Справа 688/1556/22
№ 1-кп/688/30/23
Вирок

Іменем України

31 березня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів судових засідань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Шепетівка кримінальне провадження за №0000211 по обвинуваченню

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , фізичної особи підприємця,раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

26 лютого 2022 року ОСОБА_12 на підставі поданої ним заяви був зарахований до складу Добровольчого формування Шепетівської міської об`єднаної територіальної громади №1 та склав присягу.

05 березня 2022 року ОСОБА_12 , будучи попередженим про правила поводження зі зброєю, а також про відповідальність за незаконне її застосування, отримав автомат Калашникова - 74, калібру 5.45 мм, серійний номер НОМЕР_1 та набої до нього.

06 березня 2022 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці, поряд із власним домоволодінням, яке розташоване по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Під час вказаного конфлікту в ОСОБА_12 виник злочинний умисел на умисне спричинення тілесних ушкоджень останнім, для реалізації якого він попрямував до належного йому житлового будинку, всередині якого зберігався автомат Калашникова - 74, серійний номер НОМЕР_1 з магазином, всередині якого наявні набої калібру 5.45 мм в кількості 30 штук, взявши його до рук, повернувся до місця конфлікту із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , до якого підходила ОСОБА_10 . Одразу після цього, ОСОБА_12 з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, із застосуванням автомату Калашникова - 74, здійснив по одному пострілу у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Внаслідок вказаних неправомірних протиправних дій ОСОБА_12 потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді наскрізного поранення правої сідниці з ушкодженням сідничного м`язу, яке за своїм характером належить до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я (строком більш як 21 день), потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді наскрізного поранення правого стегна із ушкодженням м`язів та підшкірним крововиливом внутрішньої поверхні стегна, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке що спричинило тривалий розлад здоров`я (строком більш як 21 день) та не було небезпечним для життя в момент спричинення; синець та садно на внутрішній поверхні лівого стегна, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Також, 06 березня 2022 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці, поряд із власним домоволодінням, яке розташоване по АДРЕСА_1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_9 , тримаючи в руках автомат Калашникова - 74, серійний номер НОМЕР_1 та приєднаним до нього магазином, всередині якого наявні набої калібру 5.45 мм в кількості 28 штук, після здійснення пострілів із вказаної зброї у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , підійшов до ОСОБА_9 , який на той час вже лежав на землі та приставив до його голови автомат, примушуючи останнього лежати на поверхні землі не рухаючись, при цьому висловив погрози щодо вбивства ОСОБА_9 , що у свою чергу дало реальні підстави останньому побоюватись здійснення цієї погрози.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

