Провадження № 1-кс/686/8829/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП у Хмельницькій області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за поданою ним заявою.

Скаргу обґрунтовує тим, що 27.09.2022 ГУНП у Хмельницькій області було отримано заяву про вчинення кримінального правопорушення, подану у порядку ст.214 КПК України, однак станом на 30.09.2022 відомості до ЄРДР на підставі поданої заяви про злочин внесені не були.

Просить визнати бездіяльність ГУНП у Хмельницькій області, які полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладених у заяві адвоката ОСОБА_3 , яка була отримана адресатом 27.09.2022 та зобов`язати уповноважених осіб ГУНП у Хмельницькій області внести до ЄРДР відомості за означеною заявою; зобов`язати посадових осіб ГУНП у Хмельницькій області повідомити заявника та суд про виконання судового рішення.

Скаржник у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримав.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст. 306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів скарги та наданих матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_3 слідує, що останній звернувся до ГУНП у Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована адресатом 28.09.2022 за № 2640.

У заяві вказував, що слідчими та прокурорами в кримінальному провадженні № 0000055, у якому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є обвинуваченими, вчинені злочини, передбачені ст. 364, 366, 367, 371, 372 КК України за наступних обставин.

В матеріалах кримінального провадження том 1:

а/с 26 протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08.02.2022 року, де Крачан заявляє, що протягом 2020-2022 року невідомі особи, один з них ОСОБА_6 , інший ОСОБА_7 , решта невідомі вимагають грошові кошти в сумі 6000 доларів США неіснуючого боргу, погрожуючи фізичною розправою. Серед невідомих точно немає обвинуваченого ОСОБА_5 . З даного документу вбачається, що до подій причетні щонайменше ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, деякі з яких встановлені, однак не допитуються. Відповідно в підозрі та обвинувальному акті внесено завідомо неправдиві відомості, що, на думку заявника, свідчить про те, що злочинці відкупилися від прокурора та слідчого.

а/с 31 висновок експерта № 81 від 08.02.2022 року. У дослідній частині зі слів підекспертного зазначено, що в погрозах та тілесних ушкодженнях приймали участь щонайменше три особи. При цьому серед невідомих точно немає обвинуваченого ОСОБА_5 . Стверджує, що в підозрі та обвинувальному акті внесено завідомо неправдиві відомості, що, на думку заявника, свідчить про те, що злочинці відкупилися від прокурора та слідчого.

а/с 53 висновок судово-психіатричної експертизи № 246, де зазначено, що ОСОБА_8 незаконно за 1200 доларів США отримав довідку МСЕК не заходячи до кабінету лікаря. В даному випадку є злочин з боку лікаря, який видав незаконні документи, жінки та ОСОБА_8 як учасників хабарництва.

- співробітниця ОСОБА_9 через ОСОБА_8 передала ОСОБА_10 (якої можливо і не існує), але ОСОБА_8 підтверджує отримання коштів від ОСОБА_11 для вирішення питання про незаконне отримання довідок ОСОБА_12 . Крачан взяті на себе зобов`язання не виконав, гроші не повернув, із чого вбачається і хабарництво, і шахрайство, і підробка документів.

- коли ОСОБА_8 повернувся 05.08.2021 року з ОСОБА_13 дружина ОСОБА_8 повідомила йому, що ОСОБА_14 та ОСОБА_7 вимагали у неї борг ОСОБА_8 , проте слідство та прокурор ігнорує покази про причетність до злочину ОСОБА_15

- у серпні 2021 року ОСОБА_14 та ОСОБА_16 відвезли ОСОБА_8 до ОСОБА_11 , яка в присутності ОСОБА_16 та ОСОБА_14 вимагала кошти, ОСОБА_17 ігнорується. Надія, яка є співробітницею потерпілого, не допитується.

- ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 вимагав гроші разом з ОСОБА_18 . ОСОБА_18 не допитується, а слідчий та прокурор продовжують покривати злочинців.

а/с 77 висновок судово-психіатричної експертизи № 246, у якому зазначено, що ОСОБА_19 свідчить, що ті ж самі хлопці зі слів ОСОБА_8 приїжджали до його матері, також вимагали кошти. Мати по даному факту не допитується, а ОСОБА_17 та невідомі особи покриваються. Татарінцев свідчить, що 23.05.2022 року зустріли ОСОБА_20 та ОСОБА_21 та запропонували віддати 500 доларів, однак ОСОБА_22 щодо обставин справи не допитується.

а/с 82 рапорт старшого оперуповноваженого УДВБ НП України ОСОБА_23 відповідно до змісту якого до злочину причетні зокрема: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , однак жодна з цих осіб не допитана, що, на думку заявника, свідчить про те, що слідчий та прокурор покривають злочинців.

В матеріалах кримінального провадження том 3:

а/с 1 протокол допиту ОСОБА_8 від 08.02.2022 року в якому він свідчить, що про вимагання грошових коштів повідомив своєму знайомому ОСОБА_27 , який обіцяв не безкоштовно допомогти у вирішенні питання. Після цього для вирішення питання ОСОБА_8 зустрівся з особами ОСОБА_16 , ОСОБА_28 , «Кавун». За владнання проблеми він заплатив цим особам 1000 доларів США. Та в подальшому за їх допомоги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернули ОСОБА_8 автомобіль. Крім того, що дані факти потребують перевірки, а ці особи не допитувалися, потерпілий свідчить, що йому повернули автомобіль, що суперечить підозрі та обвинуваченню за ст. 289 КК України.

а/с 5 протокол допиту ОСОБА_8 від 01.04.2022 року, згідно змісту якого 19.02.2022 року до ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_29 та повідомив, що автомобіль у нього та попросив надати документи для переоформлення. Також на ОСОБА_30 показує допитаний ОСОБА_31 але слідство не цікавить як у ОСОБА_30 з`явився автомобіль, які підстави просити надати документи, тощо, чи є зв`язок з обвинуваченим ОСОБА_32 , слідство продовжує покривати справжніх злочинців та пише в обвинуваченні, що ОСОБА_32 продав автомобіль невстановленій особі.

За результатами розгляду звернення адвоката ОСОБА_3 складено довідку від 27.10.2022, із змісту якої слідує, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Хмельницькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідував № 0000055 від 08.02.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному провадженні за результатами проведених слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що до вказаних кримінальних правопорушень причетні ОСОБА_4 та ОСОБА_33 .

26.05.2022 ОСОБА_4 , а 14.06.2022 ОСОБА_33 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

30.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.

12.09.2022 обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні, Хмельницькою обласною прокуратурою скерований для розгляду по суті до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, а тому на даній стадії процесу саме суд має повноваження надавати оцінку доказам, зібраним під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000055.

Питання про можливі неправомірні дії, на думку ОСОБА_3 , окремих працівників органів прокуратури та органу досудового розслідування, які виразились у внесенні неправдивих відомостей до обвинувального акту, не входить до компетенції працівників органу досудового розслідування Національної поліції України.

Листом № 11213/121/24-2022 від 27.10.2022 заявнику направлено відповідь, якою йому фактично відмовлено у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення, оскільки питання про можливі неправомірні дії окремих працівників органів прокуратури та органу досудового розслідування не входить до компетенції працівників органу досудового розслідування Національної поліції України.

Даним листом матеріали за зверненням ОСОБА_3 були направлені до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, де зареєстровані 02.11.2022 за № 1719 зкп.

