КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 02 березня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора - прокурора Сарненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 19 січня 2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме: копію посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_9 на аркуші А4, копію довідки МВС України, виданої ОСОБА_9 на аркуші А4, візитну картку з іменем та контактами «Микита Поз», засвідчену копію паспорта громадянина рф на ім`я ОСОБА_9 на 2 аркушах А4, копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_9 на 1 аркуші А4, копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на 1 аркуші А4, оригінал довідки МВС рф № 751 на 1 аркуші, мобільний телефон Iphone Xr чорного кольору model A1778 IC: НОМЕР_4 в прозому силіконовому чохлі в коробці з рукописним написом збоку «Одеса НОМЕР_1 », мобільний телефон Iphone чорного кольору model A1784 IC: 579C-E3092А в прозому силіконовому чохлі в коробці, в якій також знаходиться Sim- картка НОМЕР_2 .

Приймаючи рішення, слідчий суддя зазначив про наявність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити, зобов`язати слідчого повернути вилучене майно.

Представник вважає вказану ухвалу незаконною і необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, зазначає, що враховуючи вимоги діючого кримінального процесуального законодавства, всі речі і документи, тимчасово вилучені під час обшуку 19 січня 2023 року, отримані з порушенням порядку, передбаченого статтями 86, 87, 167, 170 КПК України, поза межами обсягу майна, яке дозволено вилучати згідно ухвали суду від 12 січня 2023 року, та не набули статусу речових доказів, що відповідно до положень частин 2, 3 ст. 170 КПК України є перешкодою у можливості вирішувати питання щодо арешту тимчасово вилученого майна.

Стверджує, що судом першої інстанції не враховано відсутність процесуального рішення слідчого про визнання тимчасово вилученого майна речовими доказами у справі, яке мало б бути прийнято відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду.

Вважає, що накладений арешт на майно порушує право ОСОБА_6 на мирне володіння належним їй майном, регламентоване Статтею 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини, якою також забороняється будь-яке невиправдане втручання державних органів у мирне володіння особою майном.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з матеріалами судового провадження, Головним слідчим управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 20 жовтня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000559 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи компанії-нерезидента ТОВ «Руснафтовидобування» вчинили дії на шкоду національним інтересам та енергетичній безпеці України шляхом забезпечення постачання вугілля з підконтрольних терористичним організаціям підприємств з подальшою оплатою за відвантажений товар, тобто здійснили сприяння незаконній діяльності терористичній організації «Луганська народна республіка».

19 січня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 січня 2023 року за місцем проживання генерального директора ТОВ «Руснафтодобування» ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено наступне майно: копію посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_9 на аркуші А4, копію довідки МВС України, виданої ОСОБА_9 на аркуші А4, візитну картку з іменем та контактами «Микита Поз», засвідчену копію паспорта громадянина рф на ім`я ОСОБА_9 на 2 аркушах А4, копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_9 на 1 аркуші А4, копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на 1 аркуші А4, оригінал довідки МВС рф № 751 на 1 аркуші, мобільний телефон Iphone Xr чорного кольору model A1778 IC: НОМЕР_4 в прозому силіконовому чохлі в коробці з рукописним написом збоку «Одеса НОМЕР_1 », мобільний телефон Iphone чорного кольору model A1784 IC: 579C-E3092А в прозому силіконовому чохлі в коробці,в якій також знаходиться Sim- картка НОМЕР_2 .

23 січня 2023 року прокурор групи прокурорів Офісу Генерального прокурора - прокурор Сарненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт вищевказаного майна, яке виявлене та вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000559про накладення арешту на майно, яке вилучене за місцем проживання ОСОБА_9 , що за адресою АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали, додані до нього, прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову про визнання вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні від 23 січня 2023 року, винесену слідчим в особливо важливих справах четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_10 .

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що арешт майна порушує право ОСОБА_6 на мирне володіння належним їй майном, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, зважаючи на те, що хоча застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання, що у цьому випадку і мало місце.

Інші доводи викладені в апеляційній скарзі представника не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для арешту вищевказаного майна та не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, яке вилучене за місцем проживання ОСОБА_9 , що за адресою АДРЕСА_1 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора - прокурора Сарненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 19 січня 2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме: копію посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_9 на аркуші А4, копію довідки МВС України, виданої ОСОБА_9 на аркуші А4, візитну картку з іменем та контактами «Микита Поз», засвідчену копію паспорта громадянина рф на ім`я ОСОБА_9 на 2 аркушах А4, копію картки фізичної особи-платника податків на ім`я ОСОБА_9 на 1 аркуші А4, копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на 1 аркуші А4, оригінал довідки МВС рф № 751 на 1 аркуші, мобільний телефон Iphone Xr чорного кольору model A1778 IC: НОМЕР_4 в прозому силіконовому чохлі в коробці з рукописним написом збоку «Одеса НОМЕР_1 », мобільний телефон Iphone чорного кольору model A1784 IC: 579C- НОМЕР_3 в прозому силіконовому чохлі в коробці, в якій також знаходиться Sim- картка НОМЕР_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/2701/23 Справа №11-сс/824/1504/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1