ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2076/22 Справа № 206/3500/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника користувача майна

ТОВ Балівська будівельна компанія адвоката ОСОБА_7

представника користувача майна

ТОВ АГРОМАК ДНІПРО адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Балівська будівельна компанія» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 21.11.2022 року клопотання прокурора Лівобережної окружної прокурати міста Дніпра ОСОБА_6 задоволено частково та в рамках кримінального провадження №0000522 від 08.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 Кримінального кодексу України (далі- КК) накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події 09.11.2022, а саме на: екскаватор-навантажувач марки «JCВ 3CX SITEMASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; трактор, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; причеп, реєстраційний номер НОМЕР_3 , із забороною відчуження та розпорядження зазначеним майном.

В апеляційній скарзі представник власника майна - адвокат ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю та істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону.

В обґрунтування зазначає, що ТОВ «Балівська будівельна компанія» (далі ТОВ «ББК») згідно договору №л408/0719 про фінансовий лізинг від 18.07.2019 року, укладеного із АТ «КРЕДОБАНК» є лізингоодержувачем екскаватора-навантажувачу марки «JCВ 3CX SITEMASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто є добросовісним набувачем, володільцем та користувачем вказаного екскаватора. При цьому, ТОВ «ББК» не порушувало чинне законодавство, не здійснювало суспільно-небезпечне діяння, не вчиняло дій, що могли б свідчити про будь-яку причетність до осіб/або до незаконних дій, які є предметом досудового розслідування в рамках кримінального правопорушення. Згідно договору №9-10/22 від 09.11.2022 року про надання послуг, ТОВ «ББК» надавало послуги ТОВ «АГРОМАК ДНІПРО» із залученням спеціалізованої техніки для робіт та послуг, які визначалися ТОВ «АГРОМАК ДНІПРО». Таким чином, ТОВ «ББК» не мало умислу у вчиненні злочину та не було зобов`язане у жодний спосіб перевіряти правові підстави щодо виконання ТОВ «АГРОМАК ДНІПРО» своїх обов`язків перед Департаментом парків та реакреації Дніпровської міської ради за договором про надання послуг №23 від 18.10.2022 року.

Також зазначає, що прокурором та слідчим суддею в порушення вимог ч.1 ст.172 КПК України (далі КПК) клопотання про арешт майна розглядалося без виклику володільця та користувача майна ТОВ «ББК». При цьому в клопотанні, сторона обвинувачення не наводить жодних мотивів, чому дане клопотання повинно розглядатися без повідомлення володільця та користувача майна, що на думку представника, свідчить про неповноту судового розгляду.

Водночас вказує, що арештоване майно взагалі не може бути доказом вчинення будь-якою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК, а тому арешт майна не забезпечує виконання завдань відповідно до ч.1 ст.170 КПК та не відповідає меті арешту, згідно із ч.1 ст.173 КПК в межах даного кримінального провадження. Аргументує тим, що усі необхідні обставини для здійснення кримінального провадження були зафіксовані протоколами огляду, фотографіями та іншими документами, а майно ТОВ «ББК» не може містити жодних слідів чи даних, необхідних для здійснення досудового розслідування. Крім того, екскаватор-навантажувач не може вважатися речовим доказом, оскільки не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК, а тому його безпідставно було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Разом з цим, у клопотанні прокурором не обґрунтовано та не доведено, що метою виконання своїх обов`язків за договором послуг саме ТОВ «ББК» було приховування злочину, що могло бути підставою для визнання техніки речовим доказом та подальшого арешту.

Водночас в поданій апеляційній скарзі адвокат звертає увагу, що прокурором в порушення вимог п.3 ст.99 КПК до клопотання було надано не належним чином завірені копії документів, тобто такі, які не мали жодної юридичної сили, а також не надано належний та допустимий доказ того, що за період часу до подання клопотання ним було виявлені та зафіксовані факти приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження майна, на яке прокурор просив накласти арешт. Таким чином, слідчим суддею було накладено арешт на майно, яке ґрунтувалося лише на припущеннях.

Крім того, вважає, що слідчий суддя накладаючи арешт на майно не врахував співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також не врахував, що арешт майна буде явно порушувати справедливий баланс між інтересами власника майна ТОВ «ББК», які гарантовані законом та завданням цього кримінального провадження.

Між тим, ТОВ «ББК» не є ані цивільним відповідачем, ані особою, яка в силу закону несе відповідальність за шкоду завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому нормами КПК. Відповідно до інформації з ЄРДР в рамках даного кримінального провадження не має ані підозрюваної особи, ані заявленого цивільного позову.

Більш того, в поданому клопотанні прокурором не зазначено розміру шкоди та вартість майна, що є необхідним відповідно до ч.2 ст.173 КПК для встановлення розміру шкоди, дотримання розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також не має достатніх об`єктивних даних, які б свідчили, що будь-якій особі у цьому провадженні дійсно заподіяна шкода, що є обов`язковою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК.

Таким чином, прокурором не доведено необхідність накладення арешту на майно, оскільки чітко не доведено наявність ризиків, що зазначене майно може бути не збережене, а тому слідчий суддя відповідно до приписів ч.1 ст.173 КПК повинен був відмовити у задоволенні клопотання, однак безпідставно цього не зробив.

Враховуючи вищевикладене, адвокат просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2022 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

В судове засідання апеляційної інстанції власники майна ОСОБА_9 та АТ КРЕДОБАНК, а також володілець майна ТОВ АВТОПЛЮС Д не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представників користувачів майна - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні, просили скасувати ухвалу слідчого судді та повернути тимчасово вилучене майно, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно п.9 ч.1 ст.309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, зокрема, про арешт майна або відмову у ньому.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею не дотримано з огляду на таке.

Обґрунтовуючи своє рішення про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя посилався на положення п.1 ч.2 ст.170 КПК та в ухвалі зазначив, що вказане у клопотанні тимчасово вилучене майно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, тому для виконання завдань кримінального процесуального законодавства, з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

Між тим з такими висновками слідчого судді не погоджується колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

За загальними правилами, передбаченими ч.3 ст.132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.167 та ч.2 ст.168 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

- підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

- призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

- є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

- одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Положеннями ч.ч.1,2,5,6 статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд, відповідно до ч.1 ст.173 КПК, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні Відділення поліції № 4 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000522 від 08.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК, за заявою ОСОБА_10 про те, що в період часу з 31.10.2022 по 05.11.2022 не встановлена особа здійснила незаконну порубку дерев у сквері Сосновий, розташований по вул. 20-річчя Перемоги, м. Дніпро, чим заподіяла істотну шкоду (а.с.7).

Відповідно до протоколу огляду від 07.11.2022 (а.с.12-13) на ділянці території розміром 10-15 метрів, розташованої на території скверу Сосновий, що знаходиться по вул. 20-річчя Перемоги, м. Дніпро, неподалік від дороги 20-річчя Перемоги, на відстані близько 20-25 метрів на території скверу Сосновий знаходився спиляний пень дерева розміром/товщиною 148*120 см приблизно.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.11.2022 (а.с.46-47) проведеного на відкритій ділянці місцевості, яка розташована при в`їзді в сквер Сосновий, що знаходиться поблизу вул. 20-річчя Перемоги, м. Дніпро, було виявлено та вилучено екскаватор JCВ р.н. НОМЕР_1 жовтого кольору, поблизу якого знаходилося 2 викорчуваних пеньки дерев із корінням в землі, та трактор Беларусь жовтого та червоного кольору, р.н. НОМЕР_2 , з причепом сірого кольору, р.н. НОМЕР_3 , який знаходився позаду екскаватора.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.11.2022 (а.с.48-49) проведеного в центральному в`їзді у сквер Сосновий, розташованого за адресою: вул. 20-річчя Перемоги, м. Дніпро, по праву руку від в`їзду до якого, в 20 м від дороги було виявлено екскаватор JCВ р.н. НОМЕР_1 жовтого кольору, в 2 метрах від нього знаходилися 2 викорчуваних пенька із корінням в землі, які від пеньків засипані землею та втрамбовані. Позаду вказаного екскаватора знаходився трактор жовтого та червоного кольору, Беларусь р.н. НОМЕР_2 , з причепом сірого кольору, р.н. НОМЕР_3 . Вказані 2 викорчуваних пеньки з корінням та землею були вилучені.

Тимчасово вилучене майно відповідно до постанови заступника начальника СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 09.11.2022 року (а.с.52-53) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000522 від 08.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 від 25.07.2019 власником екскаватора-навантажувача марки «JCВ 3CX SITEMASTER», 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 є АТ КРЕДОБАНК (а.с.50).

Згідно свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_5 від 20.12.1999 власником причепа, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_9 (а.с.50).

Згідно свідоцтва про реєстрацію машини власником трактора ЮМЗ-6, 1972 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_9 (а.с.51).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.11.2022 (з фототаблицею до нього) (а.с.57-76) проведеного за участю спеціалістів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на території ділянки місцевості за координатами НОМЕР_6 по вул. 20-річчя Перемоги, де знаходиться територія зеленої зони з дерев`яними насадженнями було виявлено 63 спили дерев.

Відповідно до договору № 28/10/22 про надання послуг від 28.10.2022 року з додатком (а.с.94-97) ТОВ АВТОПЛЮС Д в порядку та на умовах визначених даним договором надає ТОВ АГРОМАК ДНІПРО послуги (оренду) спеціалізованої техніки, а саме Трактора ЮМЗ-6, 1972 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно договору № 9-10/22 про надання послуг від 09.11.2022 року з додатком (а.с.100-103) ТОВ Балівська будівельна компанія в порядку та на умовах визначених даним договором надає ТОВ АГРОМАК ДНІПРО послуги із залученням (орендою) спеціалізованої техніки, а саме екскаватора-навантажувача JCВ 3CX, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно договору № Л408/0719 про фінансовий лізинг від 18.07.2019 року з додатками (а.с.151-169) ТОВ Балівська будівельна компанія отримало у користування від АТ КРЕДОБАНК на умовах визначених даним договором екскаватор-навантажувач «JCВ 3CX SITEMASTER», 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зі змісту клопотання прокурора про арешт майна (а.с.2-6) вбачається, що ним порушується питання про накладення арешту на вищевказані транспортні засоби, оскільки вони є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення злочину, могли зберегти на собі його сліди та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а саме запобігання користування майном, розпорядження та відчуження, існує необхідність у його арешті. При цьому у клопотанні прокурора не зазначено, яким саме критеріям речових доказів згідно ст.98 КПК відповідає вилучене під час проведення огляду майно, а також наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК, а саме можливості його передачі, знищення, відчуження. Між тим прокурором лише вказується, що вилучене в ході проведення огляду майно слугувало для укриття слідів кримінального правопорушення, а також існує ризик його передачі, знищення, відчуження.

Разом з тим, у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах відсутні будь-які документи, що підтверджують розмір завданої істотної шкоди, заподіяння якої охоплюється диспозицією ч.1 ст.246 КК, та яка є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу злочину. Крім того, відсутні у матеріалах справи і дані про те, що будь-якій особі у цьому провадженні дійсно заподіяна шкода та відомості саме про незаконну порубку лісу.

Як свідчать надані апеляційному суду пояснення прокурора ОСОБА_6 на даний час органами досудового розслідування ані розмір шкоди, ані потерпілий не встановлені, із заявою про злочин КП Парк культури та відпочинку Придніпровський Дніпровської міської ради, як балансоутримувач скверу Сосновий (а.с.118) не зверталося, будь-кому з осіб підозра не повідомлена та користувачами вилученого майна були надані усі необхідні дозвільні документи на проведення рекреаційних робіт у сквері Сосновий.

Водночас, під час апеляційного розгляду було встановлено, що в ході проведення огляду місця події 09.11.2022 року було виявлено та вилучено трактор Беларусь жовто-червоного кольору, р.н. НОМЕР_2 (а.с.46), тоді як згідно свідоцтва про реєстрацію машини за реєстраційним номером НОМЕР_2 зареєстровано Трактор ЮМЗ-6, 1972 року випуску (а.с.50), тобто інший трактор, ніж той, який було тимчасово вилучено під час проведення огляду місця події.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, вищенаведене свідчить про те, що наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді доводи, за яких він дійшов до переконання про необхідність задоволення клопотання прокурора про арешт майна, не відповідають вимогам ч.1 ст.173 КПК, оскільки стороною обвинувачення під час судового розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не доведено необхідності у накладенні на нього арешту. При цьому, сам факт формального набуття згідно постанови заступника начальника СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 (а.с.52-53) процесуального статусу речового доказу, яким є майно зазначене в клопотанні прокурора не свідчить про його відповідність, визначеним ст.98 КПК критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна.

Крім того, заслуговують на увагу апеляційного суду й доводи апелянта про те, що в порушення вимог ч.1 ст.172 КПК клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було розглянуто без участі володільця/користувача майна та його представника, оскільки прокурором в поданому клопотанні про арешт майна взагалі не ставилося питання про його розгляд без повідомлення сторін. В свою чергу, слідчий суддя самостійно прийнявши рішення про необхідність розгляду клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна без повідомлення володільця/користувача майна та його представника, жодним чином не мотивував своє рішення про наявність об`єктивних підстав проведення розгляду клопотання без їх повідомлення.

Відповідно до частини третьої статті 21 КПК кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, володілець/користувач майна ТОВ Балівська будівельна компанія та їх представник адвокат ОСОБА_7 були позбавлені процесуальних прав та можливості висловити свою позицію щодо законності, обґрунтованості, належності та доцільності арешту тимчасово вилученого майна, а також заперечити доводи прокурора, та вказати інші обставини, яким слідчий суддя мав би надати оцінку, розглядаючи клопотання прокурора.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки слідчого судді, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до п.2 ч.1 ст.409 та п.1,2 ч.1 ст.411 КПК, є підставою для скасування судового рішення слідчого судді.

Відповідно до положень ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника користувача майна адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2022 року про арешт тимчасово вилученого майна скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора Лівобережної окружної прокурати міста Дніпра ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000522 від 08.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 та ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника користувача майна ТОВ Балівська будівельна компанія адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2022 року про арешт тимчасово вилученого майна - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Лівобережної окружної прокурати міста Дніпра ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000522 від 08.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК, яке було вилучено в ході огляду місця події 09.11.2022, а саме: екскаватор-навантажувач марки «JCВ 3CX SITEMASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; трактор, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; причеп, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Екскаватор-навантажувач марки «JCВ 3CX SITEMASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 негайно повернути власнику АТ КРЕДОБАНК, а трактор, реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_3 негайно повернути власнику ОСОБА_9 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19