Позиція сторони захисту

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України не визнав. Вважає, що кваліфікація його дій проведена невірно. Суду дав показання, що 06.03.2022 року зранку був на курсах надання домедичної допомоги, після обіду був на поминальному обіді, де випив 20-30 гр вина, після чого на вул. Судилківській опалював дровами приміщення, де здійснює свою підприємницьку діяльність. До нього на мобільний телефонувала сусідка ОСОБА_15 та повідомляла, що на вул. Пацаєва затримали сепаратиста, після чого одразу повернувся додому. На момент його повернення конфлікт був вичерпаний, повечеряв із сім`єю та дивився телевізор. Близько 19 год 50 хв почув лай собак та якийсь гуркіт на вулиці. Його дружина ОСОБА_16 почула голосну лексику, а тому вийшла на вулицю. За нею на вулицю вийшов їх син ОСОБА_17 . Він також вийшов на вулицю, де спочатку почув як його дружина з кимось свариться, потім побачив, що біля гаража ОСОБА_18 стояв автомобіль, а троє осіб біля паркану та хвіртки останнього метушились, кричали, били по металопрофілю. Дружина з сином стояли біля хвіртки та запитували у цих осіб, хто вони такі, чому приїхали, на що у відповідь почули погрози фізичною розправою. Дружина повідомила, що викличе поліцію. Вийшовши за хвіртку на вулицю, став попереду дружини та сина, запитав хто вони такі, просив припинити хуліганські дії та йти геть. У відповідь почув, що це не його справа та погрози в його сторону. Повідомив, що є членом добровольчого формування. З метою, щоб вони покинули вулицю, також повідомив їм, що має зброю. У відповідь почув, що вони будуть їх «викурювати як мишей». Оскільки через введений воєнний стан сам возить в машині пляшки для готування «коктейлів Молотова», а вони поводили себе агресивно, висловлювались нецензурно, при цьому використовували тюремний жаргон, подумав, що можуть підпалити його господарство. Крім того, в руках ОСОБА_19 помітив биту, зрозумів, що сили нерівні, оскільки їх було троє. А тому, побіг до будинку та взяв автомат Калашнікова, підсумок з 4 ріжками, які він отримав 05.03.2022 року для постійного носіння як командир відділення. На подвір`ї вставив один ріжок з патронами в автомат та вийшов за хвіртку на вулицю, де наголосив, щоб вони йшли. Чоловіки були на відстані 7-10 метрів. Оскільки на вулиці було освітлення, подумав, що побачать автомат та злякаються. Думка була лише одна, щоб пішли з вулиці, шкоди ніякої заподіювати нікому не хотів. Позаду стояла дружина з сином, а ОСОБА_20 почав швидко до них наближатись. Ще раз попередив, що у нього зброя та те, що буде стріляти, проте ОСОБА_20 відповів, що його не налякати іграшкою. Коли ОСОБА_21 перебув за 3 метри, зброю зняв з запобіжника, передьоргнув затвор та здійснив постріл в землю вправо. Після цього дуло автомата перекинув в ліву сторону та став відступати назад, при цьому автомат на запобіжник не поставив. Зачепився п`ятою, палець був на курку, відбувся другий постріл. За парканом була його собака, подумав, що її застрелив. Наказав всім лягти на землю та не вставати доки не приїде поліція. Ствердив, що не бачив, де там взялась ОСОБА_10 . Вона почала говорити що щось трапилось з ногою. Дружина підбігла до неї. Коли почув про поранення, поставив автомат на запобіжник, після цього забіг в обійстя, віддав його сину, наказав віднести його в будинок. Сам підійшов до автомобіля, що стояв в дворі, щоб знайти жгута в аптечці. З автомобіля дістав пляшку горілки та зробив пару ковтків, бо дуже замерз та був в шоці. Після цього вийшов на вулицю. На землі лежали зліва ОСОБА_22 , по середині ОСОБА_21 , справа ОСОБА_23 . ОСОБА_24 якийсь мужик вдарив ногою. Поки чекав поліцію, зателефонував командиру, пояснив йому ситуацію. Дружина та ОСОБА_25 допомагали ОСОБА_10 . По приїзду поліції та самооборони, їм повідомив, що стріляв він, автомат у будинку, після чого його забрали у відділ поліції. Ствердив, що в стані алкогольного сп`яніння в момент конфлікту не перебував, жодним чином не використовував момент воєнного стану, будь-яких погроз в бік ОСОБА_24 не висловлював, дулом автомата в потилицю його не бив, прицільно постріли у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не здійснював, стріляв в землю. Цивільний позов ОСОБА_9 не визнав в повному обсязі. Цивільні позови ОСОБА_8 та ОСОБА_10 визнав частково, добровільно відшкодував їм заподіяну шкоду по 15000 грн для кожного, проте вважає розмір моральної шкоди, визначеної потерпілими, завищеним. Буде виплачувати шкоду у розмірі, визначеному судом. Шкодує про вчинене.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених судом обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який дав суду показання, що 06.03.2022 року в період часу з 16 год по 17 год 30 хв в сквері неподалік магазину «Яна» разом із ОСОБА_26 розпили 0,5 л горілки, після чого розійшлись. По дорозі додому, за мостом побачив двох людей, які близько 300 м постійно йшли за ним. При повороті на вул. Пацаєва, де останніх два роки співмешкав із ОСОБА_10 , незнайомці його наздогнали, а тому запитав у них звідки вони. Вони не відповіли та пішли далі. В цей час на дорогу вийшла якась жінка та почала запитувати у нього, хто він такий. Мав при собі документи, а тому пред`явив їй службове посвідчення, військовий квиток та паспорт. Вона почала вихоплювати документи у нього з рук, але він віддавати їх наміру не мав, а тому заховав їх в кишеню. В цей час на дорогу вибіг якийсь чоловік, держаком від лопати вдарив його по плечу, потім по нозі, а тому він почав втікати. Також на дорогу вибігло ще десь п`ятеро осіб, які почали його наздоганяти. Серед них усіх впізнав лише ОСОБА_18 , кричав йому, що він тут проживає разом з ОСОБА_27 . Проте, ОСОБА_28 жбурнув у нього вилами, від чого він впав. Наздогнавши, вони почали бити його руками, ногами, кийками, битою по тулубу, почали погрожувати розправою. Потім викликали поліцію, яка, приїхавши на місце, його обшукала та забрала у відділ поліції. Опитавши, поліція відпустила його додому. Він побоюючись погроз сусідів, які повідомляли, що якщо він повернеться переламають руки та ноги, попросив поліцейських завезти його додому. Проте, посміявшись, вони йому відмовили. Повертаючись додому, набрав по дорозі ОСОБА_19 , розповів йому, що його побили, попросив провести, але останній повідомив, що вже дома і не знає чи зможе прийти. А тому, подзвонив брату ОСОБА_29 , який пообіцяв приїхати за 15 хв. Також подзвонив для ОСОБА_30 , повідомив, що його побили та він повертатиметься додому іншою вулицею, щоб вона вийшла на зустріч. По дорозі його набрав ОСОБА_23 , зустрівся із ним неподалік містка та вони разом пішли по іншій вулиці зустрічати брата. Коли на автомобілі приїхав брат, розповів йому, що його побили люди, які живуть на його вулиці. Брат хотів його відвезти додому, але він відмовився присісти у автомобіль, оскільки був весь брудний. Він йшов пішки додому по вул. Пацаєва, а брат позаду їхав на автомобілі. Неподалік гаража ОСОБА_18 брат зупинив автомобіль, бо далі була вузька вулиця та розвернутись неможливо, вимкнув фари та вийшов на вулицю. Взяв його під руку, так як в нього боліла нога, та пішли по вулиці далі, він голосно роповідав йому про те, як його побили. В цей час на вулицю вийшла якась жінка, запитувала хто вони такі. На що їй ОСОБА_31 повідомив, що все добре, він веде брата додому. З дому назустріч їм також вийшла ОСОБА_32 та вже була на відстані близько 4 м від них, коли він побачив, як відкрилась хвіртка та з домоволодіння по АДРЕСА_1 , вибіг ОСОБА_12 , тримаючи в руках автомат, наставив на нього. В цей момент був обернений до нього обличчям. Брат стояв справа від нього, ОСОБА_33 ще правіше неподалік гаража йшла на зустріч до них. Обвинувачений почав нецензурно їх ображати, звинувачуючи в сепаратизмі, перезаряджати автомат. Почувши ці звуки, відразу відійшов від брата та впав на землю, оскільки по роботі знав, що таке зброя та як з нею поводяться. ОСОБА_31 почав заспокоювати обвинуваченого, повідомив, що все добре, що він веде брата додому, але обвинувачений відразу здійснив в нього постріл, від чого той впав, а через 10 секунд обвинувачений вдруге вистрілив в ОСОБА_34 , вона також впала. ОСОБА_12 цілився в тулуб ОСОБА_22 та ОСОБА_30 , був на відстані приблизно 5 м від брата та 7 м від ОСОБА_30 . ОСОБА_35 , що він вбив брата, оскільки той впав і звуків не подавав, а ОСОБА_33 почала відразу кричати. Навпроти вибігла сусідка, стала питати у обвинуваченого навіщо він стріляв, потім його заспокоювала, просила викликати швидку та поліцію. Він також почав запитувати у ОСОБА_12 навіщо він вбив брата, на що обвинувачений з прикладанням сили приставив йому до голови, в ділянку потилиці, дуло автомата та наказав лежати, погрожуючи розправою, вказував що його «замочить», «вивезе в ліс». Також рукою по обличчю та ногою по тулубу обвинувачений наносив йому удари. Після пострілів на вулицю повиходило багато сусідів. Також, коли вони з братом лежали на землі, їх ногами по тулубу били і інші люди, які живуть на цій вулиці. Після пострілів ОСОБА_12 розмахував автоматом, не дозволяв розмовляти та вставати. Вони лежали на землі близько 30 хв головою до низу. Коли приїхала поліція, автомата у ОСОБА_12 в руках вже не було, його затримали. ОСОБА_31 просив надати допомогу для ОСОБА_36 , бо в неї йшла кров, проте ніхто до приїзду швидкої допомоги їм не надавав. На стаціонарному лікуванні він не перебував, лікувався дома. Цивільний позов підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у ньому, просив його задовольнити;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який дав суду показання, що 06.03.2022 року близько 19 год 20 хв йому на мобільний подзвонив рідний брат ОСОБА_9 та повідомив, що його побили, а тому він був в поліції, боїться повертатись додому через погрози сусідів. Пообіцяв йому, що за 15 хв приїде. Бизько 19 год 40 хв на власному автомобілі разом із ОСОБА_37 приїхав на початок вул. Пацаєва в м. Шепетівка, де зустрів брата, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, був у брудному та порваному одязі, накульгував на ногу. За 5 метрів від брата стояв його колега ОСОБА_23 . Брат відмовився сідати до його автомобіля та пішов додому пішки, тому він їхав за ним. Трохи проїхавши по вулиці, зупинився, бо почув, що брат голосно висловлювався, обурювався з приводу того, що його побили сусіди. Тим часом на вулицю вийшла якась жінка, з нею поспілкувався, пояснив, що веде брата додому. На зустріч їм вже йшла ОСОБА_32 . З подвір`я обвинуваченого ОСОБА_12 на дорогу вийшла ще його дружина та син. Поспілкувався і з ними, повідомив і їм, що все добре, веде брата додому. В цей час з подвір`я також виходив ОСОБА_12 . Вийшовши з хвіртки, наставив автомат на брата та почав його перезаряджати. Брат відразу впав на землю, а обвинувачений в цей час повернув автомат на нього. Він підняв руки до гори, сказав: «Тихо, тихо», після чого відбувся постріл, від якого він впав на землю. Через 10-20 секунд відбувся другий постріл в ОСОБА_38 , яка стояла праворуч від нього та говорила: «Не стріляй, я твоя сусідка ОСОБА_33 ». Від пострілу вона зігнулась, почала кричати. За нею на землі лежав також ОСОБА_39 . Став просити обвинуваченого, щоб надали допомогу для ОСОБА_36 , бо у неї йшла кров, на що ОСОБА_12 приставив автомат до нього та наказав мовчати. Він перестав розмовляти, вже не відчував ніг. Брат ОСОБА_21 став говорити ОСОБА_12 : «що ти робиш?». За що він приставив автомат до голови брата, потім двічі вдарив його кулаком по обличчю, потім вдарив ногою по тулубу. Знову приставив автомат до голови брата та погрожував його застрелити, вивезти в ліс. До нього кричали сусіди: «Що ти робиш?» Проте обвинувачений махав автоматом, кричав, що всіх постріляє. З`їхались родичі обвинуваченого, проте ОСОБА_12 не давав їм з братом підвестись, а медикам, що прибули, підійти та надати допомогу. Коли побачив, що приїхала поліція, ОСОБА_12 заніс автомат додому та вийшов на вулицю без автомата. Вважає, що обвинувачений був в стані сп`яніння, оскільки його мова та поведінка були неадекватними. У зв`язку із вогнепальним пораненням йому проводили операцію, перебував три тижні на стаціонарному лікуванні у КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня», після чого його під тиском родичів обвинуваченого з температурою виписали та він перебував на амбулаторному лікуванні, через що рана загноїлась та його ще раз чистили, і досі проходить курс реабілітації. До цієї події з обвинуваченим та його сім`єю у конфлікті не перебував, їх взагалі не знав. Перед пострілами жодних дій не він, ні його брат по відношенню до них не вчиняли. Ділянка дороги, де відбулась подія, освічувалась вуличним ліхтарем, а тому обвинувачений добре бачив, що відбувається на вулиці та де хто знаходиться. Поданий цивільний позов підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у ньому, просив його задовольнити. Просив суворо покарати обвинуваченого;

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка дала суду показання, що проживала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_9 06.03.2022 року близько 19 год 40 хв їй подзвонив ОСОБА_20 , повідомив, що його побили, попросив вийти та забрати документи. Коли вийшла на вулицю, побачила, що ОСОБА_21 був в стані алкогольного сп`яніння, просила його йти додому. Проте він був разом з ОСОБА_26 та повідомив, що зараз ще приїде його брат ОСОБА_31 . Вона пішла до будинку. Близько 20 год на вулиці почула крики, стала рухатись по вулиці на ці крики, хотіла забрати ОСОБА_24 додому. По дорозі чула голоси ОСОБА_40 та ОСОБА_41 . ОСОБА_31 просив припинити суперечку, просив ОСОБА_24 йти додому. Коли вона дійшла до гаража ОСОБА_18 , в цей час з свого двору вискочив ОСОБА_12 , висловлюючись нецензурно, почав стріляти. Перший постріл обвинувачений здійснив без попередження в ОСОБА_42 . Потім став направляти автомат на неї. Просила обвинуваченого не стріляти, вказуючи, що вона його сусідка. Проте він і у неї здійнив прицільний постріл. Була одягнена у вишневу куртку та місце, де вона знаходилась, освітлювалось, а тому він її добре бачив. ОСОБА_12 прострелив їй праву ногу, від чого у неї почала ллятись кров. Від болю вона була в шоковому стані, втрачала свідомість. ОСОБА_16 та ОСОБА_43 надавали їй допомогу, перев`язували ногу. ОСОБА_12 ще довго бігав по вулиці та кричав як звір, був неадекватний, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні понад 21 день. Поданий цивільний позов підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у ньому, просила його задовольнити;

- показаннями свідка ОСОБА_44 , який показав, що був колегою ОСОБА_9 06.03.2022 року вживав разом з ним в магазині «Яна» алкогольні напої. Випили на двох пляшку горілки, близько 17 год розійшлись. Близько 18 год проводжав ОСОБА_9 додому на його прохання, зустрівся з ним біля містка. Довів його на вул. Пацаєва в м. Шепетівка. В цей час вийшла його дружина ОСОБА_33 , туди приїхав також його брат ОСОБА_31 . Він з ними голосно розмовляв, розповідав як його побили. Мав йти додому, відійшов вже декілька метрів, тоді почув: «всім на землю», потім через 15 секунд постріл. Після цього ліг на землю ближче до автомобіля. Клімчуки теж лягли на землю. Чув як ОСОБА_33 казала, не стріляй, я сусідка. Потім другий постріл, далі чув жіночий голос про допомогу. Про допомогу просив і ОСОБА_31 , проте обвинувачений забороняв їм вставати, вони лежали на землі до приїзду поліції;

- показаннями свідка ОСОБА_45 , який показав, що 06.03.2022 року близько 18 год 30 хв разом з другом ОСОБА_46 повертались додому з магазину «Лада». Підходячи до вул. ОСОБА_47 , зустріли п`яного ОСОБА_9 , який рухався в попутному напрямку попереду. Останній почав звинувачувати їх в тому, що вони сепаратисти, запитував чому його переслідують і навіщо хочуть пограбувати. На що йому відповів, що його не переслудіють, а йдуть додому. При цьому ОСОБА_9 погрожував фізичною розправою та став комусь телефонувати, просити про допомогу, оскільки зловив сепаратиста. Після чого пішли далі. Почув, що його наздоганяють, а тому зателефонував сусіду ОСОБА_48 та попросив вийти на вулицю, допомогти йому. ОСОБА_9 наздогнав його біля хвіртки дому, почав хапати за одяг та замахнувся. ОСОБА_49 відразу втік, в цей час на вулицю вийшла його мати ОСОБА_50 . ОСОБА_9 хотів і її вдарити, але він почав кричати на нього і він її відштовхнув. Також на вулицю вже вийшли ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 та його відтягнули, почали з`ясовувати стосунки. ОСОБА_9 показував їм свої документи. Мовчан ОСОБА_54 на прохання свого чоловіка ОСОБА_55 викликала поліцію, яка приїхала і забрала ОСОБА_9 . Через 30-40 хв. ОСОБА_9 повернувся на вул. Пацаєва знову, почав стукати, взяв із собою ще хлопців, які почали залякувати сусідів. Знає, що ОСОБА_12 з ними з`ясовував стосунки, проте цього не бачив, був дома, чув лише «хлопки». Вийшовши на вулицю, побачив людей, які лежали на землі обличчям до неї. Від них на відстані 3-4 м стояв ОСОБА_12 , зброї у нього не було. За ним в хвіртці стояли ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . Бачив у ОСОБА_42 на поясниці кров. Сломінська ОСОБА_33 стояла за 2 метри від хвіртки в голові ОСОБА_24 , трималась за ногу. Ій сусідка ОСОБА_56 , яка викликала поліцію, почала надавати допомогу. Через 3-5 хв приїхала поліція та швидка.

- показаннями свідка ОСОБА_57 , яка показала, що ввечері 06.03.2022 року була дома, почула шум на вулиці. А тому вийшла та біля хвіртки побачила, що її сина ОСОБА_45 тягає за одяг якийсь чоловік, обзиває його сепаратистом, звинувачував в тому, що він йшов за ним. Втрутилась у конфлікт, стала між ними, на що ОСОБА_9 взяв її за комір і відтягнув. Хотів вдарити сина, проте в цей час на вулицю вийшли ОСОБА_58 та ОСОБА_28 , які його відтягнули. Вони викликали поліцію. До приїзду поліції тримали ОСОБА_9 за руки, забрала у нього мобільний телефон. Він вирвався, тікаючи, впав. Проте ОСОБА_28 його наздогнав та повернув. Через 30 хв. почула, що син вибіг на вулицю. Вийшла за ним на вулицю. Коли підійшла до подвір`я ОСОБА_12 , побачила, що троє чоловіків лежали на землі, в одного з них були порвані штани. Стояла поліція.

- показаннями свідка ОСОБА_59 , яка показала, що 06.03.2022 року ввечері її чоловіку ОСОБА_60 подзвонив сусід ОСОБА_58 та попросив вийти на вулицю, оскільки там ходить незнайома людина. Чоловік вийшов на вулицю, перед цим наказав повідомити про це ОСОБА_12 . Подзвонила ОСОБА_61 , поте його дома не було. Вийшла на вулицю. Побачила ОСОБА_9 , його допитували, проте він нічого не говорив. Поліція приїхала та забрала ОСОБА_9 . Через 30 хв діти повідомили, що стукають. Через вікно бачила, що хтось стукав по їх паркану, побили табличку з адресою. Знову подзвонив сусід ОСОБА_62 та повідомив, що біля них стоїть автомобіль, щоб вони не виходили, він викликав працівників поліції. Коли вийшли на вулицю та стояла біля свого гаража бачила поліцію та двох чоловіків, які лежали на землі. Також бачила, що ОСОБА_63 сиділа на камінці, чекала швидку. ОСОБА_43 кричала, щоб надали їй допомогу.

