідконтрольних Україні територіях, а також може розголосити відомості досудового розслідування, які стали йому відомі, що в подальшому перешкоджатиме проведенню повного та всебічного досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, виконанню необхідних слідчих та розшукових дій, тому, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційний суд, відповідно до ст. 178 КПК України, приймає до уваги наявність у ОСОБА_7 стійких соціальних зв`язків та позитивних характеристик, проте, з огляду на фактичні обставини цього кримінального провадження, воєнний стан в Україні та встановлені судами першої та апеляційної інстанції ризики, зазначені обставини не спростовують наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не є самодстатньою підставою для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Під час перевірки доводів апеляційних скарг захисників, апеляційний суд дійшов висновку про їх необґрунтованість, оскільки в ухвалі слідчий суддя належним чином виконав вимоги ст. 199 КПК України, перевірив, що обґрунтованість підозри та ризики не зменшились, з`ясував та виклав в оскарженій ухвали об`єктивні обставини, за яких досудове розслідування не може бути закінчено та про доцільність продовження такого, виключного запобіжного заходу і не можливість запобігти ризикам інакше як шляхом його продовження.

Так, доводи апеляційної скарги захисника, як вказувалось вище, зводяться до незгоди з оцінкою окремих доказів.

Проте, колегія суддів вкотре наголошує на тому, що оцінка доказів у кримінальному провадженні, та питання доведення винуватості чи невинуватості, належить до виключної компетенції суду першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті.

Стосовно посилань захисника про неконституційність окремих положень КПК України, апеляційний суд вважає їх неприйнятними оскільки питання щодо відповідності Законів України Конституції України є виключною компетенцією Конституційного Суду України.

Захисник зазначає, що слідчий суддя в ухвалі не навів достатніх та переконливих мотивів щодо обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також неможливості застосуванню більш м`якого запобіжного заходу, що не відповідає відповідній практиці ЄСПЛ, то апеляційний суд, погоджуючись з висновками, які викладені в рішеннях ЄСПЛ, вважає такі посилання необґрунтованими, оскільки саме по собі наведення захисником практики ЄСПЛ без належного співставлення з відповідними обставинами цього кримінального провадження не може свідчити про незаконність оскарженої ухвали слідчого судді.

З огляду на характер розслідуваних злочинів, який створює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не вбачається за можливе, у зв`язку з чим для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного продовження тримання його під вартою є виправданим та необхідним.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. В рішенні у справі «Лабіта проти Італії», Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. В кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається та захисниками в апеляційній скарзі не наведено, продовжений слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України.

Прийняте рішення є обґрунтованим, вмотивованим, законним, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисників слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2022 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4