Провадження №1-кп/523/920/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

16.03.2023 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0000235 від 29.07.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Одеси, громадянки України, має вищу освіту, працює начальником відділу охорони праці ТОВ Діфенс-метал, одружена, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

по звинуваченню в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , в умовах дії воєнного стану в Україні, пов`язаного із агресією РФ проти України, будучи невдоволеною діями української влади, умисно здійснювала розповсюдження серед свого оточення інформації щодо виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії РФ проти України.

Так, 10.04.2022 о 23 год. 33 хв. ОСОБА_5 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час переписки в інтернет-месенджері «Viber» з громадянином ОСОБА_6 , який користується номером телефону НОМЕР_1 , використовуючи належний їй мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А71» з сім-карткою оператора зв`язку НОМЕР_2 , усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом надісланих нею повідомлень може ознайомитись її респондент, надіслала інформаційний матеріал про те, що відбувається наразі у м. Миколаїв («Та да по центру пишут зафигачили так в Одесса зарево видно») стосовно результатів ударів по центру міста із застосуванням озброєння. У свою чергу ОСОБА_5 , пояснює зазначені вище удари із застосуванням озброєння необхідністю пройти («Им просто надо пройти»). Тим самим ОСОБА_5 виправдовує здійснення обстрілу центру м. Миколаїв необхідністю армії держави- агресора просунутись через Миколаїв.

Надалі, о 23 год. 34 хв. в ході подальшої переписки ОСОБА_6 висуває припущення стосовно здійснення ударів українською стороною («Я не удивляюсь если они сами это сделали»), у відповідь на що ОСОБА_5 розмірковує на рахунок здійснення ударів із застосуванням озброєння українською стороною за аналогією як у м. Краматорськ («Или укры? Может быть как в Краматорске, суки»), в результаті якого за інформацією ЗМІ загинуло 60 осіб, перекладаючи вину за здійснення ракетного обстрілу м. Краматорськ, в Донецької області на українську сторону, тим самим заперечуючи здійснення збройної агресії РФ проти України.

Окрім того, 10.05.2022 о 00 год. 28 хв. ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час переписки в інтернет-месенджері «Viber» з громадянкою ОСОБА_7 , яка користується номером телефону НОМЕР_3 , отримала від останньої повідомлення «И шо? В Ашане были танки? Шо за хуйня».

Далі, в цей же день, відповідаючи на зазначене вище повідомлення, ОСОБА_5 , бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді поширення своїх поглядів щодо виправдовування, визнання правомірною збройну агресію РФ, використовуючи належний їй мобільний телефон, у проміжок часу з 07 год. 06 хв. по 07 год. 22 хв., надіслала ряд відповідей наступного змісту «Да бля оружие там было на складах», «Всу размещают оружие на гражданских объектах», «А эти туда херачат», «А гибнут люди», «Там все дома вокруг посыпались», «У меня стены дрожали», «Я читала, что в областной больнице тоже техника и штаб Не дай бог это правда это пиздец будет», «Ракеты стоят миллионы, они что поцы по тц просто так херачить».

У такий спосіб ОСОБА_5 , виправдовує здійснення ракетного обстрілу торгівельного центру «Рив`єра» у м. Одесі тим, що армія агресора наносить удари не по цивільній інфраструктурі, а по військовим об`єктам, виправдовуючи збройну агресію РФ проти України.

Також, 25.05.2022 о 08 год. 51 хв. ОСОБА_5 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час переписки в інтернет-месенджері «Viber» з громадянином ОСОБА_9 , який користується номером телефону НОМЕР_2 , отримала від останнього повідомлення «Светлодарск вчера стал русским, украинские войска вышли, приехала одна машина с русскими, в исполкоме попросили флаги поменять и у мчсников попросили украинский флаг убрать, сказали работайте спокойно, на этом смена власти закончилась)».

На що, ОСОБА_5 , 25.05.2022 о 08 год. 52 хв., бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді поширення своїх поглядів щодо виправдовування, визнання правомірною збройну агресію РФ, використовуючи належний їй мобільний телефон, надіслала відповідь у вигляді репліки «Ну и правильно», яка містить виправдовування тимчасової окупації м. Світлодарськ Донецької області шляхом визнання дій держави агресора (РФ) як правильних та таких як повинні бути.

22.06.2022 о 08 год. 52 хв. ОСОБА_5 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час переписки в інтернет-месенджері «Viber» з громадянином ОСОБА_9 , який користується номером телефону НОМЕР_2 , отримала від останнього повідомлення «Ну вот всем понятно, что у РФ хватит сил, чтобы растоптать города, просто они пока этого не очень хотят делать, и только наши дебильные сопротивленцы думают что успешно обороняются», та о 13 год 05 хв. повідомлення «А когда терпение закончится или сроки подойдут, они просто разбомбят все к чертовой бабушке и пойдут по руинам».

ОСОБА_5 , бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді поширення своїх поглядів щодо виправдовування, визнання правомірною збройну агресію РФ, використовуючи належний їй мобільний телефон 22.06.2022 о 13 год. 08 хв. надіслала ряд відповідей на ці повідомлення наступного змісту «Ну хотят юго-восток», «Его и заберут», «Свои территории» та о 13 год 11 хв. надіслала аудіоповідомлення наступного змісту «Действительно такой деребан будет территоирий, то я бы хотела конечно, чтобы Одессу забрали, потому что я не хочу с этими дебилами оставаться, потому что уже понимаешь демократия дошла до предела уже такого, что понимаешь уже скоро начнется, ну уже беспредел с этой украинизацией всеобщей, у меня просто нервы не выдержат, я просто тогда, ну не хочется уезжать с Одессы, ну это звиздец просто будет».

У такий спосіб ОСОБА_5 визнає тимчасову окупацію міст України Російською Федерацією правомірною, оскільки така окупація, за її словами, ґрунтується на праві РФ повернути свою власність - південно-східні регіони України.

Тим самим, ОСОБА_5 у спілкуванні із зазначеними вище особами виправдовувала, визнавала правомірною та заперечувала збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе визнала повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті. Також пояснила, що у зазначені в Акті дати вона дійсно спілкувалася за допомогою месенджеру «Viber» із своїм чоловіком, а також подругою на прізвище ОСОБА_7 та знайомим ОСОБА_9 , під час розмов вона намагалась виправдати дії РФ, так як на той час користувалась інформацією із Російстких відкритих паб ліків. Наразі вона ними не користується, свою провину визнає в повному обсязі, просить суворо її не карати.

Так як обвинувачена свою вину визнала повністю, підтвердила обставини скоєного нею кримінального правопорушення, погодилась на спрощену форму судового розгляду, а саме просила не досліджувати докази які вона не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати:

- по ч.1 ст.436-2 КК України за ознаками: виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році та винуватість обвинуваченої у скоєному злочині доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії нетяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, офіційно працевлаштована, позитивно характеризується за місцем роботи, має міцні соціальні зв`язки, одружена, має доньку 1998 року народження, відношення обвинуваченої до вчиненого, провину визнала повністю, щиро покаялась.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченої до скоєного злочину, думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченій покарання не пов`язане із позбавленням волі, думку обвинуваченої та її захисника, які просили надати їй шанс на виправлення, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання із застосуванням ст.75,76 КК України.

Цивільні позови не заявлялись.

Загальна сума витрат на залучення експертів під час досудового розслідування складає 3775,40 гривень, які належить стягнути з обвинуваченої.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави - 3775,40 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять гривень сорок копійок) - вартість проведеної по справі експертизи.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій не обиралась та скасуванню не підлягає.

Зняти арешт з мобільного телефон марки «Samsung Galaxy А71» з сім-карткою оператора зв`язку НОМЕР_2 та повернути його ОСОБА_5 за належністю.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: