В И Р О К

Іменем України

20.12.2022 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від 05.08.2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Мала Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно- технічною освітою, не працюючого, одруженого, військовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Розвідник-кулеметник 2 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 на початку травня 2022 року (більш точної дати не встановлено), але не пізніше 05.08.2022 року, перебуваючи на території нафтопереробного заводу, що розташований на АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, в порушення вимог ст.17, 65, 60 Конституції України, ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.1 додатку №1 Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 року "Про право власності на окремі види майна", п.1, 2, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576, п.2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року №622, з метою придбання боєприпасів, шляхом знахідки придбав одну наступальну осколкову ручну гранату промислового виготовлення військового призначення (з маркуванням " НОМЕР_3 , "К", "Щ"), а також один засіб детонування - запал УЗД (з маркуванням "УЗД 334-56-87", "5") нового зразка промислового виготовлення військового призначення, які у конструктивному поєднанні утворюють один бойовий припас, а саме одну наступальну осколкову ручну гранату РГН промислового виготовлення військового призначення, та зберігав її при собі. Після цього, на початку травня 2022 року (більш точної дати не встановлено), але не пізніше 05.08.2022 року, шляхом перевезення на автомобільному транспорті за маршрутом: м.Лисичанськ Луганської області - м.Дніпро - м.Умань Черкаської області - с.Маньківці Жмеринського району Вінницької області - м.Жмеринка Вінницької області - с.Станіславчик Жмеринського району Вінницької області, ОСОБА_4 в сумці переніс з м.Лисичанськ Луганської області до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , одну наступальну осколкову ручну гранату РГН промислового виготовлення військового призначення, де залишив її зберігати серед особистих речей в одній з кімнат даного будинку. У подальшому, в період часу з 17 годин 52 хвилин до 19 годин 11 хвилин 05.08.2022 року під час проведення обшуку вказаного вище будинковолодіння за місцем проживання ОСОБА_4 , в одній з кімнат будинку, серед особистих речей останнього вилучено корпус наступальної осколкової ручної гранати "РГН254-125-87, "К", "Щ" промислового виготовлення військового призначення та запал "УЗД 334-56-87", "5" промислового виготовлення військового призначення, які у конструктивному поєднанні утворюють одну наступальну осколкову ручну гранату РГН промислового виготовлення військового призначення, яка згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи від 11.08.2022 року №СЕ-19/102-22/11649-ВТХ відноситься до категорії бойових припасів, яку ОСОБА_4 протиправно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, він є добровольцем під час мобілізації й наказом військового командування зарахований до складу військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 . У травні 2022 року на території нафтопереробного заводу в м.Лисичанську Луганської області він знайшов бойову осколкову ручну гранату РГН із запалом, яку поклав до особистих речей і залишив зберігати у себе у якості військового трофею, нікому не повідомивши про це. На початку серпня 2022 року у своїй сумці з м.Лисичанська на автомобільному транспортному засобі дорогою через населені пункти м.Дніпро, м.Умань, с.Маньківці Жмеринського району та м.Жмеринка перевіз вказану знайдену ним осколкову гранату із запалом до будинку в АДРЕСА_1 , де проживає однією сім`єю з дружиною та її дітьми. Ручну гранату, від`єднану від запалу, залишив зберігати в одній з кімнат будинку у своїй сумці, в якій її перевозив. Вважав це потрібним з метою захисту у випадку поширення військової інтервенції російської федерації на дану територію України. Наступного дня 05.08.2022 року до нього додому прийшли працівники поліції для проведення обшуку його домоволодіння, яким він добровільно видав осколкову гранату РГН та запал до неї, які зберігав. Погодився з висновком експерта щодо найменування вилученого у нього боєприпасу. Визнав, що особисто він не мав дозволу на його носіння та зберігання. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши сталу думку учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 . При цьому суд виходить з того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які ним визнано добровільно, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторін з вказаних питань.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за що він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.1 ст.263 КК України.

При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України та має повнолітній вік (а.к.п.24-25,26), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.к.п.30); за місцем проживання він характеризується позитивно (а.к.п.29), є одруженим, проживаючи у шлюбі (а.к.п.17); на обліку у лікарів наркологів та психіатрів не перебував (а.к.п.32,33); перебуває на військовій службі під час мобілізації (а.к.п.76); за місцем проходження військової служби характеризується посередньо (а.к.п.77).

Обставину того, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, суд відносить до таких, що пом`якшують покарання.

