Справа № 135/668/22
Провадження №11-кп/801/114/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000052 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.11.2022, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дати його затримання в порядку ст. 208 КПК України, тобто з 15 червня 2022 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичного засобу з метою збуту, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого заборонено метадон. В подальшому, ОСОБА_8 , реалізуючи свою протиправну діяльність, незаконно зберігав вищевказаний наркотичний засіб з метою збуту та 15 червня 2022 року приблизно о 10 год., перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вирішив незаконно збути наркотичний засіб в місця позбавлення волі шляхом приховування його у продуктах харчування, які упакував у посилці та в подальшому поїхав з м. Вінниці до сел. Губник Ладижинської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, а саме до Державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)», і в такій спосіб незаконно перевіз наркотичний засіб з метою збуту. Далі, з метою доведення свого кримінально-протиправного умислу до кінця, 15 червня 2022 року приблизно о 14 год. 15 хв. він прийшов до приміщення огляду передач засудженим, яке розташоване у адміністративній будівлі Державної установи «Ладижинська виправна колонія (№39)», де написав відповідну заяву про передачу продуктів харчування засудженому ОСОБА_10 та передав їх. В подальшому, при огляді вищевказаних продуктів, працівниками відділу нагляду і безпеки, прийому передач і надання побачень Державної установи «Ладижинської виправної колонії (№39)» у одній із полуниць виявлено поліетиленовий згорток з речовиною білого кольору, в якій згідно з висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/102-22/8595 НЗПРАП від 17 червня 2022 року міститься сильнодіючий лікарський засіб за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами дифенгідрамін (димедрол), масою 0,0190 г, та наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,0722 г.

Суд кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення та збут наркотичних засобів у місця позбавлення волі.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В своїй апеляційній скарзі адвокат, в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить вирок суду скасувати, як незаконний та такий, який не відповідає дійсним обставинам справи та ухвалити відносно ОСОБА_8 новий виправдувальний вирок, а кримінальне провадження по справі закрити.

На думку адвоката, Судом не встановлено жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав, перевозив наркотичний засіб з метою збуту, а свідок ОСОБА_11 міг без дозволу ОСОБА_8 , при пакуванні передачі для засудженого, вкласти наркотик, який візуально, без спеціальних знань, виявити не можливо.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги клопотання адвоката про визнання недопустимим відозапису з камери відеоспостереження, розташованої у приміщенні у кімнаті прийому-передач за адресою: АДРЕСА_2 , як отриманого з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме без відповідної ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів.

Також, на утриманні ОСОБА_8 знаходиться неповнолітня дочка та матір похилого віку, які потрібують його опіки в воєнний час. Має важке захворювання та потребує щоденного лікування. На час затримання він працював по найму по ремонту фасадів. Має постійне місце проживання у власному житлі.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши доповідача, думку адвоката та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу адвоката з викладених у ній підстав, прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступного.

Мотиви Суду.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону в повній мірі суд першої інстанції дотримався.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обґрунтований та базується на ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка.

Зокрема вина ОСОБА_8 підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтвердили, що ОСОБА_8 звернувся із відповідною заявою про передачу продуктів харчування засудженому ОСОБА_10 , в якій власноручно написав перелік продуктів, а також вказав про те, що передачу формував сам, заборонені предмети та речі в ній відсутні. В подальшому, під час огляду передачі в одній з полуниць виявлено поліетиленовий згорток з речовиною білого кольору. Після виявлення згортку ОСОБА_8 схопив написану ним заяву та намагався втекти;

Крім того, свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були понятими підтвердили, що була оглянута передача на ім`я засудженого ОСОБА_10 , яку передав ОСОБА_8 , та було вилучено поліетиленовий згорток з речовиною білого кольору.

Також, невизнання ОСОБА_8 вини спростовується протоколами слідчих дій, зокрема протоколом огляду місця події від 15.06.2022, під час якого при огляді передачі у полуниці виявлено поліетиленовий згорток з речовиною білого кольору; висновком судової експертизи, згідно якої виявлена кристалічна речовина білого кольору, містить сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), масою 0,0190 г, та наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,0722 г.

Оцінюючи показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , з точки зору їх достовірності, суд першої інстанції вірно встановив, що їх покази є послідовними, узгоджуються між собою і з рештою досліджених судом доказів. Підстави для обмови ОСОБА_8 свідком ОСОБА_11 , або будь-яких об`єктивних даних, які б ставили під сумнів, щодо показання судом не встановлено.

Крім того, вищезазначені докази узгоджуються з показаннями свідків, зокрема ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 та наявними в матеріалах кримінального провадження іншими доказами.

Надаючи оцінку наведеним доказам у своїй сукупності, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази суд вважає достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Жодних фактів, які б свідчили про недостовірність зібраних доказів чи не однозначне їх трактування та наявність будь-яких порушень під час проведення досудового розслідування та судового розгляду судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому не визнання своєї вини обвинуваченим сприймає як один із способів власного захисту.

Так, адвокат в своїй апеляційній скарзі просить визнати недопустимим відеозапис з камери відеоспостереження, розташованої у приміщенні у кімнаті прийому-передач за адресою: АДРЕСА_2 , як отриманого з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме без відповідної ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що відеозапис з камери відеоспостереження з приміщення кімнати прийому-передач отриманий від ДУ «Ладижинська виправна колонія» (№39) за запитом слідчого ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_21 №2844/209/2022 від 16.06.2022 року на підставі ст.93 КПК України (а.с.207).

Отже, сторона захисту безпідставно вважає, що наданий ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)» на запит слідчого відеозапис було отримано поза процесуальним порядком.

Зокрема, згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування варто враховувати можливість отримати речі й документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Отримання тимчасового доступу до речей, документів і, за наявності підстав для того, розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, обумовлене, за приписами ст. 163 КПК України, необхідністю доведення стороною кримінального провадження наявності достатніх підстав вважати, що без такого доступу та вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

За відсутності таких обставин, тим більше за умови добровільного надання документів стороною чи учасником кримінального провадження, у володінні яких вони перебувають, не виникає підстав та умов до звернення з клопотанням до слідчого судді стосовно застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу до документів і речей.

Вказана позиція суду також знайшла своє відображення у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 січня 2020 року (справа №754/14281/17).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що поза всяким розумним сумнівом доводить винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом в судовому засіданні, які були отримані у рамках чинного кримінального процесуального закону без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Також судом вірно призначено покарання з урахуванням ст. 50, 65 КК України, а тому підстав для скасування вироку чи його зміни не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 403, 407, 419 КПК України

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.11.2022, яким засуджено ОСОБА_8 залишити без зміни.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_22