УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0001552 від 27.08.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України

з участю учасників судового провадження :

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_1

в с т а н о в и в :

До суду надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку щодо призначення провадження до судового розгляду, оскільки справа підсудна Богунському районному суду м. Житомира, підстав для закриття або зупинення провадження по справі не вбачається, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, угода у кримінальному провадженні не укладалася.

Потерпіла та представник потерпілої підтримали думку прокурора щодо призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений висловив думку щодо неможливості призначення справи до судового розгляду.

Захисник подав клопотання, підтримане обвинуваченим, про повернення обвинувального акту прокурору. В обґрунтування зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК, а саме не містить формулювання обвинувачення. Крім цього, текст обвинувального акту порушує принцип презумпції невинуватості. Обвинувальний акт вручено неуповноваженою на це особою. Крім того, проведення досудового розслідування незаконно вручено групі слідчих неуповноваженою на те особою.

Прокурор, потерпіла, представник потерпілої висловили свої заперечення.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право, окрім іншого, прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Сторона захисту обґрунтовує невідповідність обвинувального акту ст. 291 КПК України в частині формулювання обвинувачення.

Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п. «а» частини третьої ст.6, є негайна та детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. При цьому є пріоритетним неформальне розуміння поняття «обвинувачення».

Суд приходить до висновку, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Згідно ч.4 ст. 291 КПК України надання суду інших документів, не передбачених цією статтею, до початку судового розгляду забороняється.

Посилання захисту на вручення обвинувального акту неуповноваженою особою, не прокурором, а слідчим, не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки норми КПК не передбачають такі підстави для повернення обвинувального акту. При цьому, згідно вимог ст. 293 КПК прокурор зобов`язаний надати копію обвинувального акту, а не вручити його копію особисто.

Також суд відкидає твердження захисту про порушення принципу презумпції невинуватості під час викладу обвинувального акту, який не є доказом у кримінальному провадженні та в подальшому на засадах змагальності сторін кримінального провадження, передбачених ст. 22 КПК, твердження викладені органом досудового розслідування мають бути доведені сторони обвинувачення чи спростовані стороною захисту.

Твердження сторони захисту щодо проведення досудового розслідування неуповноваженими особами не може бути перевірено на стадії призначення справи до судового розгляду, оскільки стосується оцінки доказів, які надаються суду лише під час судового рогляду.

З огляду на наведене, відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. 314 КПК України,суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001552 від 27.08.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України.

Призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1