Справа № 456/3967/22
Провадження № 1-кп/456/150/2023
ВИРОК

іменем України

06 березня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000302 від 19.10.2022 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

18.10.2022 близько 17.00 год. ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_8 перебували в коридорі житлового будинку потерпілої, що за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними на грунті особистих неприязних відносин тривав словесний конфлікт, який розпочався напередодні, та в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 . Надалі, ОСОБА_3 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , взяв палицю, яка знаходилась на території домогосподарства потерпілої, підійшов до потерпілої та умисно наніс їй декілька ударів по плечах та руках, після чого схопив її рукою за волосся, від чого потерпіла присіла на підлогу та умисно наніс потерпілій один удар кулаком в ділянку грудної клітки зліва, чим своїми неправомірними діями спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: синця на правому плечовому суглобі, синця на правому передпліччі, синця на лівій молочній залозі, синця на лівому плечі та синця на лівому передпліччі, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження. Таким чином, ОСОБА_3 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_8 легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Стаття /частина статті/ закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за вищезазначене кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Частина 1 статті 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Твердження сторін.

Під час змагального судового процесу сторони в правових та логічних формах висунули власні версії подій, які на їх думку, мали місце та висловилися щодо юридично значущих обставин даного кримінального провадження.

Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 15 листопада 2022 року дізнавачем сектору дізнання Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений умисно спричинив потерпілій ОСОБА_8 легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України

Сторона обвинувачення підтверджує свою версію подій доказами, які містяться у документах, висновках експертів, показаннях свідків, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду.

Під час виступу у судових дебатах прокурор вважає, що надані докази доводять склад кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 і судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині, як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності.

Потерпіла ОСОБА_8 під час надання показань повністю підтримала позицію прокурора, викладену в обвинувальному акті та підтриману в судовому засіданні, просить суд визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та покарати згідно Закону.

Правова позиція сторони захисту, надані обвинуваченим ОСОБА_3 покази щодо пред`явленого йому обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав частково та пояснив, що потерпіла ОСОБА_8 проживає з ним по сусідству, їхні земельні ділянки межують між собою. Згідно земельного законодавства він має право перебувати на земельній ділянці, яка належить потерпілій. Їхні конфліктні відносини розпочалися давно, був випадок, коли він зайшов на земельну ділянку потерпілої, вона підбігла до нього і почала його бити патиком, він її налякав і вона втекла від нього. 18 жовтня 2022 року коли вони вранці з дружиною вийшли з будинку, побачили зрізаний кущ бузка, який лежав на землі. Коли повернулися з ринку, дружина показала йому, що також обрізані гілки яблуні. Після цього потерпіла через деякий час почала поратися на своїй земельній ділянці, поблизу їхнього будинку, до неї підійшла його дружина і між ними виник словесний конфлікт. Він взяв склянку води і через квартирку вікна вилив воду на потерпілу. Потерпіла вхопила шифер і почала ним бити у його вікно. Він вийшов зі свого житлового будинку і між ним та потерпілою почався словесний конфлікт. Потерпіла почала у нього кидати шифер і тікати до свого будинку, він побіг вслід за нею. Підійшов до дверей житлового будинку потерпілої, коли та відчинила двері, відійшов в сторону. Потерпіла вхопила палицю і почала наносити нею удари йому по плечах, він вихопив палицю, зайшов в коридор будинку, вхопив потерпілу за одяг і кинув на підлогу. Потерпіла підвелася, він знову її штовхнув і вона впала. Після цього потерпіла почала кликати на допомогу свого чоловіка. Він вийшов з будинку, стояв на дорозі. В цей час підбіг чоловік потерпілої і з пістолета почав стріляти вгору. Підійшла його дружина, вибігла потерпіла і конфлікт продовжився. Пізніше потерпіла викликала працівників поліції і вони з дружиною також передзвонили на лінію 102. Цього ж дня він звернувся з письмовою заявою до поліції. Зазначив, що йому тілесні ушкодження спричинені того дня не були. Також вказав, що до цих подій потерпіла отруїла його пса, оскільки той сильно гавкав, потім камінням кидала у його другу собаку. Це його сильно роздратувало і події того дня це був збіг обставин. Він штовхнув її силою, жодного удару палицею не наносив. Вважає, що потерпіла при падінні могла вдаритися. Просить вибачення у потерпілої, щиро розкаюється за свій вчинок, бажає примиритися з потерпілою, однак остання відмовляється. Усвідомлює, що вчинив неправильно.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 на захист інтересів обвинуваченого вказує на те, що обвинувачений усвідомив протиправність своєї поведінки, розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Вважає, що оскільки цивільний позов у справі не заявлено, у потерпілої відсутні майнові претензії до обвинуваченого. Також просить врахувати, що у висновку експертизи відсутні відомості про те, що тілесні ушкодження могли бути спричинені палицею, і таке запитання експерту не виносилося. Просить суд призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, та враховуючи особу обвинуваченого у мінімальному його розмірі.

