Справа № 953/6833/22
н/п 1-кс/953/4953/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2022 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

власника майна - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000103 від 10.03.2020, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 16.11.2022, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про скасування арешту майна, у якому прохає суд:

- скасувати ухвалу про арешт майна від 16.11.2022;

- зобов`язати слідчих слідчого відділу Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області повернути майно законним власникам; зобов`язати прокурорів, що здійснюють процесуальний нагляд за досудовим розслідуванням проконтролювати закриття слідчим кримінального провадження №0000103 від 10.03.2020 у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 посилається на те, що старшим слідчим СВ Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № 0000103 від 10.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. В ході досудового розслідування за ухвалами слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 05.10.2022 року були проведені обшуки 19.10.2022 року за адресами: АДРЕСА_1 з 8-50 до 11-50, АДРЕСА_2 з 12-50 до 13-30, автомобілі марки Skoda Octavia Tour з 12-00 до 12-50. В результаті проведення обшуків вилучено майно, яке належить мені та ОСОБА_7 . В подальшому прокурорами Київської районної прокуратури м.Харкова на протязі майже місяця чотири рази подавалися до Київського районного суду м.Харкова клопотання про арешт вилученого майна, які відповідними ухвалами поверталися до заявників для усунення недоліків. Врешті решт 16.11.2022 на вилучене майно був накладений арешт ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_5 вважає, що в даному випадку арешт майна, накладений ухвалою від 16.11.2022 має бути скасований через те, що, зокрема, слідчі дії, зокрема обшук, не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування. А строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №000103, внесеному в ЄРДР 10.03.2020 закінчився ще 10.03.2022 і ніхто зі слідчих, що здійснювали досудове розслідування чи/або прокурорів Київської районної прокуратури м.Харкова, яким доручено процесуальне керівництво з відповідним клопотанням до слідчого судді Київського районного суду м.Харкова після 10.03.2022 не зверталися. Проведення будь-яких слідчих (розшукових)дій поза межами офіційного досудового розслідування, робить результати цих заходів недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими (ч.3 ст.214, ч.8 ст. 223, ст.219 КПК).

Також, ОСОБА_5 зазначає, що відносно неї та ОСОБА_7 кримінальне провадження органом досудового слідства не здійснюється та їм не повідомлялося про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

ОСОБА_5 вважає, що жоден з вилучених предметів не може бути речовим доказом у справі про незаконний обіг наркотичних, психотропних речовин та прекурсорів. А саме лікарські засоби, які були вилучені за адресою пров. Амурський, 1, є офіційно зареєстрованими та сертифікованими на території Україні лікарськими засобами промислового виробництва, з достатнім терміном придатності, що придбані з підтверджуючими покупку документами і повністю відповідають вимогам нормативних документів. Ці лікарські засоби не входять до Переліків наркотичних, психотропних речовин та прекурсорів, що затверджені постановою КМУ №770 і відповідно на них не поширюються заходи контролю, передбачені Законом України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори". Так, лікарські засоби, що містять малі кількості діючих речовин, що віднесені до таблиці ІІІ Переліку, з яких ці речовини не можна вилучити легкодоступними способами в кількості, за якої можливе зловживання, також у суміші з іншими діючими речовинами, вилучаються із сфери дії заходів контролю. Порядок обігу цих лікарських засобів регулюється Держлікслужбою та МОЗ. Це, зокрема, стосується кодеїновмісних лікарських засобів. Щодо всіх інших, зазначених протоколі обшуку, то вони взагалі не містять у своєму складі діючих речовин, які наведені в Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Отже, вилучені лікарські засоби не є доказом в кримінальному провадженні, тому вважає, що в арешті немає потреби.

Крім того, ОСОБА_5 зазначає, що вилучення ноутбука та мобільних телефонів також є незаконним. В матеріалах справи відсутнє будь-яке обґрунтування їх вилучення. Вони законно придбані і нами були надані всі необхідні коди і паролі для безперешкодного доступу. Згідно з Законом України №2213 «Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Також, ОСОБА_5 вказує, що під час обшуку за адресою АДРЕСА_2 з квартири, були вилучені грошові кошти в розмірі 950 євро та 341 доллар США, які є особистими заощадженнями матері, ОСОБА_9 , яка є мешканкою м. Лозова Харківської області, але з квітня 2022 року до листопада 2022 року включно проживала разом зі мною за вищевказаною адресою. Переїхала в м.Харків у зв`язку з тим, що у м.Лозова міська адміністрація об`явила евакуацію населення на початку квітня 2022 року. Повернулась із м.Харкова до м.Лозова на початку листопада у зв`язку з викликом на роботу на об`єкт критичної інфраструктури у м.Лозова, де вона працює вже більше 20 років як сезонний робітник з листопада по квітень щороку включно. Крім того вона є пенсіонером за віком і щомісяця отримує виплати від ПФУ. В ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 співробітниками поліції були вилучені також особисті грошові кошти ОСОБА_5 у розмірі 10000 грн та 20 євро, які були перераховані, зв`язані резинкою для грошей і знаходилися у внутрішньому закритому кармані сумки. ОСОБА_5 офіційно працює в ТОВ «Роній-Фарм» на посаді завідуючої аптек №3 і №8, але на даний час трудовий договір тимчасово призупинений у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для арешту вилученого майна.

