Справа № 404/2196/22
Номер провадження 1-кс/404/2991/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0001083, за ч.2 ст.272 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодження з прокурором звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про накладення арешту на речовий доказ: металеву ємність для зберігання та перекачування цементу, власником та володільцем якої є Приватне виробничо-комерційне підприємство «БВМ», змонтовану на території Приватного виробничо-комерційного підприємства «БВМ» по вул. Олега Ольжича 75А, в місті Кропивницькому.

Слідчий клопотання підтримав, просить накласти арешт, для збереження речового доказу і проведення судової експертизи, об`єктом дослідження якої стане сама металева ємність для зберігання та перекачування цементу.

Ризик зміни обґрунтовує тим, що заявлене до арешту майно перебуває на території іншого володіння, а власник речового доказу постійно обмежує вільний доступ до ємності.

За правилами ч.2 ст. 172 КПК України, власник/володілець майна не викликався в судове засідання, оскільки майно не вилучалось.

Слідчий відділ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню 0001083, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 272 КК України, за фактом порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на приватному виробничо-комерційному підприємстві «БВМ» особою, що спричинило загибель ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.к.8).

02.05.2022 року по вул. Олега Ольжича, 75А в м. Кропивницькому на охоронюваній території Приватного виробничо-комерційного підприємства «БВМ», діяльність якого полягає в оптовій торгівлі будівельними матеріалами та виробництві готового бетону, в металевій ємності для зберігання та перекачування цементу виявили труп ОСОБА_5 .

За результатами проведеного тимчасового доступу до речей і документів, у володільця Приватного виробничо-комерційного підприємства «БВМ» вилучили документи. Разом з цим на речовий доказ відсутні дозвільні документи на монтаж, облаштування, експлуатацію Приватним виробничо-комерційним підприємством «БВМ» робіт з підвищеною небезпекою, експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, наявності у Приватного виробничо-комерційного підприємства «БВМ» дозволів на виконання робіт з підвищеною небезпекою та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;; інформації щодо охорони та пропускного режиму, що здійснюється на території підприємства, способу його дотримання (журнали пропуску, відвідування), відомостей щодо підстав та часу перебування 02.05.2022 на території вищезазначеного підприємства загиблого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дозволів Приватного виробничо-комерційного підприємства «БВМ» на експлуатацію ємності за допомогою якої на підприємстві здійснюється перекачування цементу, його фасування та зберігання (вказані роботи здійснюються за адресою: АДРЕСА_1 ); відомостей щодо офіційного працевлаштування у Приватному виробничо-комерційному підприємстві «БВМ» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до змісту лікарського свідоцтва про смерть № 638 від 03.05.2022, причиною смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тіло якого виявили засипаним в ємності з цементом на території ПВКП «БВМ», що за адресою: м. Кропивницький, вул. Олега Ольжича (колишня назва вулиці Гайдара) 75А стала механічна асфіксія від закриття дихальних шляхів стороннім тілом.

Актом спеціального розслідування нещасного випадку комісією із спеціального розслідування Управління Держпраці у Кіровоградській області, встановлено, що процес перекачування цементу з ємності не виключає можливості його зависання (залипання цементу на стінках ємності), для цього вона має бути обладнана вібраційним устаткуванням. Кришка люку має бути обладнана замком, ключі від якого повинні зберігатись у начальника і видаватись після оформлення наряду-допуску на виконання робіт відповідальному керівнику робіт, який призначений наказом по підприємству. Ємність для зберігання цементу не обладнана вібраційним устаткуванням (вібратором), а кришка люку ємності не передбачена для закривання та запирання. На Приватному виробничо-комерційному підприємстві «БВМ» відсутні дозвільні документи, а саме Дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки (вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів), технічна документація (паспорт, технічні умови, правила експлуатації, технологічна карта) та експлуатаційні документи, на виконання технічного обслуговування та ремонтних робіт на ємність для зберігання цементу. Також на підприємстві відсутній навчений та атестований персонал. Відповідно наданий пояснень директора ПВКП «БВМ» ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за грошову винагороду періодично виконував роботи на підприємстві, без оформлення трудового договору, що свідчить про наявність ознак трудових відносин між останніми.