Застереження щодо обсягу досліджених доказів.

Враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні обвинувачений вину у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за яким обвинувальний акт надійшов до суду визнає частково, за клопотанням сторони обвинувачення, яке було підтримано стороною захисту, відповідно до вимог ч. 2 ст. 349 КПК України, судом досліджено всі надані сторонами кримінального провадження докази.

Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

У силу ст. 337 КПК України cудовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, а це, зокрема, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З урахуванням вищенаведених положень процесуального законодавства, заслухавши доводи сторін, оцінивши кожен наданий суду доказ щодо належності, допустимості, достовірності та у сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд встановив, що пред`явлене обвинувачення доведено в повному обсязі.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку, а саме:

показаннями потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні про те, що вони з обвинуваченим проживають по сусідству. Неприязні відносини з обвинуваченим у неї близько 35 років, останній конфлікт розпочався у вересні 2020 року, коли обвинувачений обрізав малину на її земельній ділянці. Обвинувачений самотужки зробив собі хвіртку і ходить постійно по її земельній ділянці. 18.10.2022 вона вийшла з сином погуляти на вулицю і прибрати біля будинку. Коли вона перебувала поруч з будинком обвинуваченого, то почула спочатку як дружина обвинуваченого кличе її чоловіка, та вказує, що вони зрізали гілля, а потім, як їй на голову полилася вода. ЇЇ це розізлило. Потім вона побачила, як обвинувачений вийшов на вулицю з будинку і почав виривати загороду та перевернув її. Коли вона побачила, що обвинувачений біжить до неї, вона втекла до будинку і зачинила двері. Коли вона відчинила двері, обвинувачений, палицею, яку тримав у руках почав наносити їй удари по голові, руках, плечах, в груди. При цьому він говорив до неї «Я тебе скотино вб`ю». Всього разом обвинувачений наніс їй близько 20 ударів. Палиця (плінтус довжиною 80 см) лежала на землі, біля будинку. Пізніше обвинувачений вхопив її за волосся, почав крутити за шию, після цього копати ногами. Вона почала кликати чоловіка на допомогу, погано почуваючи себе при цьому. Підбіг чоловік і між ним та обвинуваченим виник конфлікт, чоловік взяв пістолет і вигнав обвинуваченого з будинку. Вона в цей час була вдома, а дружина обвинуваченого стояла на вулиці та спостерігала за цими подіями. Зазначила, що обвинувачений у неї пробачення не просив;

показаннями свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні про те, що він є чоловіком потерпілої, у неї з обвинуваченим тривалий конфлікт. В жовтні 2022 року він був в гаражі, коли почув, що дружина кличе його на допомогу. Його син в той час був на вулиці. Коли він підбіг до будинку, то побачив дружину обвинуваченого, яка стояла біля будинку, а всередині будинку, на кухні, як обвинувачений б`є його дружину, в руках у нього була палиця. Як обвинувачений наносив удари він не бачив, але чув, як той казав « ОСОБА_11 я тебе вб`ю». Він попросив його покинути будинок, але той не слухав, тоді він пішов всередину будинку, взяв пістолет і зі словами «Пристрелю» вистрелив вгору, і знову попросив обвинуваченого покинути його помешкання. Коли виходив з кімнати, бачив, що його дружина лежить на підлозі і голову прикриває руками. Пізніше підійшла дружина обвинуваченого і забрала його з собою з будинку. Потім приїхали працівники поліції. Тілесних ушкоджень у дружини він не бачив, та цілу ніч не спала, скаржилася на погане самопочуття;

