СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/55/23
Провадження №1-кп/547/31/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року смт Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

провівши в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000012, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05.01.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан строком на 30 днів

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом президента України №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом президента України №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

У період дії воєнного стану, 02.01.2023 приблизно о 16:36 годин, ОСОБА_4 , проїздив на велосипеді повз будівлю магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , де діючи в рамках раптово-виниклого умислу, спрямованого на таємне заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, переконавшись, що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу до майна власника, підійшов до припаркованого велосипеду та вчинив таємне викрадення з корзини велосипеду пакету із однією парою жіночих шкіряних чобіт марки BOGUN вартістю 1898,33 грн, які належать ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим та розпорядився ним на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду (збитки) на загальну суму 1898,33 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засіданні не з`явилася, подала заяву від 01.02.2023 про розгляд справи без її участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся. Зазначив,що вчинюючи крадіжку, був голодний, думав, що в пакеті продукти.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочинів, добровільності та істинності його позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого та щодо речових доказів.

Отже, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, в судовому засіданні надав показання, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч.4.ст. 185 КК України відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, лікаря-невропатолога КП «Семенівська лікарня» не перебуває, раніше не судимий

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Завдана матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 1898,33 грн, не відшкодована.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.

Відповідно до висновку досудової доповіді начальника Кременчуцького районного сектору № 3 філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_6 від 13.02.2023 за № 25/25/164-23, беручи до уваги зібрані та узагальнені матеріали, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, у межах, визначених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Водночас суд вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть виправленню обвинуваченого.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався та суд не вбачає підстав для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 373, 374, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 - річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1