Заявниця у судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у його змісті. Прохала його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на обґрунтованість накладення арешту, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження відповідає його меті та забезпечує всебічне повне та неупереджене проведення досудового розслідування та встановлення всіх обставин вчиненого тяжкого злочину. Зазначив, що на теперішній час у кримінальному провадженні триває стадія перевірки доказів експертним шляхом. Потреба в арешті майна накладений ухвалою слідчого судді не відпала. Крім того, прокурор зазначив, що під час розгляду Харківським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.11.2022, судом апеляційної інстанції переглядалася ухвала суду від 16.11.2022 та доводи, які ОСОБА_5 зазначила в клопотанні про скасування арешту, їм надано оцінку та відмовлено у задоволенні апеляційної скарги.

Також, прокурор вказує, що посилання заявниці ОСОБА_5 на закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000103 від 10.03.2020, та проведення обшуків поза межами строків досудового розслідування є безпідставними та також перевірялись Харківським апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 . Так, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.09.2021, строки досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до 6-ти місяців, тобто до 10.03.2022 (включно). Крім того, в подальшому, 01.03.2022 органом досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, однак 26.09.2022 прокурором ОСОБА_10 винесено постанову про скасування раніше закритого кримінального провадження. Також, прокурор вказує, що під час здійснення досудового розслідування в період дії воєнного стану, орган досудового розслідування повинен (може) використовувати норми права, визначені ст.615 КПК України, з метою повного та належного проведення досудового розслідування. Так, відповідно до ч.8 ст.615 КПК України, у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених ст.219 КПК України.

З урахуванням викладеного, прокурор вважає, що клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000103 від 10.03.2020 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Слідча суддя, дослідивши додані до заяви документи, якими заявниця обґрунтовує свою вимогу, , заслухавши пояснення сторін, встановила наступне.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Відповідно до Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (затверджений Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб..

Слідчою суддею встановлено, що Харківським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 10.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

19.10.2022 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова було проведено обшук у приміщенні аптеки, розташованої на території ТЦ «БАРАБАШОВО», за адресою: м. Харків, пров. Амурський, 1. Всі виявлені та вилучені речі під час проведення вищевказаного обшуку належать ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

19.10.2022 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова було проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення якого було виявлене та вилучене майно згідно з зазначеним у клопотанні переліком.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.11.2022, клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_12 по кримінальному провадженню № 0000103 від 10.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна - задоволено частково. Накладено арешт на тимчасово вилучене 19.10.2022 в ході проведення обшуків майно, а саме: у приміщенні аптеки за адресою: м. Харків, провулок Амурський, 1: Ампули лікарського засобу «ДИМЕДРОЛ - ДАРНИЦЯ» у кількості 518 шт.; Ампули лікарського засобу «Налбуфін 10 мл.», у кількості 7 шт.; Флакони лікарського засобу «Налбуфін - Фармекс», у кількості 45 шт.; 2 пігулки лікарського засобу «Тізалид»; 12 пігулок лікарського засобу «Огранія» (в капсулах); 33 капсули лікарського засобу «ГАБОНА»; Лікарський засіб «КОДЕТЕРП» у кількості 26 блістерів (260 пігулок); Лікарський засіб «ЛІРИКА 300 мл.» у кількості 4 блістерів (84 пігулки); Лікарський засіб «ЛІРИКА 75 мл.» у кількості 5 блістерів по 14 пігулок в кожному блістері; Лікарський засіб «ОГРАНІЯ 300 мл.» у кількості 2 блістерів (20 пігулок); Лікарський засіб «Налбуфін ін`єкції 10 мл.» у кількості 14 флаконів; Лікарський засіб «КОДЕПСІН 250 мл.» у кількості 17 блістерів (по 10 пігулок у кожному); Лікарський засіб «Котерпін ІС 250 мл.» у кількості 8 блістерів по 10 пігулок у кожному; Лікарський засіб «Лінбаг 150 мл.», у кількості 2 блістерів (по 10 пігулок у кожному) та 8 пігулок окремо. Загальною кількістю 28 пігулок; Лікарський засіб «Гідепам ІС», у кількості 40 пігулок; Лікарський засіб «Левана ІС» у кількості 40 пігулок; Лікарський засіб «Набуфін ФАРМЕКС 20 мл.», у кількості 10 ампул; Лікарський засіб «ЛІРИКА 75 мл.», у кількості 2 пігулки; Лікарський засіб «ЛІРИКА 300 мл.», у кількості 2 пігулки; Лікарський засіб «Баклофен 25 мл.» у кількості 4 банки (три з яких запечатані, одна розпечатана); Лікарський засіб «Налбуфін - Фармекс», у кількості 1 флакону; Лікарський засіб «Вестінорм 16 мл.», у кількості 30 пігулок; Лікарський засіб «Карбамазепін - Дарниця 200 мл.» у кількості 70 пігулок у 7 блістерах; Лікарський засіб «Тізалуд», у кількості 90 пігулок (9 блістерів); Лікарський засіб «Азопін 100 мл.», у кількості 50 пігулок; Лікарський засіб «Амітріптілін», у кількості 100 пігулок (10 блістерів); Лікарський засіб «Есумтан Асіно 10 мл.», у кількості 30 пігулок (3 блістера); Лікарський засіб «Елаголіл» 1 блістер (7 пігулок); Лікарський засіб «Атенолол - Астофарм», у кількості 1 блістера (10 пігулок); Лікарський засіб «Амітриптилін», у кількості 6 блістерів (60 пігулок); Лікарський засіб «Флуклен 20 мл.», у кількості 30 капсул (3 блістера); 3 полімерних пакета з фіксаторами із залишками порошкоподібної речовини білого кольору; 2 трубки білого кольору із залишками порошкоподібної речовини білого кольору; Шість блокнотів із чорновими записами; 19 аркушів із чорновими записами; Лікарський засіб «Налбіфін - Фармекс 10 мл.», у кількості 75 флаконів; Полімерний прозорий пакет із чеками про оплату; Форми рецептурних бланків №1(Ф-1) для виписування лікарських засобів і виробів медичного призначення, що відпускаються за повну вартість, безоплатно або з доплатою; Порожні бланки товарних чеків різного кольору; 2 товарних чека, заповнені (номери: 11, 12); Печатка ТОВ «РОНІЙ ФАРМ», для документів №3; Печатка «Лікар ОСОБА_13 »; Штамп для рецептів КНП ХМР «Міська поліклінніка №9»; Трикутна печатка для рецептів КНП ХМР «Міська поліклінніка № 9», код: 22658190; Печатка для документів ТОВ «АСТОРНА», ; Печатка для документів №8 ТОВ «РОНІЙ ФАРМ», ; Печатка для договорів та касових документів ТОВ «ГРІН - Фактор» , м. Миколаїв; Печатка ТОВ «ГРІН ФАКТОР» , м. Миколаїв; Штамп з написом «СПЛАЧЕНО»; Наборний штамп; Подушка штампельна - 4 штуки; Ноутбук марки «DELL»,s/n: 79С14ХN2, в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; 3 флеш - накопичувача пам`яті; 28 заповнених рецептів; Грошові кошти у сумі 20 Євро (виявлені у сумці гр-нки ОСОБА_5 ); Грошові кошти у сумі 10 000 грн. (виявлені у сумці гр-нки ОСОБА_5 ); Грошові кошти у сумі 1157 грн. 50 копійок, які були виявлені у шухляді касової зони вищевказаної аптеки; Мобільний телефон марки «Huawei», моделі «САМ - L21», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім-картою з номером: НОМЕР_3 ; Мобільний телефон марки «Vivo», imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , з сім-картою з номером: НОМЕР_6 ; Мобільний телефон марки «Vivo», моделі «1920», imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 , з сім-картою з номером: НОМЕР_9 ; за адресою: АДРЕСА_2 : Грошові кошти у сумі 950 Євро; Грошові кошти у сумі 341 Долар США; Папка з документами щодо вимог знищення лікарських засобів; Блокнот з чорновими записами. В задоволенні клопотання в іншій частині - відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник.

У клопотанні ОСОБА_11 вказує на необґрунтованість накладеного арешту, що обумовлює межі дослідження і оцінки обставин справи слідчим суддею у цьому провадженні.

Обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні про його арешт, метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі; належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про його арешт; розумністю і співмірністю арешту.

Водночас, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах. Зважаючи на приписи ст. 309 та ст. 174 КПК України, а також вимоги принципу res judicata, слідчий суддя доходить висновку, що одна і та ж підстава для скасування арешту майна не може бути предметом неодноразового розгляду різними судами (слідчими суддями). Реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

ОСОБА_11 наголошує на необґрунтованості арешту майна, посилаючись на невмотивованість висновків слідчого судді, висловлених в ухвалі про арешт майна від 16.11.2022. Разом з цим, слідча суддя зазначає, що такі недоліки судового рішення можуть бути усунуті в ході судового провадження з його перегляду за відповідною апеляційною скаргою.

Так, ухвалою Харківського апеляційного суду від 05.12.2022 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 , ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_14 залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.11.2022 щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000103 від 10.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України в ході проведення обшуку у приміщенні аптеки за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , залишено без змін.

Крім того, слідча суддя зазначає, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Відповідно до частини 1 зазначеної статті речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Нормативно визначеними властивостями доказів є їх належність, допустимість та достовірність. Доктринально визнаними елементами кримінального процесуального доказування, що являють собою єдиний нерозривний процес є: отримання доказів (активна цілеспрямована пізнавально-практична й розумова діяльність суб`єктів доказування, яка складається з окремих взаємозалежних та взаємовпливових елементів - пошуку, виявлення (встановлення), а при необхідності, вилучення фактичних даних та їх джерел та перевірки, оцінки фактичних даних і їх джерел, їх процесуального оформлення (закріплення) й власне надання фактичним даним та їх джерелам уповноваженими суб`єктами кримінального процесу значення певного доказу у кримінальному провадженні); використання доказів (практична процесуальна та розумова діяльність, що полягає в оперуванні доказами, у встановленні на їх підставі обставин, що мають значення для кримінального провадження, в обґрунтуванні доказами своєї правової позиції сторонами кримінального провадження, в обґрунтуванні відповідних процесуальних рішень уповноваженими суб`єктами, у тому числі й для перевірки вже отриманих доказів та для отримання нових доказів тощо.

Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 16.11.2022, вилучені речі під час обшуків від 19.10.222 були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000103 від 10.03.2020. Виявлені в ході обшуків вищевказані предмети мають суттєве значення у кримінальному провадженні у якості речових доказів, необхідні для проведення ряду слідчих (розшукових) дій, досліджень, у тому числі призначення ряду експертиз з метою встановлення фактів причетності до вчинення незаконного збуту наркотичних засобів на території адміністративних районів м. Харкова.

Відповідно до ч. 2, 9 ст. 100 КПК України речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що задовольнивши частково клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор довів достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Щодо майна, яке було зазначено в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, для виявлення якого і проводиться обшук, судовий контроль обмеження права власності на це майно здійснюється під час розгляду клопотання слідчого або прокурора на дачу дозволу на проведення обшуку. Таким чином вилучене майно законно утримується слідчим в якості речових доказів з метою проведення певних слідчих дій, що відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 23.01.2020 року у справі №457/1485/13-к, провадження №51-4881км19.

Хоча з плином часу та ходом досудового розслідування арешт майна може втрачати свою актуальність, спеціальні положення про збереження речових доказів та вирішення питання про них одночасно з постановленням судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, базується на засаді безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України), відповідно до якої суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в речах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на те, що арештоване майно має статус речових доказів у цьому кримінальному провадженні та наявна подальша необхідність його арешту в цілях кримінального провадження, слідча суддя не вбачає підстав для скасування арешту майна, про яке йдеться в клопотанні.

Крім того, слідча суддя зазначає, що ОСОБА_11 в своєму клопотанні прохає суд зобов`язати прокурорів, що здійснюють процесуальний нагляд за досудовим розслідуванням проконтролювати закриття слідчим кримінального провадження №0000103 від 10.03.2020 у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Разом з цим, відповідно до частини 5 статті 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

При цьому, слідча суддя зазначає, що бездіяльність слідчого або прокурора, в порядку статті 303 КПК України, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні, може бути оскаржена лише в разі отримання органом досудового розслідування такого клопотання.

З матеріалів поданого клопотання не вбачається звернень ОСОБА_11 до органу досудового розслідування з питаннями щодо закриття кримінального провадження, а тому вказана вимога не може бути розглянута слідчою суддею в межах розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Згідно з частиною 3 статті 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

За таких обставин в задоволенні клопотання слід відмовити внаслідок відсутності умов, визначених статтею 174 КПК для скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 2, 100, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя.

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000103 від 10.03.2020, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 16.11.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 23 грудня 2022 року.

Слідча суддя ОСОБА_1