Справа №705/1269/20
1-кп/705/420/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 10.02.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Родниківка, Уманського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого слюсарем КП «Уманьводоканал», одруженого, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в період часу із 15.11.2019 року по 20.11.2019 року, близько 14 год. 00 хв., перебував правомірно в будинку своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з однієї з кімнат будинку викрав майно, яке належить ОСОБА_8 та яке перебувало на зберіганні його батьків, а саме: мультиварку «REDMOND», моделі «RMC-M20», ринкова вартість, якої згідно висновку експерта №10/250 від 06.03.2020 року, станом на період часу із 15.11.2019 року по 20.11.2019 року могла становити 467 грн., пилососа марки «Samsung», моделі «VCC4325S3K», ринкова вартість якого згідно висновку експерта №10/246 від 04.03.2020 року станом на період часу із 15.11.2019 по 20.11.2019 року становить 1550 грн., холодильника марки «Атлант» моделі «МХМ 2835-95» ринкова вартість, якого згідно висновку експерта №10/276 від 04.03.2020 року станом на період часу із 15.11.2019 року по 20.11.2019 року становить 3117 грн., пральної машинки марки «LG», моделі «F-10 B 8 ND» ринкова вартість, якої згідно висновку експерта №1/248 від 04.03.2020 року станом на період часу із 15.11.2019 року по 20.11.2019 року становить 3750 грн., музичного центру марки «Samsung» моделі «MAX-X56», який потерпілій матеріальної цінності не становить. Після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме продав невідомій особі, яку знайшов через мережу Інтернет, за 9000 грн., тим самим своїми умисними діями ОСОБА_5 , спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 8884 грн..

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати покази, цивільний позов потерпілої визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час допиту в суді показав, що дійсно обвинувальний акт відповідає дійсності. Точної дати та часу коли відбувалася подія не пам`ятає. Він прийшов до будинку своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрав належне майно ОСОБА_8 , а саме: мультиварку, пилосос, холодильник, пральну машинку, музичний центр. Викрадене майно продав через мережу Інтернет за близько 9000 грн. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати. Зазначив, що цивільний позов потерпілої визнає в повному обсязі та зобов`язується відшкодувати завдану потерпілій шкоду.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального проступку, а також враховуючи думку прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який віднесено до кримінального проступку; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вину визнав та щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді обмеження волі.

При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів на проведення експертизи № 10/246 від 04.03.2020 року в сумі 628,04 грн., № 10/247 від 04.03.2020 року в сумі 628,04 грн., № 10/248 від 04.03.2020 року в сумі 628,04 грн., № 10/249 від 05.03.2020 року в сумі 628,04 грн., № 10/250 від 06.03.2020 року в сумі 628,04 грн., підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов, заявлений в порядку ст. 61 КПК України потерпілою ОСОБА_8 на загальну суму 10884,00 грн., підлягає задоволенню.

Відповідно до частини п`ятої статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За частиною першою статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За загальними правилами відшкодування завданої особі шкоди відповідно до умов статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала за наявності її вини.

В судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів встановлено, що саме діями обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду у розмірі 8884,00 грн., тому з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 8884,00 гривень.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у пунктах 3, 5 Постанови №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Суд вважає, що діями обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_8 спричинена моральна шкода у зв`язку із душевними стражданнями, які пережила потерпіла та у зв`язку із наслідками події, що сталася, які потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу на проведення правових заходів, витрачання душевних та матеріальних ресурсів, тому у відповідності до частини першої статті 1167 ЦК України, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає, що на користь потерпілої ОСОБА_8 з обвинуваченого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути 2000 гривень.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, який відраховувати з моменту проголошення вироку.

На підставі п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експертів на проведення експертиз в загальній сумі 3140,20 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_8 у відшкодування майнової та моральної шкоди 10884,00 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9