- показаннями свідка ОСОБА_64 , який показав, що 06.03.2022 року був дома. Близько 18-19 год йому подзвонив сусід ОСОБА_58 , повідомив, що на вулиці шум. Почув в телефон крики його дитини та вискочив на вулицю. Дружина Сніжана на його прохання про це повідомила ОСОБА_12 . В кінці вулиці стояла купка людей. Коли підійшов, з`ясувалось, що всі знайомі: ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_58 , ОСОБА_56 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 та ОСОБА_43 , крім одного, ним виявився ОСОБА_9 . Він розмовляв російською, був п`яний, сприйняв його за диверсанта. Сусіди повідомили, що викликали поліцію, тому ОСОБА_9 тримали до її приїзду. Проте, ОСОБА_9 вирвався, хотів тікати, по дорозі впав на спину. Намагаючись його наздогнати, теж впав, потягнув ногу. Його не били, лише тримали. Приїхав наряд поліції, який забрав ОСОБА_9 . Зробив дома укол, ліг відпочивати. Через 30 хв. його донька почула стукіт, про що йому повідомила. Через вікно побачив, що група людей стукає по його паркану з профіля, кричить: «виходь, будемо розбиратись», пошкодили табличку з адресою, що на ньому висіла. В цей час знову подзвонив сусід ОСОБА_58 та повідомив, що викликав поліцію, щоб вони не виходили. Одягаючись в будинку, почув два хлопки. На вулиці вже побачив, що біля його гаража стоїть автомобіль, ОСОБА_12 стоїть у себе біля хвіртки, навпроти воріт ОСОБА_12 на відстані 2 метрів на землі лежало троє чоловіків: ОСОБА_9 до гори обличчям, а двоє до землі обличчям. У ОСОБА_12 зброї в руках не було. Сломінська ОСОБА_33 поранена, її посадили на камінь. Пішов до сусіда, який заїжджав в гараж, хотів, щоб він завіз ОСОБА_34 в лікарню, але в цей час під`їхала швидка. А тому повернувся назад, вже від сусідів дізнався про здійснені ОСОБА_12 постріли;

- показаннями свідка ОСОБА_69 , який суду показав, що 06.03.2023 року до нього зателефонував чоловік його двоюрідної сестри - ОСОБА_31 та попросив допомогти забрати його п`яного брата ОСОБА_24 . О 19 год 40 хв із ним на автомобілі ОСОБА_22 поїхали на вул. Пацаєва в м. Шепетівка. На початку вулиці ОСОБА_22 вийшов з автомобіля, говорив з братом, хотів його завезти додому. Проте, ОСОБА_21 в автомобіль сідати відмовився, пішов пішки, бо у нього була брудна та порвана куртка. ОСОБА_31 під`їхав за ним на автомобілі, хотів наздогнати та знову вийшов на вулицю, а він весь час перебував в автомобілі на передньому пасажирському сидінні. Вулиця освітлювалась ліхтарями. ОСОБА_21 був п`яний, говорив голосно, висловлювався нецензурно. Бачив, як на вулицю з двору вийшла дружина обвинуваченого. ОСОБА_22 їй повідомив, що все добре, він забирає брата. В цей час по вулиці проходив ОСОБА_12 , його дружина схопила за руку, хотіла затримати, проте він забрав руку, пішов в будинок і відразу вийшов з автоматом. Перезарядивши, автомат направив на потерпілих, які стояли за 1,5-2 м від нього. ОСОБА_31 підняв руки, сказав: «дружище заспокойся, не стріляй». ОСОБА_20 та його товариш відразу впали на землю. Підійшла ОСОБА_33 . Відбувся постріл, від якого ОСОБА_22 впав на землю, а ОСОБА_12 почав йому погрожувати, що його вивезе. Після чого ОСОБА_32 сказала: «я сусідка, не стріляй». Відбувся другий постріл в неї. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просили ОСОБА_12 , щоб надали ОСОБА_30 медичну допомогу, на що у відповідь почули погрози від нього з приставлянням автомата до голови, а ОСОБА_21 ще й отримав удари по голові. Відразу, як почув перший постріл, викликав поліцію. Почали збиратись сусіди. Чоловіки, які перебували на землі, встати не могли, оскільки їм забороняв це робити обвинувачений, наказуючи лежати на землі. До ОСОБА_12 ніхто не підходив. Лише побачивши світло фар автомобіля поліції, який заїжджав у вулицю, він пішов у будинок і там залишив зброю. Після чого повернувся на вулицю без зброї. Вважає, що конфлікт припинився, коли приїхала поліція, тільки тоді і він вийшов з автомобіля на вулицю;

- показаннями свідка ОСОБА_70 , яка показала, що проживає в першому будинку на початку вул. Пацаєва, ворота виходять на вулицю до костелу, а хвіртка на вул. Пацаєва. 06.03.2022 року ввечері вийшла на вулицю, бо почула шум. Оскільки її чоловік прийшов додому випившим, подумала, що це ті, хто з ним випивали. Через ворота побачила, що під`їхав автомобіль. Також побачила дві постаті чоловіків, які висловились в її сторону нецензурно. Пішла до хвіртки, в цей час почула, що б`ють по металопрофілю. Через деякий час зчинився крик та були постріли. Пострілів не бачила, стояла біля себе на вулиці, розмовляла з сусідами. Лише чула, що ОСОБА_43 кричала, щоб надали допомогу ОСОБА_71 , бо в неї поранення. Згодом, підійшовши, дізналась, що стріляв ОСОБА_12 , про що повідомив поліції. На наступний день від ОСОБА_72 дізналась, що перед цією подією ОСОБА_9 чіплявся до ОСОБА_73 , а тому до нього викликали поліцію. Бачила, що троє чоловіків лежали на землі, брати лежали поперек дороги, а один вздовж машини, в одного на рижих штанах була пляма;

- показаннями свідка ОСОБА_74 , який показав, що після 18 год 06.03.2022 року йому подзвонив сусід ОСОБА_68 , в телефоні почув його збуджений голос, який попросив його вийти на вулицю. Вийшов з будинку, почув крики, а тому викликав працівників поліції. Лише через деякий час вийшов з подвір`я на вулицю, де вже були ОСОБА_28 , ОСОБА_75 та ОСОБА_76 , ОСОБА_17 . Побачив шарпанину, у ОСОБА_9 перевіряли документи, повідомив, що викликав поліцію. ОСОБА_9 був нетверезий, показував якесь посвідчення. Потім почав тікати, через 15 м впав. З ОСОБА_77 його наздогнали, наказали, щоб він повернувся до сусідів та очікував поліцію. Згодом приїхала поліція і його забрала. Його не били, лише затримали до приїзду поліції. Через 30 хв почув, що на вулиці почали бахкати по воротах сусіда, кричати. Знову викликав працівників поліції. Вийшов на вулицю лише тоді, коли почали з`їжджатись автомобілі. Бачив, що на землі лежать чоловіки. Пострілів не бачив;

- показаннями свідка ОСОБА_78 , яка показала, що обвинувачений ОСОБА_12 є її чоловіком. 06.03.2022 року зранку чоловік поїхав по справах, оскільки перебуває в складі самооборони. На 15 год цього ж дня домовились зустрітись із родиною на поминальному обіді за бабусею, випили вина, поїхали на кладовище, після чого повернулась додому. Чоловік поїхав ще по справах. Ввечері вона вийшла на вулицю, побачила, що її сусіди чубряться з якимось чоловіком. Син пішов до них, а вона не підходила, але чула, що сусіди вимагали у незнайомця, який був п`яний, документи. Мовчан ОСОБА_62 повідомив, що викликав поліцію, після чого цей незнайомець почав тікати, впав та порвав куртку. Згодом приїхала поліція, його забрала. ОСОБА_15 про цю ситуацію повідомила по телефону її чоловіка, просила, щоб він прийшов на допомогу, оскільки знала, що він перебуває у складі самооборони. Коли чоловік повернувся додому, вона розповіла йому про ситуацію, що сталась. Вони повечеряли, алкогольних напоїв не вживали, лягли відпочивати. Згодом почула гуркіт, лай свого собаки. Вийшла на вулицю та побачила трьох незнайомих людей, які тарабанили бітою по ОСОБА_79 брамі, кричали: «Щурі, чого поховались? Виходьте!». На вулицю також вийшли її син та чоловік. Також на вулицю вийшла сусідка ОСОБА_25 , яка кричала, чого ви сюди прийшли, що ви робите, вони її відштовхнули. Їй було страшно за життя, оскільки цих людей вона не знала, у неї розболілось серце, піднявся тиск. Чоловік вийшов за хвіртку, просив їх заспокоїтись, вони сказали йому, що «порішають всіх». Після чого чоловік пішов до будинку та взяв автомат, який йому дали в самообороні. Повернувся до хлопців та наказав їм заспокоїтись, бо буде стріляти, автомат був опущений вниз. ОСОБА_9 нецензурно висловлювався, фізичних дій не вчиняв, проте сказав, що не потрібно їх лякати, в них теж є. Чоловік стояв справа від неї на відстані 1 м, ОСОБА_20 , ОСОБА_31 та ще один чоловік були також на відстані 1 м. Чоловік направив автомат в землю вправо та стрільнув, наказав їм лягти. Проте, вони не заспокоїлись. ОСОБА_9 продовжував йти на чоловіка, нецензурно лаявся, а чоловік відходив назад маленькими кроками. Перечепившись, вистрелив в паркан вліво, але там десь взялась ОСОБА_33 . Після пострілу вона поскаржилась, що їй пече. А тому побігла до будинку, взяла вату та бинт, почала їй прикладати до ноги. У неї не зупинялась кров, тому знову побігла до будинку, взяла ремінь чоловіка та перетягнула їй ногу. Син пішов в будинок викликати швидку. ОСОБА_34 посадили через дорогу на камінець. Після другого пострілу хлопці полягали на землю. Зброю до них чоловік не прикладав, їм нею не погрожував, оскільки після другого пострілу заніс автомат за хвіртку та віддав сину, щоб він заніс до будинку. Поліцію ні вона, ні її чоловік не викликали. Чоловік в той день випив лише стаканчик вина, був випивший;

- показаннями свідка ОСОБА_80 , яка показала, що є сусідкою ОСОБА_12 , проживає навпроти по АДРЕСА_2 . 06.03.2022 року ввечері почула, що гавкають собаки. Вийшовши у власне подвір`я, почула сварку, а тому почала бігти в кінець вулиці (в сторону двадцятих будинків) на сварку. Йшов 10 день війни, подумала, що зловили переодягнених росіян. По дорозі побачила сусіда ОСОБА_21 , який також біг з вилами та впав. Згадала, що біжить в халаті. Вирішила повернутись додому, щоб одягнутись. Коли вийшла знову, вже побачила ОСОБА_81 та ОСОБА_82 , які стояли в себе в хвіртці. Яна кликала сина ОСОБА_83 , щоб йшов додому. Відбувалась гучна сварка, лунали нецензурні слова, хтось бігав та стукав бітою по паркану. Коли підійшла ближче, почала запитувати у незнайомців: «що ви тут робите?» Її хтось ззаду взяв за комір, назвав по прізвиську та стрепинув, наказав йти додому. Злякавшись, що її вдарять, пішла до себе в подвір`я за хвіртку, а тому не бачила як ОСОБА_12 ходив по автомата. Бачила як ОСОБА_12 направив автомат на сторону гаража Василя та зробив перший постріл в землю, після чого вона впала на землю. Почула крик жінки, тоді виглянула, а потім вибігла на вулицю. Жінка схилилась на ворота гаража, трималась за ногу, а хлопці стояли. В ОСОБА_12 були руки на автоматі. Один став йти на ОСОБА_12 і говорив, що його «уроє». В цей час вона пройшла між ними, відштовхнула потерпілого, який йшов на обвинуваченого, а останньому сказала: « ОСОБА_84 , не смій». Йшла до пораненої жінки, не знала, що то сусідка ОСОБА_33 . Побачивши поранення та почувши, що потрібен жгут, пішла додому, у чоловіка в автомобілі взяла жгута та бинт, повернулась та перемотала потерпілій ногу. Хлопці продовжували йти на ОСОБА_12 , наривались, тоді обвинувачений не витримався та наказав лежати, тоді вони впали на землю. Потерпілий взявся за штани і виявив кров. Перші розбірки, які були перед цією подією, не бачила. Що пораненою жінкою була сусідка ОСОБА_33 , взнала лише на наступний день. Облич людей не бачила, оскільки була без окулярів;

- показаннями свідка ОСОБА_85 , який суду показав, що працює лікарем хірургом в КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня». 06.03.2022 року надавав допомогу двом потерпілим: чоловіку та жінці. Проводив оперативне втручання. У чоловіка було поранення сідниці, одна рана на передньобоковій поверхні стегна маленьких розмірів до 1 см, в ділянці куприка була велика рана 6-7 см. Дві рани сполучались рановим каналом. Меньша рана була вище та є вхідним отвором, більша рана в ділянці куприка була трохи нижче є вихідним отвором. Лікування такого поранення тривале, до місяця. Може бути і стаціонарне, і амбулаторне. У жінки було також поранення стегна, було дві рани, які сполучались рановим каналом. Спереду була менша рана 5 мм, позаду була більша рана 2 см, тобто спереду вхідний отвір, позаду вихідний. Провів хірургічну обробку, передню рану зашив.

Свідок ОСОБА_53 , який є сином обвинуваченого, відмовився давати показання на підтаві ст. 63 Конституції України.

Під час судового розгляду, зважаючи на принцип диспозитивності кримінального провадження, судом прийнята відмова сторони захисту від допиту свідка ОСОБА_86 , інші учасники судового провадження на його допиті не наполягали.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_12 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Згідно рапорту чергового Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 06.03.2022 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 1505 від 06.03.2022 року як вбивство (п.1 ч. 2 ст. 115 КК України).

Фабула ЄО: 06.03.2022 року о 20:56 год в чергову частину Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_69 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що в дворі будинку АДРЕСА_1 невідомий чоловік спричинив вогнепальне поранення двом особам. При виїзді СОГ встановлено, що 06.03.2022 року о 20:30 год в дворі будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_12 , військовослужбовець територіальної самооборони з АК-74 №206014 здійснив постріли з даної зброї чим поранив двох осіб (чоловіка та жінку). Постраждалих доставлено на приймальний покій КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня», надається медична допомога. Триває огляд місця події, вирішується питання про надання правової кваліфікації даній події.

Також громадянин ОСОБА_87 повідомив службу «102» (оператор ОСОБА_88 06.03.2022 року 20:08:10), що 06.03.2022 року 20:05 год в районі костелу було чутно вистріли. Картку зареєстровано з запізненням через збій у системі Цунамі.

Зведення №65 від 06.03.2022 року: 06.03.2022 року о 20:30 год в дворі будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_12 , військовослужбовець територіальної самооборони, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час словесного конфлікту здійснив 2 постріли з АК-74 №206014, внаслідок чого спричинив вогнепальні поранення місцевій жительці ОСОБА_10 , 1984 р.н., та місцевому жителю ОСОБА_8 , 1985 р.н. Потерпілих госпіталізовано до хірургічного відділення КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня», стан здоровя задовільний. З місця події вилучено АК-74, 4 магазини, 118 патронів та 2 гільзи 5,45. ОСОБА_12 затримано в порядку ст. 208 КПК України. В скоєному зізнався.

06.03.2022 року о 21:35:40 по даному факту до ЄРДР внесено відповідні відомості та зареєстровано кримінальне провадження за №0000211 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до протоколу від 06.03.2022 року ОСОБА_12 затримано о 20 год 40 хв 06.03.2022 року, уповноваженою особою о 21 год 00 хв. 06.03.2022 року в присутності захисника ОСОБА_89 як особу, підозрювану у вчиненні злочину.