Листом № 1719зкп/14-01-01-3192/2022 від 09.11.2022 ОСОБА_3 було повідомлено про відсутність об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення окремими працівниками поліції СУ ГУНП у Хмельницькій області та працівниками прокуратури Хмельницької області кримінальних правопорушень, а тому відмовлено у внесенні відомостей, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, до ЄРДР.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчої судді, заява ОСОБА_3 про вчинення слідчими, які здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 та прокурорами, які уповноважені на здійснення процесуального керівництва у даному провадженні, злочинів, які полягають у зловживанні владою або службовим становищем, службовому підробленні, службовій недбалості, завідомо незаконному затриманні, приводі, домашньому арешті або триманні під вартою або притягненні завідомо невинного до кримінальної відповідальності, не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації їх дій за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Аргументи ОСОБА_3 про можливе вчинення слідчими, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 та прокурорами, які уповноважені на здійснення процесуального керівництва, злочинів ґрунтується на суб`єктивній незгоді заявника із їх діями та прийнятими рішеннями у кримінальному провадженні № 0000055 та базується на здійсненій ним оцінці здобутих у межах даного кримінального провадження доказів, зокрема висновків експертів та показань учасників кримінального провадження, що на думку заявника, призвело до внесення завідомо неправдивих відомостей до повідомлення про підозру та обвинувального акту.

Разом з тим, повідомлення про підозру це процесуальне рішення, яке приймається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором на стадії досудового провадження у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування (ч. 4 ст. 110 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Саме слідчий та прокурор є тими процесуальними суб`єктами, які уповноважені, відповідно до ст.277-278 КПК України, здійснювати та погоджувати повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а прокурор, окрім того, складати обвинувальний акт відносно особи, на підставі здійсненої ними оцінки сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

А тому, надана заявником оцінка окремого, здобутого у кримінальному провадженні №0000055 доказу, безвідносно до масиву усіх зібраних у ході досудового розслідування доказів, не свідчить про зловживання владою або службовим становищем, службове підроблення, службову недбалість представників сторони обвинувачення, які пред`являючи повідомлення про підозру, а у подальшому складаючи обвинувальний акт, діють у межах наданим їм КПК України повноважень.

Щодо непроведення тих чи інших слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000055, як-то: допиту свідків, витребування доказів, на що звертає увагу заявник, мотивуючи злочинність дій слідчого та прокурора, то слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона ж захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ч. 3 ст. 93 КПК України).

А тому саме слідчий та прокурор приймають рішення щодо необхідності у проведенні тих чи інших слідчих та процесуальних дій з урахуванням достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення їх мети; щодо достатності та взаємозв`язку зібраних доказів для прийняття відповідного процесуального рішення, тоді як сторона захисту не була позбавлена можливості вживати заходів щодо збирання доказів, у тому числі шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій.

Отже, по суті заявником оскаржуються процесуальні дії та рішення слідчого та прокурора в ході здійснення досудового розслідування, та, відповідно, процесуального керівництва досудовим розслідуванням у конкретному кримінальному провадженні.

Разом з тим, згідно з вимогами ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий та прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

І процесуальна діяльність прокурора в межах його посадової дискреції не може бути підставою для його кримінального переслідування. Порядок оскарження процесуальних дій та рішень прокурора, у випадку незгоди з ними, визначений кримінально-процесуальним кодексом.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Щодо аргументів ОСОБА_3 про ознаки, які, на його думку, указують на факти хабарництва, шахрайства та підробки документів з боку ОСОБА_8 та лікаря, то заявник не позбавлений можливості звернутися із заявою про вчинення кримінального правопорушення останніми.

Відомості, які б указували на ознаки притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності та завідомо незаконне затримання, привід, домашній арешт або тримання під вартою з боку слідчого та прокурора, у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, відсутні.

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР, а тому вимоги скарги про зобов`язання уповноважених осіб ГУНП у Хмельницькій області внести до ЄРДР відомості за заявою про вчинення кримінального правопорушення задоволенню не підлягають.

Також слід відмовити у задоволенні скарги в частині зобов`язання посадових осіб ГУНП у Хмельницькій області повідомити заявника та суд про виконання судового рішення, оскільки вказані вимоги є похідними від первісної, у задоволенні якої скаржнику відмовлено.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя