Єдиний унікальний номер 722/1793/22
Номер провадження 1-в/722/216/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника СВК-67 ОСОБА_5
та засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах засудженого ОСОБА_6 , звернувся до суду з вказаним вище клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали та з наведених у ньому підстав просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.
Представник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо клопотання та просив у його задоволенні відмовити, оскільки вважає, що засуджений на даний час не досяг необхідного ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України.
Представник спостережної комісії Дністровської РДА ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду письмову заяву про проведення судового засідання без його присутності, вирішення клопотання покладає на розсуд суду.
Дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Так, ОСОБА_6 згідно вироку суду Мінського району Мінської області республіки Білорусь за ст. ст. 328 ч. 2, 328 ч. 3, ст. 71 ч. 1 КК Білорусь засуджено до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Зараховано в строк покарання з 05.09.2016 року по 13.12.2016 року. На підставі ст. 8 ч. 1 Закону р. Білорусь віл 19.07.2019 року «Про амністію» строк скорочено на 1 рік. Постановою суду Мінського району Мінської області строк знижено до 10 років. На підставі ст.7 ч. 1 законодавства р. Білорусь від 18.05.2020 року скорочено строк на 1 рік. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 10.09.2020 року вирок приведено у відповідність до законодавства України. Вважати засудженим за ст. 307 ч. 1, 307 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі. Зменшити на 1 рік покарання у зв`язку із застосуванням ст. Закону р. Білорусь «Про амністію». Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 10.03.2021 року зменшити покарання на 1 рік у зв`язку із застосуванням ст. 7 Закону р. Білорусь «Про амністію». Ухвало Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.06.2021 року зараховано в строк покарання з 05.09.2016 року по 21.02.2017 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання вказаного вище періоду попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 20.03.2024 року.
Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
У відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_6 засуджений за вчинення тяжкого злочину (ч.2 ст.307 КК України).
Враховуючи визначений засудженому початок строку відбування покарання, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину.
Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ч.1 ст.102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків тощо.
Частиною 3 ст.107 КВК України передбачено, що засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Як вбачається із особової справи та довідки про заохочення і стягнення, засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 05.09.2016 року. За час перебування в установах виконання покарань республіки Білорусь до дисциплінарної відповідальності не притягувався, п`ять разів заохочувався.
З квітня місяця 2021 року утримувався в державних установах виконання покарань Донецької та Запоріжської областей, за час перебування до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Мав два заохочення.
В державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67) засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання з 10.04.2022 року.
Частиною 1 ст.118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.
Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. (ч.2 ст.118 КВК України).
Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій ,а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст.118 КВК України).
Згідно довідки відділу організації та нормування праці №572 від 21.11.2022 року та особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_6 по прибуттю до установи та по жовтень 2022 року до оплачуваних робіт не залучався. З листопада 2022 року працевлаштований на підприємстві установи в якості робітника гірничої дільниці №1.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої 22.11.2022 року заступником начальника державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)», встановлено, що засуджений ОСОБА_6 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дружні відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. По відношенню до персоналу установи тактовний. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті та порядку, переважно має охайний зовнішній вигляд. Роботи із самообслуговування та з благоустрою виконує. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе відповідні висновки. З червня 2022 року навчається за професією «Електрогазозварник» в навчальному центрі, який функціонує при установі. В червні 2022 року подав заяви на участь у програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт».Завданих злочином матеріальних збитків не має.
Згідно довідки медичної частини №552 від 21.11.2022 року, засуджений ОСОБА_6 працездатний, на даний час стан його здоров`я задовільний.
Згідно довідки бухгалтерії державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» №262 встановлено, що станом на 21.11.2022 року у засудженого ОСОБА_6 виконавчих листів про стягнення позовів немає.
Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_6 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим до позбавлення волі, на основі чого визначено низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.
Згідно показань допитаного в судовому засіданні в якості свідка майстра виробничої дільниці установи виконання покарань ОСОБА_8 , встановлено, що засуджений ОСОБА_6 працевлаштований з листопада 2022 року в якості робітника гірничої дільниці №1. Під час роботи на дільниці установи виконання покарань, зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, до роботи відноситься сумлінно та відповідально. Покладенні на нього завдання та обов`язки виконує.
Крім того, представник колонії ОСОБА_5 пояснив, що засуджений ОСОБА_6 , з 05.06.2022 року був залучений до виконання ремонтних робіт у приміщенні відділення, де працював до 15.10.2022 року, за що 05.10.2022 року отримав подяку.
Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається із виписки з протоколу засідання комісії відділення №25, засудженому ОСОБА_6 відмовлено у застосуванні ст.81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення, як особі яка довела своє виправлення( протокол від 31.08.2022 року).
Із урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів та характеризуючих матеріалів на особу засудженого, суд не погоджується із даною оцінкою ступеню виправлення засудженого ОСОБА_6 , оскільки враховуючи в сукупності встановлені в судовому засіданні обставини, така оцінка вочевидь не відповідає особі засудженого, його поведінці і ставленню до праці.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Беручи до уваги, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання, а саме дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечного виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність стягнень за порушення дисципліни, висновок про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення ґрунтується на матеріалах справи. Характеристика засудженого ОСОБА_6 свідчить про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Також суд враховує поведінку засудженого протягом всього часу відбування покарання, його ставлення до вироку, виду та міри покарання яка йому була призначена, а також тяжкість вчиненого злочину та його наслідки.
Суд приходить до висновку щодо доведеності існування обставин, які відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
При цьому, з огляду на дані про особу засудженого ОСОБА_6 в цілому, суд вважає, що він досяг необхідного ступеню виправлення.
Наведені дані свідчать про стабільну поведінку засудженого ОСОБА_6 протягом всього строку відбування покарання та відповідають висновкам характеристики.
З наведеного вбачається, що ОСОБА_6 на даний час на шлях виправлення став, його поведінка та ставлення до праці відповідають критеріям визначеним в ст. 81 КК України, а тому наявні підстави для задоволення подання про умовно-дострокове звільнення останнього.
Суд вважає доведеними висновки про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, оскільки достеменно можливо стверджувати, що на час звернення з поданням, засуджений досяг необхідного ступеню виправлення та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, протягом всього відбутого строку покарання, довів своє виправлення, що є необхідною умовою для прийняття такого рішення, а тому клопотання слід задовольнити та звільнити засудженого умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину.
На підставі ст.81 КК України, ст.ст.6, 102, 107, 118 КВК України, керуючись ст.ст.369-372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Мінського районного суду Мінської області республіки Білорусь, приведеним у відповідність до законодавства України ухвалою Оріховського районного суду Запоріжської області від 10.09.2020 року, умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 3 (три) місяці 19 (дев`ятнадцять) днів.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_6 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.
Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)».
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1