Разом з тим, судом не встановлено активного сприяння у розкритті даного злочину обвинуваченим ОСОБА_4 , чого не становлять суто добровільні пояснення останнього про обставини його вчинення, оскільки такі дії охоплюються ознакою щирого каяття, враховуючи роз`яснення, що з цього приводу містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23.12.2005 року №12, у тому числі стосовно обставин незаконного придбання та перенесення ОСОБА_4 виявленого у його особистих речах бойового припасу, оскільки встановлений під час проведення обшуку факт неправомірного зберігання ним останнього заздалегідь не виключав їх з огляду на належність даного бойового припасу до таких, що виготовлені промисловим способом й не перебувають у вільному обігу. Також суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо добровільної видачі ним працівникам поліції під час обшуку осколкової ручної гранати, вилученої у домоволодінні за місцем його проживання під час вказаної слідчої (розшукової) дії, оскільки такої добровільної видачі ним бойового припасу не містить пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення, а надто про це відсутні вказівки в ухвалі слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 09.08.2022 року про надання дозволу на проведення вказаного обшуку (а.к.п.62), якою зафіксовано лише виявлення та вилучення відповідних складових бойового припасу, натомість жодних скарг на дане судове рішення, включно під час підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_4 не подано. За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_4 визнає свою винуватість лише під тиском беззаперечних доказів, прагнучи таким чином пом`якшити свою відповідальність

Також судом не визнаються обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , проходження ним військової служби, оскільки відповідно до вимог ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, надто в умовах оголошеного в Україні воєнного стану, а також з огляду на притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної та адміністративної відповідальності саме з підстав неналежного виконання обов`язків військової служби, про що зазначено у його службовій характеристиці (а.к.п.77).

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Згідно висновків досудової доповіді від 14.12.2022 року, складеної Жмеринським міськрайонним відділом філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, оцінено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 та середній ризик небезпеки для суспільства, визначено за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі чи обмеження волі на певний строк, що не становитиме високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Застережено, що виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення інтенсивного нагляду за поведінкою обвинуваченого та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню кримінальних правопорушень, а саме: брати участь у заходх відділу пробації, які націлені на роботу з криміногенними потребами; приймати участь у заходах соціально виховного характеру, які проводить орган пробації з метою виправлення та ресоціалізації (а.с.30-33).

Таким чином, з урахуванням встановлення в ході судового розгляду обставини, що пом`якшує покарання, та обставини, що обтяжує покарання, з урахуванням особи ОСОБА_5 , який характеризується позитивно за місцем постійного проживання та посередньо характеризується за місцем проходження військової служби, а також вчинив вперше кримінальне правопорушення, яке втім становило суттєву потенційну суспільну небезпеку, передусім щодо членів його сім`ї та їх близьких родичів, які переважно є малолітніми особами, в силу чого заздалегідь неналежно обізнані із правилами поводження з бойовими припасами, а надто таким, що призначений для масового ураження, й що зберігався ОСОБА_4 без суттєвих обмежень вільного доступу до нього у житловому приміщенні, судом визначається необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також з метою попередження вчинення ним нових правопорушень призначити ОСОБА_4 передбачене санкцією вказаної частини статті закону про кримінальну відповідальність покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд не вбачає у даному випадку підстав застосування вимог ст.69 КК України щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленого в санкцієї ч.1 ст.263 КК України, з визначених законом застережень можливості їх застосування за наявності кількох, тобто не менше двох, обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупності ознак чого під час судового розгляду не встановлено.

Водночас, приймаючи до уваги, що вчинене ним кримінальне правопорушення є тяжким злочином, що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, з урахуванням особи ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, враховуючи обставину, що пом`якшує його покарання, хоча й за наявності обставини, що обтяжує покарання, а також з огляду на висновок органу пробації, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання шляхом звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов`язків на період іспитового строку.

Цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ, а саме осколкова ручна граната РГН, яка зберігається у ВВТС ГУНП у Вінницькій області (а.к.п.70,71), як предмет, що належить до вилучених з вільного обігу, підлягає передачі для її технологічної переробки у відповідності до положень п.29 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року №1104, за відсутності заздалегідь відомостей щодо її власника у виді певного підрозділу Збройних Сил, за яким закріплений даний бойовий припас, лише з підстав чого можливе вирішення повернення відповідного речового доказу належному володільцю.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 15137,52 грн (3020,48 грн + 12117,04 грн) слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави (а.к.п.39,81).

Відомостей про застосування заходів забезпечення кримінального провадження не встановлено.

Клопотань про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не представлено.

Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити йому за ч.1 ст.263 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: осколкову гранату РГН, що поміщена до спецпакету Експертна служба МВС України №3675515, та запал УДЗ нового зразка, що поміщений до спецпакету Експертна служба МВС України №3675516, які зберігаються у ВВТС ГУНП у Вінницькій області, - передати для технологічної переробки у встановленому порядку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 15137 гривень 52 копійки.

Вирок суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з урахуванням вимог ст.349 КПК України, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1 .