Тому, комісія Управління Держпраці у Кіровоградській області дійшла висновку, що нещасний випадок, що стався 02 травня 2022 року о 10 год. 00 хв. на Приватному виробничо-комерційному підприємстві «БВМ» з ОСОБА_5 , особою, фактично допущеною до роботи без оформлення трудового договору, відповідно до пп. 26 п. 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337, визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-1/П та береться на облік ПВКП «БВМ». Причинами настання вищезазначеного нещасного випадку є порушення вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці» директором ПВКП «БВМ» ОСОБА_6 , в тому числі незадовільний технічний стан виробничих об`єктів, незадовільне функціонування, недосконалість або відсутність системи управління охороною праці; порушення вимог ст. 21 Закону України «Про охорону праці» директором ПВКП «БВМ» ОСОБА_6 , а саме останній не отримав дозволу на виконання робіт з підвищеною небезпекою (вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів).

На підставі отриманого висновку Держпраці у Кіровоградській області, слідчий призначив судову експертизу за експертною діяльністю 10.5 «Дослідження причин та наслідків порушення вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці» від 07.10.2022 року та визнав металеву ємність для зберігання та перекачування цементу в якості речового доказу.

При цьому слідчий надав достатньо відомостей зафіксованих у протоколах: допиту свідків, огляду місця події, письмових поясненнях, на підставі яких можна стверджувати про обґрунтованість підозри вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна (п. 1 ч. З ст. 132 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Представник сторони обвинувачення за правилами ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту на металеву ємність, оскільки в ній виявлено тіло людини, з цих підстав металева ємність для зберігання та пересипання цементу визнана речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Майно, визнане речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

У даному кримінальному провадженні є доведені ризики та розумні підстави вважати що майно може бути приховано, передано, пошкоджено або знищено. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний» тягар для особи.

Держава гарантує право громадян на забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в майнові права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони розпорядження, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Тимчасове обмеження конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак суспільні інтереси переважають принцип мирного володіння майном. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах власника і третіх осіб.

Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього рухомого майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

Сторона обвинувачення планує провести експертизу з використанням арештованого майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Власник і володілець обмежує вільний доступ до речового доказу, тому слідчий довів наявність розумної підозри про існування ризику умисного знищення або зміни майна, що призведе до втрати значення речового доказу, як такого. За таких умов майно, що було тимчасово вилучено слідчим відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Також для проведення ефективного досудового розслідування, призначення та проведення спеціальних досліджень є потреба у збереженні цього майна у такому незмінному стані до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. Зважаючи на перераховані обставини, підлягає задоволенню і вимога про необхідність застосування заборони в користуванні та розпорядженні арештованим майном.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в права та інтереси володільця вилученого майна, шляхом накладення арешту та заборони користування та розпорядження. Не встановлено негативних наслідків від арешту та заборони користування та відчуження металевої ємності, оскільки суб`єкт господарювання не має атестованих найманих працівників і дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки (вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів.

Держава зобов`язується виконати позитивний обов`язок пов`язаний з організацією проведення ефективного досудового розслідування. Крім того підлягають захисту суспільно-корисні відносини пов`язані з безпечною експлуатацією устаткування. Дотримання заявлених гарантій переважає строкове, незначне обмеження майнових прав власника/володільця арештованого майна. Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт та встановити заборону на відчуження, користування, розпорядження металевою ємністю пристосованою для зберігання та перекачування цементу, стаціонарно розміщену по вулиці Олега Ольжича, 75А, в місті Кропивницькому, власником та володільцем якої є приватне виробничо-комерційне підприємство «БВМ».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчений строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1