показаннями свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні про те, що вона є дружиною обвинуваченого, конфліктні відносини з потерпілою у них почалися ще 35 років тому, коли ті поставили металевий каркас навпроти їхнього вікна. Вранці 18.10.2022 чоловік їй сказав, що сусіди обрізали гілля дерев, вона пішла подивитися. Почала кликати чоловіка потерпілої, і в цей час побачила обвинувачену, яка поралася у городі. Вона запитала у потерпілої для чого вони обрізали гілля дерев, а та їй у відповідь нахамила. Її чоловік в той час був у будинку і з горнятка води вилив потерпілій воду на голову. Потерпіла підвелася, вхопила шифер і почала ним кидати у вікно будинку, а потім замахнулася шифером на неї. В цей час з будинку вибіг її чоловік і потерпіла почала кидати шифером у нього та тікати до свого будинку. Чоловік побіг за нею. Потерпіла при цьому зачинила двері, а коли відчинила, то в руках у неї була палиця і вона почала наносити нею удари чоловіку по плечах. Пізніше чоловік зайшов всередину будинку і що було далі вона не бачила, так як стояла на вулиці біля брамки. Коли потерпіла почала кликати свого чоловіка на допомогу, обвинувачений вийшов з будинку і стояв на порозі. В цей час підбіг чоловік потерпілої, забіг всередину будинку і вибіг з пістолетом, спочатку вистрелив двічі вгору, а потім наставив дуло пістолета на її чоловіка і сказав: «Зараз я проб`ю тобі голову», а вона сказала ОСОБА_13 «Стріляй в мене». В цей час з будинку вибігла потерпіла, вхопила її за волосся і почала кричати нащо вона прийшла на її територію. Пізніше потерпіла викликала поліцію. Вона також звернулася в поліцію з приводу погроз пістолетом. Син потерпілої в цей час був на вулиці;

рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 від 18.10.2022, з якого вбачається, що 18.10.2022 о 17:20 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.10.2022 о 17:19 год. за адресою: АДРЕСА_2 в заявниці ОСОБА_8 виник конфлікт із сусідом ОСОБА_15 , який спровокував конфлікт та вдарив її /а.с.66-67/;

заявою ОСОБА_8 від 18.10.2022, адресованої начальнику Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_16 , згідно якої ОСОБА_8 просить прийняти міри до сусіда ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 18.10.2022 близько 17:00 год., за місцем її проживання, наніс їй тілесні ушкодження палкою по голові, схопив її за волосся та повалив на підлогу /а.с.68/;

заявою ОСОБА_6 від 18.10.2022, адресованої дізнавачу СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_17 , згідно якої ОСОБА_8 надала дозвіл працівникам поліції на огляд прибудинкової території власного будинку по АДРЕСА_2 /а.с. 69/;

протоколом огляду місця події дізнавача СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_17 від 18.10.2022 з фототаблицею до протоколом огляду місця події від 18.10.2022, згідно якого на підставі повідомлення на лінію 102, відповідно до ст.ст. 40-1, 104, 105, 106, 214, 234, 237, 223, 298 КПК України в присутності понятих: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , за участю спеціаліста ОСОБА_20 проведено огляд прибудинкової території власного будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_10 , який добровільно надав пістолет марки «Револьвєр» та патрони 9 (дев`ять) штук. З його слів даний пістолет був придбаний в 2019 році в магазині «Мисливство», для власного захисту та зберігався в будинку за місцем його проживання. Так, 18.10.2022 близько 17:00 год. він почув крик дружини, на який вибіг з гаража, забіг в будинок та побачив, що сусід ОСОБА_22 б`є його дружину ОСОБА_23 , яка в той момент лежала на підлозі. Далі він забіг в кімнату, взяв із верхньої полиці шафи-купе пістолет та зробив один попереджувальний постріл вгору. На цьому даний конфлікт закінчився. Пістолет марки «Револьвєр» та 9 (дев`ять) патронів під час огляду вилучено /а.с. 70-77/;

висновком експерта Стрийського районного відділення КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичних експертиз» ОСОБА_24 №143, з якого вбачається, що дана експертиза проведена на підставі постанови дізнавача СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_25 від 19.10.2022. Згідно даного висновку, при проведенні судово-медичної експертизи, у гр. ОСОБА_8 , 1959 р.н., виявлені синці: на правому плечовому суглобі, на правому передпліччі, на лівій молочній залозі, на лівому плечі та лівому передпліччі, які могли утворитися від дій тупих твердих предметів, малоймовірне їх отримання в момент падіння з висоти власного росту, в тому числі з прискоренням, по давності спричинення може відповідати даті 18.10.2022, і за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження /а.с.79/;

протоколом проведення слідчого експерименту дізнавача Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 26.10.2022 з фототаблицею до протоколу проведення слідчого експерименту 26.10.2022, з якого вбачається, що в службовому кабінеті №26 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області по вул. Драгоманова, 2 в м. Стрий, за участю потерпілої ОСОБА_8 та ОСОБА_26 , в присутності понятих: ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223, 240 КПК України, проведено слідчий експеримент з метою перевірки та уточнення відомостей, а саме показів, які надала потерпіла ОСОБА_8 від час допиту 26.10.2022. Слідчим експериментом встановлено, що ОСОБА_8 , в присутності понятих та іншої особи (статиста) було запропоновано повідомити про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень та продемонструвати механізм спричинення таких. Потерпіла ОСОБА_8 повідомила про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень, які мали місце 18.10.2022 в коридорі її будинку АДРЕСА_2 , після цього продемонструвала на статисту, як її сусід ОСОБА_29 наніс їй три удари палицею по голові (два в праву сторону, один в ліву), після цього схопив рукою за волосся, через що вона присіла та наносив удари кулаком в ділянку грудної клітки та продовжував наносити удари ногами в ділянку тулуба /а.с.80-86/;

заявою ОСОБА_3 від 04.11.2022, адресованої дізнавачу СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , з якої вбачається, що ОСОБА_3 просить долучити до матеріалів кримінального провадження №000302 від 19.10.2022 дерев`яну планку, якою йому нанесла два удари в ліве плече ОСОБА_8 та яку він вирвав з її рук, викинув на землю, а згодом забрав додому /а.с.87/;

протоколом огляду предмету дізнавача СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 04.11.2022, згідно якого в приміщенні службового кабінету №22 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області в кримінальному провадженні №0000302 у відповідності до вимог ст.ст. 104, 105, 106, 107, 223, 237 КПК України проведено огляд предмету: дерев`яної планки, яку добровільно надав свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 . Під час огляду дерев`яної планки, обгорнутої газетою, встановлено, що планка світлого кольору, не пофарбована, з подекуди наявними плямами білого кольору. Довжина планки 81 см, ширина 5.5 см та товщина 1 см. На даній планці з однієї сторони по всій довжині наявна різьба у вигляді заглибленої лінії шириною близько 1 см, яка робить одну частину планки тоншою за іншу. Також один край планки являється рівним, а інший вирізьблений у формі зубчиків /а.с.88/;

постановою дізнавача СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про визнання предметів речовими доказами і прилучення їх до матеріалів кримінального провадження від 04.11.2022, згідно якої дерев`яну планку визнано речовим доказом та прилучено до матеріалів кримінального провадження №0000302 від 19.10.2022 /а.с.89/;

листом начальника СМ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_30 від 11.11.2022 №13222/47/22, з якого вбачається, що згідно бази даних ІТС ІПНП «Єдиний облік» в період з 18.10.2022 по 10.11.2022 заяв та повідомлень про спричинення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_3 , 1948 р.н. в Стрийський РУП ГУНП у Львівській області не поступало /а.с.91/;

запитом дізнавача СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 04.11.2022 вих 12878/47/12/22, адресованого директору КНП «Стрийська ЦМЛ», про надання інформації, чи перебувала на лікування у Стрийській ЦМЛ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 в період з 18.10.2022 по час виконання запиту /а.с.92/;

