Справа № 442/106/23
Провадження № 1-кп/442/116/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого-адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000800 від 12.11.2022 на підставі угоди про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ірпінь Київської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимою, востаннє: 12.07.2019 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі (не відбута частина покарання станом па 29.11.2022 становить 9 місяців 12 днів), не адвокат, не депутатом, на цей час відбуває покарання в Державній установі «Дрогобицька виправна колонія №40»,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,-

в с т а н о в и в :

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Святошинського районного суду міста Києва від 12.07.2019 за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяць позбавлення волі, у період відбування покарання з 11.08.2022 у виді позбавлення волі в Державній установі «Дрогобицька виправна колонія №40» (адреса: м. Дрогобич, вул. Трускавецька, 77 Львівської області), був ознайомлений із режимом утримання, однак до праці ставився незадовільно, неодноразово і систематично порушував режим утримання, за що неодноразово був підданий накладенню дисциплінарних стягнень.

За скоєння впродовж 2019-2022 років 21 порушення режиму утримання на засудженого ОСОБА_5 накладались дисциплінарні стягнення, відповідно до яких він 6 (шість) разів поміщався в дисциплінарний ізолятор та 1 (один) раз перебував у приміщенні камерного типу.

14.10.2022 за вчинення дисциплінарного порушення (зберігання заборонених предметів) згідно постанови №31 від 14.10.2022 начальника ДВК №40 винесеної на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.10.2022 засудженого ОСОБА_5 було переведено до приміщення камерного типу (одиночну камеру) терміном на 20 діб. звідки у зв`язку із закінченням терміну стягнення його звільнено 03.1 1.2022.

07.1 1.2022 за вчинення дисциплінарного проступку у вигляді зберігання заборонених предметів, на підставі постанови начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія №40» полковником внутрішньої служби ОСОБА_6 №М-37 від 07.11.2022, засудженого ОСОБА_5 поміщено в дисциплінарний ізолятор вказаної установи на 10 діб.

Під час відбування вказаного стягнення в камері №1 у приміщенні /030 (карцеру), ПКТ (ОК) та арештного дому Державної установи «Дрогобицька випрана колонія №40», що знаходиться за адресою: Львівська область, місто Дрогобич, вулиця Трускавецька, 77, 10 листопада 2022 року, приблизно о 06 год. 23 хв., ОСОБА_5 , після підйому, незважаючи на те, що відповідно до розпорядку дня для засуджених ДІЗО-ПКТ (ОК,« карцер) проводиться прибирання у період з 06:00 год. до 06:20 год., враховуючи те, що дана камера не була прибраною, та що засуджений ОСОБА_5 попередньо був ознайомлений з вищевказаним графіком розпорядку дня засуджених ДІЗО-ПКТ (ОК, карцер), отримав законну вимогу від чергового помічника начальника ДУ «Дрогобицька виправна колонія «№40» ОСОБА_7 у присутності членів дисциплінарної комісії у складі заступника начальника установи - начальника відділу СВПР ОСОБА_8 , першого заступника начальника установи ОСОБА_9 , психолога відділу СПС ОСОБА_10 , начальника ВНіБ ОСОБА_11 відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України, графік прибирання засудженими карцеру у листопаді 2022 року, та згідно з розпорядком дня засуджених ДІЗО-ПКТ (ОК, карцер), затвердженого наказом начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія №40» ОСОБА_12 №172/00-21 від 01.04.2021, яка виразилась у вказівці прибрати камере, в якій він відбуває покарання, ОСОБА_5 , після пред`явлення йому представниками адміністрації Державної установи «Дрогобицька виправна колонія №40» багаторазової конкретної законної вимоги, зокрема: прибрати в камері, умисно, в усній формі вчинив злісну непокору представникам адміністрації установи виконання покарання, яка виразилася у відкритій і неодноразовій відмові її виконати, в тому числі в демонстративній та зухвалій формі, усвідомлюючи в той же час, що така робота в законному порядке бела йому приписана та те, що черговий помічник начальника установи ОСОБА_7 та члени дисциплінарної комісії Державної установи «Дрогобицька виправна колонія №40» мають право пред`являти вимогу виконання даної робоїи і ОСОБА_5 зобов`язаний і міг виконати дану роботу, про що зокрееіа свідчить те, що згідно медичної довідки ОСОБА_5 за станом здоров`я міг виконати дану вимогу.

Таким чином, умисні протиправні дії ОСОБА_5 та цим фактом, які виразились у злісній непокорі законним вимогам представникам адміністрації Державної установи «Дрогобицька виправна колонія №40» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ст.391 КК України, як-злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

05 січня 2023 року між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 391 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Сторони з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, його щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не знаходиться, обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочинів, досягають згоди на призначення покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України, а саме: у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за сі. 391 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання призначеної вироком Свягошинського районного суду м .Києва від 12.07.2019 за ч.2 ст.186. ст. 71 КК України та визначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ньому покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Потерпілих в даному кримінальному провадження немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми протиправними діями, вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України, за яким обвинувачуваному належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Судом роз`яснено ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Судових витрат немає.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду від 05 січня 2023 року про визнання винуватості між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК Українита призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.. 71 КК України до призначеного покарання за ст.. 391 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 12.07.2019 за ч.2 ст.186. ст. 71 КК України та визначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі, зарахувавши ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з 30.11.2022 по 10.02.2023 з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Строк відбування рахувати з 10.02.2023.

Речові докази:

- компакт диск із відеозаписами подій за участю ОСОБА_5 в ДВК №40, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1