Справа № 183/2157/23
№ 1-кп/183/1087/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР №50001247 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо - технічною освітою, інваліда 3 групи, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

24 грудня 2022 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , пересуваючись на костилях, прийшов до будинку АДРЕСА_1 , де окремо від нього мешкали його дружина ОСОБА_6 та двоє синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою забрати свого молодшого сина ОСОБА_7 до свого місця мешкання.

Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почувши, що син не має бажання з ним спілкуватись, ОСОБА_3 почав поводити себе агресивно, нецензурно лаятись у бік дружини, після чого пішов додому.

Приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_3 повернувся до будинку АДРЕСА_2 , розташованого за вищевказаною адресою та знову став поводити себе агресивно, після чого його дружина ОСОБА_6 зачинила двері до будинку та по телефону попросила приїхати свого двоюрідного брата ОСОБА_5 ..

Того ж дня, тобто 24.12.2022 року приблизно о 23 годині 20 хвилин, до вказаного будинку приїхав ОСОБА_5 , та біля будинку між ним та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт з приводу поведінки останнього, і в цей час у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, реалізуючи який одразу, тобто 24 грудня 2022 року, приблизно о 23 годині 25 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, передбачаючи та бажаючи спричинити ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, дістав правою рукою із костиля ніж, наблизився до останнього та наніс йому один удар ножем в область грудної клітини зліва, розуміючи, що наносить удар в область розташування життєво важливих органів, та три удари ножем в область лівого стегна, спричинивши тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення живота зліва, яке привело до внутрішньочеревної кровотечі, а також трьох різаних ран на лівому стегні.

Після цього ОСОБА_3 , розуміючі, що його дії досягли очікуваного результату, припинив свої протиправні дії та викинув з руки ніж.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину і жодної з них він не оспорює. Від надання детальних показань відмовився користуючись наявним у нього правом. Підтвердив, що дійсно у вказані в обвинувальному акті дату, час, місце та спосіб він завдав потерпілому вказані тілесні ушкодження. Запевнив суд, що зробив для себе висновки вибачився перед потерпілим та у скоєному щиро кається.

Будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 24 грудня 2022 року він побачив на своєму мобільному телефоні пропущенні дзвінки від сестри ОСОБА_6 , передзвонивши якій дізнався, що її чоловік вчинив сварку, на що він їй запропоновував викликати поліцію, та, зібравшись, поїхав до неї додому, прибувши приблизно о 23.00 годині, де побачив ОСОБА_3 , який сварився на свою жінку, розмахуючи руками, після чого він підійшов до останнього та штовхнув його, від чого ОСОБА_3 впав і лежачи він продовжив розмахувати руками. В цей час його сестра помітила, що в руках обвинуваченого був ніж, від якого він лише зайшовши до будинку побачив в себе тілесні ушкодження на тілі, які зазначені в обвинувальному акті, після чого одразу була викликана бригада ШМД.

В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких, а обставиною, що обтяжує його покарання згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, обвинувачений вину визнав повністю, є особою раніше не судимою, на обліках у лікарів не перебуває (а.п.22,23,24), за місцем мешкання характеризується позитивно (а.п.20), є інвалідом ІІІ групи (а.п.19), має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п.18), потерпілий на суворому покаранні не наполягає.

Щире каяття ОСОБА_3 суд визнає обставиною, що пом`якшує його покарання.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, враховуючи посткримінальну поведінку обвинуваченого, який вибачився перед потерпілим, запевнив суд у подальшому законослухняному способі життя, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, строк якого повинен бути більшим за мінімальний, як було обґрунтовано запропоновано стороною обвинувачення, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 його перебування під вартою в період з 25.12.2022 року по 26.12.2022 року включно.

Речові докази:

- медичну картку стаціонарного хворого №3418 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - залишити КНП "Новомосковської центральної міської лікарні"НМР";

- скан-копії медичної карти стаціонарного хворого №3418, які знаходяться на DVD-R диску - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- спортивні штани темно-сірого кольору, бавовняний светр, в смужку чорно-білого кольору, які знаходяться в камері схову Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Копію вироку ОСОБА_3 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1