відповіддю директора КПН «Стрийська ЦМЛ» ОСОБА_31 №989 від 09.11.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_8 перебувала на амбулаторному лікуванні у лікаря-невропатолога з 21.10.2022 по 04.11.2022, у тому числі з 21.10.2022 по 27.10.2022 проходила лікування в денному стаціонарі /а.с.94/;

роздруківками електронних записів в медінформаційній системі, з яких вбачається, що ОСОБА_8 зверталася на консультацію до лікаря-невролога та лікаря-терапевта / а.с.95-104/;

випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Стрийська ЦМР», з якої вбачається, що ОСОБА_8 встановлено діагноз дисциркуляторна енцефалопатія, гіпертонічна вазомоторна хвороба ІІ ступеня, вестибуло-атактичний та астено-невротичний синдром, гіпертонічний криз /а.с. 105/;

висновком експерта Стрийського районного відділення КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичних експертиз» ОСОБА_24 №158, з якого вбачається, що дана експертиза проведена на підставі постанови дізнавача СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 09.11.2022. Згідно даного висновку, при проведенні додаткової судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0000302 від 19.10.2022, згідно висновку експерта №143, у гр. ОСОБА_8 , 1959 р.н., були виявлені синці: на правому плечовому суглобі, на правому передпліччі, на лівій молочній залозі, на лівому плечі та лівому передпліччі, які могли утворитися від дій тупих твердих предметів, малоймовірне їх отримання в момент падіння з висоти власного росту, в тому числі з прискоренням, по давності спричинення може відповідати даті 18.10.2022, і за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження. Згідно представлених додатково в експертизу медичних документів лікарями було діагностовано - «дисциркулярну енцефалопатію, гіпертонічну вазомоторну хворобу ІІ ст., вестибуло-анатомічний і астено-невротичний синдром, гіпертонічний криз» - дані захворювання у громадянки ОСОБА_8 не пов`язані з перенесеною травмою 18.10.2022, тому при дачі підсумків до уваги не бралися /а.с. 109-110/.

З метою оцінки вказаних доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, встановлення інших обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено такі процесуальні рішення, документи та інші матеріали:

постанову дізнавача СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_25 про проведення судово-медичної експертизи від 19.10.2022, згідно якої в кримінальному провадженні №0000302 від 19.10.2022 призначено судово-медичну експертизу, до проведення якої залучено експертів Стрийського районного відділення КЗ ЛОР «ЛОБ СМЕ», на вирішення якої поставлено такі питання: - який характер та локалізація ушкоджень, заподіяних ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .? - у результаті якого виду травматичної дії (предмета) могли бути спричинені виявлені ушкодження? - який безпосередній механізм (механізми) заподіяння ушкоджень? - чи могли утворитися тілесні ушкодження внаслідок падіння з висоти власного росту? - чи могли утворитися тілесні ушкодження внаслідок падіння з висоти власного росту з прискоренням? - яка давність заподіяння ушкоджень? - який ступінь тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень? - чи могли заподіяні ушкодження утворитися за обставин, які вказує ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .? /а.с.78/;

постанову дізнавача СД Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про проведення додаткової судово-медичної експертизи від 09.11.2022, згідно якої в кримінальному провадженні №0000302 від 19.10.2022 призначено додаткову судово-медичну експертизу, до проведення якої залучено експертів Стрийського районного відділення КЗ ЛОР «ЛОБ СМЕ», на вирішення якої поставлено такі питання: - який характер та локалізацію ушкоджень, заподіяних ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ? - у результаті якого виду травматичної дії (предмета) могли бути спричинені виявлені ушкодження? - який безпосередній механізм (механізми) заподіяння ушкоджень? - чи могли утворитися тілесні ушкодження внаслідок падіння з висоти власного росту з прискоренням? - яка давність заподіяння ушкоджень? - який ступінь тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень? - чи могли заподіяні ушкодження утворитися за обставин, які вказує ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .? /а.с. 107-108/.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000302 від 19.10.2022, в Стрийський РУП з письмовою заявою звернулася гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 про те, щоб притягнути до кримінальної відповідальності сусіда ОСОБА_3 , який 18.10.2022 близько 17:00 год. причинив їй тілесні ушкодження за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в коридорному приміщенні за її адресою проживання /а.с. 65/.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію проступку, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Так, вищенаведеними доказами, які є належні, допустимі та достовірні, в сукупності - достатні та узгоджені, поза розумним сумнівом доведено те, що 18.10.2022 близько 17.00 год. в коридорі житлового будинку потерпілої, що за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_3 маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , взяв палицю, яка знаходилась на території домогосподарства потерпілої, підійшов до потерпілої та умисно наніс їй декілька ударів по плечах та руках, після чого схопив її рукою за волосся, від чого потерпіла присіла на підлогу та умисно наніс потерпілій один удар кулаком в ділянку грудної клітки зліва, чим своїми неправомірними діями спричинив потерпілій ОСОБА_8 легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Оцінка судом окремих доказів. Спростування доводів сторони захисту.

Показання потерпілої ОСОБА_8 щодо обставин спричинення їй тілесних ушкоджень є логічними, послідовними і сумнівів у своїй правдивості не викликають, оскільки такі підтверджено сукупністю зібраних доказів, зокрема висновками експертиз, якими доведено спричинення потерпілій тілесних ушкоджень обвинуваченим за обставин, вказаних у обвинувальному акті. При цьому суд зауважує, що згідно додаткового висновку експерта Стрийського районного відділення КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичних експертиз» ОСОБА_24 №158, при проведенні додаткової судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження «0000302 від 19.10.2022, встановлено, що згідно представлених додатково на експертизу медичних документів лікарями було діагностовано - «дисциркулярну енцефалопатію, гіпертонічну вазомоторну хворобу ІІ ст., вестибуло-анатомічний і астено-невротичний синдром, гіпертонічний криз» - дані захворювання у громадянки ОСОБА_8 не пов`язані з перенесеною травмою 18.10.2022, тому при дачі підсумків до уваги не бралися. Наведений висновок експертизи спростовує показання потерпілої щодо спричинення їй інших, аніж ті, що вказані в обвинувальному акті тілесних ушкоджень.

Оцінюючи показання свідків в судовому засіданні, суд зауважує, що свідок ОСОБА_32 (чоловік потерпілої) та свідок ОСОБА_12 (дружина обвинуваченого) були безпосередніми очевидцями подій, які мали місце 18.10.2022 по АДРЕСА_2 , такі в деталях розповіли про причини конфлікту, однак факту нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілій не підтвердили, оскільки безпосередніми очевидцями не були. Так свідок ОСОБА_12 бачила, як конфлікт розпочався, і як завершився, однак події всередині будинку не бачила, а свідок ОСОБА_10 прибіг вже після того, як обвинувачений наніс удари потерпілій та фактично сприяв завершенню конфлікту. При цьому суд не оцінює дії свідка ОСОБА_10 та застосування ним зброї, оскільки такі не лежать в межах пред`явленого обвинувачення згідно вимог ст.337 КПК України.

Доводи обвинуваченого про те, що він не наносив удари потерпілій спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі і показаннями потерпілої, а твердження про те, що тілесні ушкодження потерпіла могла отримати при падінні спростовуються висновком експерта Стрийського районного відділення КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичних експертиз» ОСОБА_24 №143, з якого вбачається, що виявлені синці: на правому плечовому суглобі, на правому передпліччі, на лівій молочній залозі, на лівому плечі та лівому передпліччі, які могли утворитися від дій тупих твердих предметів, малоймовірне їх отримання в момент падіння з висоти власного росту, в тому числі з прискоренням, по давності спричинення може відповідати даті 18.10.2022, і за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Вказаний висновок експертизи спростовує також доводи сторони захисту про те, що на досудовому розслідуванні не встановлено, що удари могли бути нанесені палицею, оскільки у висновку чітко вказано про те, що ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів.

Наведені висновки експертиз проведені висококваліфікованим експертом, на підставі постанов слідчого, належним чином аргументовані, ґрунтуються на ретельному дослідженні, зробленому на підставі діючого законодавства, містять відповіді на усі поставлені питання, висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані викладені у висновках відносяться до справи і мають доказове значення. Тому вказані висновки суд покладає в основу прийнятого рішення. Підстав недовіряти висновкам експертиз в суду немає.

Вказані висновки експертиз не суперечать вимогам КПК України, будь-яких підстав вважати, що вказані дослідження проведені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону відсутні.

При цьому суд зауважує, що сторона захисту клопотань про призначення експертизи, за неведених обставин, в судовому засіданні не подавала.

Доводи обвинуваченого про те, що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілій спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які суд вважає належними та допустимими. При цьому жодної іншої версії подій, за якої потерпіла могла б отримати описані у обвинувальному акті тілесні ушкодження, в судовому засіданні не встановлено, а тому показання обвинуваченого в цій частині на увагу не заслуговують і розцінюються судом як намір уникнути відповідальність за вчинене.

Суд зауважує, що обвинувачений в судовому засіданні свою провину визнав частково, однак згідно обвинувачення йому постановлено в провину нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, і обставин, вказаних в обвинувальному акті, зокрема, нанесення потерпілій ударів по плечах та одного удару в ділянку грудної клітки, сторона захисту в судовому засіданні не спростувала.

Усі досліджені в судовому засіданні письмові докази є належними, допустимими і достовірними, такі зібрані в порядку, встановленому КПК України, жодної підстави, передбаченої ст.87 КПК України для визнання вказаних доказів недопустимими судом не встановлено.

Процесуальні докази, наведені у вироку прямо підтверджують той факт, що досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнає належними та допустимими, зібрані в порядку встановлену законом та жодного сумніву у своїй законності та правдивості не викликають.

Загальна характеристика складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Склад кримінального правопорушення являє собою абстрактну теоретичну конструкцію і включає чотири елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону. Кожен елемент включає певний набір ознак: обов`язкових і факультативних для кваліфікації діяння як кримінального правопорушення.

З об`єктивної сторони проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України характеризується: діянням (дією або бездіяльністю), спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідком у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.

Суб`єктивна сторона проступку характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст. 125 КК настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст. 125 КК.

Висновки суду.

За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу проступку, інкримінованого обвинуваченому, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає будь-яке інше розуміння подій, викладених в обвинувальному акті, і вказана версія обвинувачення не містить сумнівів в її обґрунтованості та не спростовується доводами сторони захисту.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеним:

факт умисного спричинення ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_8 легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_3 повністю доведена в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.125 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу суд не вбачає.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обираючи вид і розмір покарання, суд виходить з таких міркувань.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к)

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, однак визнав, що поступив неправильно та осудив свою поведінку. Обвинувачений також пояснив причини конфлікту між ним та потерпілою і розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілої.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що обвинувачений хоча і визнав вину частково, однак він висловив жаль з приводу цього, осудив свою поведінку, а також вказав на готовність нести покарання, що свідчить про критичну оцінку вчиненого та відповідно щире каяття.

За таких обставин пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_3 обставиною, передбаченою ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обтяжуючою вину обставиною, передбаченою ст.67 КК України судом визнано вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 пенсіонер, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягався.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення, особу обвинуваченого та стан його поведінки, обвинувачений усвідомив протиправність своїх дій, у вчиненому розкаявся, раніше не судимий, пом`якшуючу обставину - щире каяття, наявність обтяжуючої обставини - вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Обираючи вид та розмір покарання, суд враховує позицію сторони обвинувачення, проте вважає, що покарання, яке просить призначити прокурор є надто суворим, а тому, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для призначення максимального покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.125 КК України. При цьому суд враховує позицію сторони потерпілої, яка при призначенні покарання поклалася на розсуд суду.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертизи відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України й призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 /сорока / неоподатковуваних мінімум доходів громадян, що становить 680,00 /шістсот вісімдесят / грн.

Речові докази: дерев`яну планку - знищити.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений та його захисник - подати клопотання про помилування.

Головуючий суддя ОСОБА_1