Згідно повідомлень директора КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_90 №20/303 та №20/304 від 07.03.2022 року 06.03.2022 року о 20 год 20 хв в хірургічне відділення з діагнозом: вогнепальне поранення в ділянку правого стегна була доставлена ОСОБА_10 , а о 20 год 25 хв. був доставлений ОСОБА_8 з діагнозом: проникаюче вогнепальне поранення правої сідниці.

Згідно протоколу огляду місця події від 06 березня 2022 року та фототаблиць до нього, в ході його проведення на відстані 4 м від хвіртки паркану на асфальтованому покритті подвір`я будинковолодіння АДРЕСА_1 виявлено стріляну гільзу калібру 5.45 з маркуванням 270 85, пошкодженим капсулем, яку вилучено; на відстані 13 м від паркану вищевказаного домоволодіння та на відстані 1 м від сусіднього домоволодіння АДРЕСА_2 в траві виявлено аналогічну гільзу з аналогічним маркуванням, яку також вилучено; на відстані близько 8 м від паркану домоволодіння АДРЕСА_2 та на відстані близько 2 м від домоволодіння АДРЕСА_1 на льодовому покритті дороги виявлено пятна бурого та світло червоного кольору, зовні схожі на кров.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06 березня 2022 року та фототаблиць до нього, в ході його проведення в загальній кімнаті в будинку АДРЕСА_1 виявлено в кутку праворуч при вході автомат Калашнікова-74 з серійним номером НОМЕР_1 , до якого приєднано магазин. Після розряджання автомата в магазині виявлено 27 патронів калібру 5.45 з маркуванням 270 85, один аналогічний патрон знаходиться в патроннику. Запобіжник на момент виявлення автомата знаходився в крайному нижньому положенні. Поряд автомата на поверхні тумбочки стінки праворуч при вході в загальну кімнату виявлено підсумок, в якому знаходилось три магазини по 30 патронів калібру 5.45 з маркуванням 270 85 в кожному та в боковому відділенні флакон чорного кольору для мастила. Магазин із 28 патронами калібру 5.45 з маркуванням 270 85, автомат Калашнікова-74, підсумок з трьома магазинами, 90 патронів калібру 5.45 з маркуванням 270 85, а також пластмасовий флакон чорного кольору для мастила упаковано та вилучено.

Відповідно до протоколу додаткового огляду місця події від 27.05.2022 року та фототаблиць до нього, на нижній плиті паркану домоволодіння АДРЕСА_1 на вістані 19 см від землі з боку дороги та вулиці виявлено механічне пошкодження, а саме на ділянці розмірами 7,5 см х 8,2 см відколота частина бетонованої поверхні паркану та міститься осип фарби, що за фотографовано за допомогою масштабної фотозйомки.

Отже, місцем вчинення кримінальних правопорушень є ділянка дороги навпроти будинковолодіння АДРЕСА_1 , на яке вказували потерпілі та обвинувачений, а знаряддям вчинення кримінальних правопорушень - вилучений в ході огляду місця події автомат Калашнікова-74.

07.03.2022 року потерпілим ОСОБА_8 , а 10.03.2022 року потерпілою ОСОБА_10 подано прокурору письмові заяви про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 за спричинення їм тілесних ушкоджень.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.03.2022 року, вбачається, що потерпіла ОСОБА_10 впізнала за худорлявим обличчям, великим носом, рисами обличчя та короткою зачіскою на фото під №3 чоловіка, який з автомата зробив у неї та ОСОБА_8 прицільні постріли 06.03.2022. Згідно довідки слідчого на представленому під №3 фото у протоколі впізнання від 08.03.2022 року розміщено фото ОСОБА_12 , жителя АДРЕСА_1 .

Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.03.2022 року та від 19.04.2022 року потерпілий ОСОБА_8 впізнав за худорлявим обличчям, великим носом, рисами обличчя та короткою зачіскою на фото під №2 та на фото під №3 відповідно чоловіка, який з автомата зробив у нього та ОСОБА_10 прицільні постріли 06.03.2022. Згідно довідки слідчого на представленому під №2 та під №3 відповідно фото у протоколі впізнання від 08.03.2022 року та від 19.04.2022 року відповідно розміщено фото ОСОБА_12 , жителя АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.04.2022 року свідок ОСОБА_91 впізнав за худорлявим обличчям, великим носом, рисами обличчя та короткою зачіскою на фото під №2 чоловіка, який з автомата зробив у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 прицільні постріли 06.03.2022 року. Згідно довідки слідчого на представленому під №2 фото у протоколі впізнання від 19.04.2022 року розміщено фото ОСОБА_12 , жителя АДРЕСА_1 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №486 від 11.03.2022 року зразка крові ОСОБА_12 , відібраного на підставі постанови прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 06.03.2022 року в період часу з 00 год 50 хв по 01 год 00 хв 07.03.2022 року з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння згідно протоколу відібрання зразків для експертизи від 07.03.2022 року виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в крові ОСОБА_12 в кількості 0,8 ‰ (проміле).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/123-22/1876-БЛ від 16.03.2022 року надані на експертизу дві гільзи, є стріляними гільзами проміжних патронів калібру 5.45 мм, виробництво «Луганського верстатобудівельного заводу» м. Луганськ, СРСР, 1985 року виготовлення. Надані на експертизу дві гільзи калібру 5.45 мм, стріляні із автомата «АК-74», № НОМЕР_1 , калібру 5.45 мм, що наданий на експертизу.

Згідно заяви від 09.03.2022 року ОСОБА_9 звернувся до прокурора про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 за спричинення йому останнім тілесних ушкоджень та погрозу вбивством, що мали місце 06.03.2022 року близько 20 год по вул. Пацаєва в м. Шепетівка.

09.03.2022 року о 22:20:14 по даному факту до ЄРДР внесено відповідні відомості та зареєстровано кримінальне провадження за №0000028 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 129 КК України.

Постановою прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 10.03.2022 року матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях за №0000211 від 06.03.2022 року, №0000028 від 09.03.2022 року об`єднано в одне провадження під №0000211 від 06.03.2022 року, про що внесено відомості до ЄРДР, проведення досудового розслідування у якому доручено слідчим слідчого відділу Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №50 від 14.03.2022 року на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_9 у потерпілого виявлені такі тілесні ушкодження: а) рана на потиличній ділянці голови зліва. Дане тілесне ушкодження виникло від однієї ударної травмуючої дії тупого твердого предмета, могло утворитися в строк та при обставинах, вказаних потерпілим, за своїм характером надежить до категорії тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості; б) синець на підборідді, ділянка осаднення на передній поверхні живота, синець та садно на передній поверхні лівого коліна з переходом на ліву гомілку. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючих дій тупих твердих предметів або при падінні та ударі об такі, могли утворитися в строк та при обставинах, вказаних потерпілим, за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. При судово-медичній експертизі ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, які б могли утворитись від опіку гарячого ствола автомата одразу після здійснення двох одиночних пострілів, не виявлено.

У заяві від 10.03.2022 року потерпілий ОСОБА_9 просив слідчого приєднати до матеріалів кримінального провадження №0000211 від 06.03.2022 року його спортивну шапку чорного кольору, яку пошкодив гарячим стволом автомата ОСОБА_12 06.03.2022 року в м. Шепетівка під час нанесення йому тілесних ушкоджень та висловлювань погроз вбивством.

Згідно протоколу огляду речового доказу від 11.03.2022 року та фототаблиць до нього в ході його проведення слідчим за участі понятих оглянуто надану потерпілим ОСОБА_9 спортивну шапку чорного кольору, яка має ознаки користування, а саме потертості та забруднення. На момент огляду на шапці є пошкодження, яке зашите чорними нитками, довжина шва 1 см.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №49 від 23.03.2022 року на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , наданих на її ім`я медичних документів у потерпілої виявлені такі тілесні ушкодження: а) наскрізне поранення правого стегна із синцем на поверхні правого стегна. Характер даного ушкодження дає підставу вважати, що воно є вогнепальним, ймовірно, кульовим. Дані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок одноразового пострілу, в строк та при обставинах вказаних в постанові та обстежуваною, за своїм характером в сукупності належить до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; б) синець та садно на внутрішній поверхні лівого стегна. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від елементів пострілу в строк та при обставинах вказаних в постанові та обстежуваною за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №67 від 05.04.2022 року на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , повторно наданої медичної карти стаціонарного хворого, додатково наданої медичної карти амбулаторного хворого, даних додаткового огляду від 28.03.2022 року, протоколу допиту свідка лікаря-хірурга КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» та обставин справи у ОСОБА_10 виявлені такі тілесні ушкодження: а) наскрізне поранення правого стегна із ушкодженням м`язів та пішкірним крововиливом внутрішньої поверхні стегна. Характер даного тілесного ушкодження дає підставу вважати, що воно є вогнепальним, ймовірно, кульовим. Дане тілесне ушкодження могло утворитись внаслідок одноразового пострілу з автомата АК-74 в строк та при обставинах вказаних в постанові та обстежуваною, за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я (строкм більш як 21 день) та не було небезпечним для життя в момент спричинення; б) синець та садно на внутрішній поверхні лівого стегна. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від елементів пострілу в строк та при обставинах вказаних в постанові та обстежуваною за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Ступінь тяжкості наскрізного поранення правого стегна із ушкодженням м`язів та пішкірним крововиливом внутрішньої поверхні стегна змінений з урахуванням тривалого розладу здоров`я строком більш як 21 день.

Згідно висновків додаткових судово-медичних експертиз №270 від 18.05.2022 року та №332 від 08.06.2022 року вхідний отвір вогнепального поранення розташований на переднє-внутрішній поверхні нижньої третини стегна правої ноги ОСОБА_10 . Вихідний отвір вогнепального поранення розташований на заднє-внутрішній поверхні нижньої третини цього ж стегна. Напрямок ранового каналу в стегні правої ноги ОСОБА_10 проходить спереду назад відносно фронтальної площини тіла потерпілої. Судячи з описів ран у ОСОБА_10 , зроблених у її медичній карті під час огляду лікарями та викладених в протоколі допиту свідка ОСОБА_85 від 04.05.2022 року калібр ведучої частини кулі, що спричинила поранення, має бути не менше 5 мм.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №48 від 09.04.2022 року на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , наданих на його ім`я медичних документів у потерпілого виявлені такі тілесні ушкодження: наскрізне поранення правої сідниці з ушкодженням сідничного м`язу. Характер даного ушкодження дає підставу вважати, що воно є вогнепальним, ймовірно, кульовим. Дане тілесне ушкодження могло виникнути внаслідок одноразового пострілу, в строк та при обставинах вказаних в постанові та обстежуваним, за своїм характером належить до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я (строком більш як 21 день).

Згідно висновків додаткових судово-медичних експертиз №274 від 19.05.2022 року та №331 від 08.06.2022 року вхідний отвір вогнепального поранення розташований на переднє-зовнішній поверхні верхньої третини стегна правої ноги ОСОБА_8 . Вихідний отвір вогнепального поранення розташований в проекції нижнє-внутрішнього квадранта його правої сідниці. Напрямок ранового каналу в цьому випадку проходить спереду назад відносно фронтальної площини тіла потерпілого та зовні до середини відносно сагітальної площини його тіла. Судячи з опису ран у ОСОБА_8 , зробленого під час операції та викладеного в протоколі допиту свідка ОСОБА_85 від 04.05.2022 року калібр ведучої частини кулі, що спричинила поранення, має бути не менше 5 мм.

В судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_92 зроблені нею висновки судово-медичної експертизи потерпілих підтримала, вказавши, що робила у лікарні фотофіксацію тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , виявлених у них. Відстані від стопи до виявлених у потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 тілесних ушкоджень нею не вимірювались, оскільки таких запитань на її вирішення слідчим не ставилось. При визначенні ступеню тяжкості враховувалась тривалість лікування, як перебування на стаціонарному лікуванні, так і на амбулаторному лікуванні. При судово-медичній експертизі ОСОБА_9 виявлила на потиличній ділянці голови останнього тілесне ушкодження, яке могло утворитись від удару стволом автомата об неї. Проте вона не співставляла автомат із виявленим тілесним ушкодженням, оскільки такий їй не надавався.

Судово-медичний експерт ОСОБА_93 в судовому засіданні повністю підтримав зроблений ним висновок додаткової судово-медичної експертизи потерпілої, при цьому вказав, що ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої змінений з урахуванням тривалого розладу здоров`я строком більш як 21 день. Вимірювання від стопи не проводились, оскільки такі питання не ставились, проте, це можна зробити, оскільки на тілі потерпілих залишились рубці. Щодо тілесного ушкодження, виявленого на потиличній ділянці голови ОСОБА_9 вказав, що це може бути дія твердого металевого предмета, в тому числі дула автомата під кутом, яка буде мати дугоподібну форму.

З висновку додаткової судово-медичної експертизи №67 від 22.03.2023 року слідує, що враховуючи морфологічні характеристики зовнішніх ран на поверхні правого стегна ОСОБА_10 , що відображені в протоколі операції №66 від 06.03.2022 року та дослідницьких частинах судово-медичних експертиз №49 від 09.03.2022-23.03.2022 та №67 від 28.03.2022-05.04.2022 можна вважати, що вхідною є рана, що розташована на відстані 54,5 см від підошвенної поверхні правої ступні по передньо-внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна, а вихідною рана, що розташована на відстані 53,5 см від підошвеної поверхні правої ступні по задньо-внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна. Напрямок ранового каналу проходить спереду назад відносно фронтальної площини тіла потерпілої, паралельно сагітальній площині тіла та хверху вниз відносно горизонтальної площини її тіла. Рановий канал проходив через шкіру, підшкірно-жирову клітковину та через м`язи внутрішньої частини правого стегна з їх ушкодженнями. Довжина ранового каналу становить 8 см. Наскрізне поранення правого стегна, що мало місце у ОСОБА_10 не було загрозливим для життя в момент його спричинення та в подальшому клінічному перебігу.

З висновку додаткової судово-медичної експертизи №66 від 22.03.2023 року слідує, що враховуючи морфологічні характеристики зовнішніх ран на поверхнях правого стегна та сідниці ОСОБА_8 , що відображені в протоколі операції №67 від 06.03.2022 року та дослідницькій частині судово-медичної експертизи №48 від 09.03.2022-09.04.2022 можна вважати, що вхідною є рана, що розташована на відстані 90 см від підошвенної поверхні правої ступні на передньо-зовнішній поверхні верхньої третини правого стегна, а вихідною рана, що розташована на відстані 84,5 см від підошвеної поверхні правої ступні на поверхні правої сідниці в ділянці її нижньо-внутрішнього квадранту. Напрямок ранового каналу проходить спереду назад відносно фронтальної площини тіла потерпілого, ззовні досередини відносно сагітальної площини його тіла та зверху вниз відносно горизонтальної площини його тіла. Рановий канал проходив через шкіру, підшкірно-жирову клітковину та через м`язи верхньої третини правого стегна та правої сідниці з їх ушкодженнями. Довжина ранового каналу становить 21,2 см. Наскрізне поранення правого стегна та правої сідниці, що мало місце у ОСОБА_8 не було загрозливим для життя в момент його заподіяння та в подальшому клінічному перебігу.

Враховуючи те, що судово-медичні експертизи проводились кваліфікованими фахівцями в цих галузях, предметом їх дослідження були усі наявні матеріали, в тому числі медична документація, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає. Такі висновки експертів узгоджуються із встановленими обставинами кримінального провадження.

Згідно протоколу слідчого експерименту із застосуванням відеозапису із потерпілою ОСОБА_10 від 19.04.2022 року, протоколу слідчого експерименту із застосуванням відеозапису із потерпілим ОСОБА_8 від 19.04.2022 року, протоколу слідчого експерименту із застосуванням відеозапису із потерпілим ОСОБА_9 від 19.04.2022 року та протоколу проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_94 від 19.04.2022 року, потерпілими та свідком було на місці продемонстровано місце розташування усіх потерпілих, свідка та обвинуваченого в момент здійснення пострілів останнім, на статистові продемонстровано механізм нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим для ОСОБА_9 та прикладення автомата до голови потерпілого в момент здійснення погроз.

З протоколу про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій від 16.05.2022 року слідує, що на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького апеляційного суду від 26.04.2022 року, проведено аудіо, відео контроль за ОСОБА_12 в місці його тимчасового перебування (приміщення ІТТ №1 м. Хмельницького), в ході якого останній розповів, що продірявив потерпілих.

Згідно заяви від 26.02.2022 року ОСОБА_12 прийнято в члени добровольчого формування Шепетівської міської територіальної громади №1, останнім прийнято присягу та наказом №3 від 26.02.2022 року командира ОСОБА_95 призначено командиром відділення №2 3 взводу 5 роти. Згідно книги видачі зброї та боєприпасів отримав 05.03.2022 року АК 206011 та 3 магазини 120 набоїв, попереджений про відповідальність за незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №75 від 30.03.2022 року ОСОБА_12 будь-яким психічним захворюванням не страждає, не страждав таким і на період інкримінованих йому кримінальних правопорушень, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період інкримінованих йому кримінальних правопорушень, може усвідомлювати свої дії, керувати ними і відповідати за них і на теперішній час, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

З наданих стороною захисту розписок від 08.03.2022 року ОСОБА_10 та ОСОБА_8 отримали в рахунок часткового відшкодування моральної шкоди кошти в сумі по 15000 грн кожний внаслідок заподіяних їм тілесних ушкоджень, що підтвердили потерпілі в судовому засіданні. Представник потерпілих зазначив, що дані суми є лише частковою компенсацією заподіяної їм моральної шкоди.

Дані, здобуті під час дослідження в судовому засіданні письмових доказів, наданих стороною обвинувачення, узгоджуються між собою та з показаннями потерпілих та свідків.

Вказані докази судом визнаються належними доказами, оскільки вони підтверджують події кримінальних правопорушень та винуватість обвинуваченого у їх вчиненні, а також обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, а також оцінюються судом як достовірні, оскільки підстав сумніватися у їх правдивості судом не встановлено, допустимі, оскільки здобуті з дотриманням відповідної процедури.

Підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого. Мотиви неврахування окремих доказів

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_12 кваліфіковано, в тому числі, за ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, як незакінчений замах на умисне вбивство двох осіб, тобто незакінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам.

Проте під час судового розгляду вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження, з огляду на таке.

Так, за змістом ст. 24 КК України наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Отже, відповідно до статті 24 КК умисел поділяється на прямий і непрямий. Межа між цими видами умислу визначається спрямованістю волі винного: діючи із прямим умислом, винний бажає настання певних наслідків, діючи з непрямим умислом не бажає настання цих наслідків, але свідомо припускає їх настання.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Тобто із суб`єктивної сторони замах на злочин можливий лише з прямим умислом.

З роз`яснень, що дані в п. 4 постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи» слідує, що замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

Отже, виходячи з вимог закону та згідно з усталеною судовою практикою, хоча умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, проте замах на цей злочин можливий лише з прямим умислом.

На вказаному неодноразово наголошував і Верховний Суд у своїх судових рішеннях (зокрема, у постанові від 16.12.2021 року у справі № 311/1739/20, у постанові від 08.12.2021 року у справі №760/19781/18, у постанові від 03.06.2021 року у справі №636/4085/19, у постанові від 09.02.2021 року у справі №754/2480/18).

Якщо винна особа діяла з непрямим умислом, вона не може нести відповідальність за замах на вбивство. Не може бути кваліфікований злочин як замах на вбивство у випадку, коли винна особа діє з неконкретним умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність в таких випадках настає лише за наслідками, які фактично настали.

Питання про наявність в діях особи умислу на вбивство, як роз`яснено в п. 22 цієї Постанови, слід вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень чи інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 31.01.2013 року у справі №5-32кс12, згідно якої замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Ціль досягнення суспільно небезпечного результату - це конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності, у тому числі й замаху. Таким чином, наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, то вона не могла й вчинити замаху на їх досягнення.

Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду від 30.08.2019 року у справі №140/548/17, від 15.08.2019 року у справі №610/3116/17.

Обґрунтовуючи обвинувачення ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України сторона обвинувачення в обвинувальному акті посилається, що злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . ОСОБА_12 не зміг довести до кінця із причин, що не залежали від його волі, так як ОСОБА_80 , яка в цей момент перебувала поруч з ОСОБА_12 , з метою припинення здійснення ним подальших пострілів відштовхнула його.

З показань ОСОБА_80 даних під час її допиту під присягою в суді встановлено, що в момент здійснення пострілів вона знаходилась у себе в подвір`ї за парканом, на вулицю не виходила до того моменту, поки все не cтихло, ОСОБА_12 не відштовхувала, а лише проходила біля нього згодом, коли йшла надавати допомогу ОСОБА_10 .

Під час судового розгляду справи не встановлено жодного належного та допустимого доказу на підтвердження прямого умислу ОСОБА_12 , спрямованого на спричинення смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Судом встановлено та підтверджено показаннями потерпілих та обвинуваченого, що до події 06.03.2022 року вони в жодних відносинах не перебували, ОСОБА_8 взагалі вперше побачив ОСОБА_12 06.03.2022 року, а ОСОБА_10 лише віталась із обвинуваченим, оскільки проживала разом із ним на одній вулиці.

Також відсутні докази того, що ОСОБА_10 вступала у словесний конфлікт із обвинуваченим ОСОБА_12 06.03.2022 року, під час якого, на думку сторони обвинувачення, у нього виник умисел на її умисне вбивство, як зазначено в обвинувальному акті.

Крім того, з показань потерпілих та свідків судом встановлено, що потерпілі тривалий проміжок часу знаходились біля обвинуваченого, до них ніхто не підходив, якби обвинувачений ставив мету позбавлення життя потерпілих, то він мав реальну можливість довести свій намір до завершення здійснити ще постріли із автомата, до якого на той момент було приєднано магазин, всередині якого наявні були 28 набоїв, вчинити інші наполегливі дії для досягнення такої мети, оскільки цьому ніхто не перешкоджав.

Отже, відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що, здійснюючи постріли, ОСОБА_12 мав намір спричинити саме смерть потерпілим та стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів, які б доводили такий мотив.

Виходячи з таких фактичних обставин, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом наявність прямого умислу на спричинення смерті двом потерпілим.

Вказане дає суду підстави дійти висновку, що в даній ситуації, з врахуванням кількості вогнепальних поранень, їх локалізації, характеру дій обвинуваченого та наслідків, що настали для потерпілих, показання обвинуваченого про відсутність умислу на спричинення смерті двом потерпілим є правдивими, в зв`язку з їх відповідністю фактичним обставинам справи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці, зокрема у справі "Коробов проти України", неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до змісту ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Суд приймає рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, а також виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку про те, що поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами не доведено, що обвинувачений вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, п. 1 ч.2 ст. 155 КК України.

Разом з тим, у цьому кримінальному провадженні встановлено спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, що підтверджено висновками експертиз, що ніким не оспорюється.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд зазначає, що межі повноважень суду щодо перекваліфікації злочину окреслені названою нормою, згідно з якою зміна кваліфікації допускається лише в бік покращення становища обвинуваченого, зокрема шляхом застосування кримінального закону про менш тяжкий злочин.

Закриття судом кримінального провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого судом, не виправдовує легітимних очікувань особи, яка зазнала шкоди і не узгоджується із завданнями кримінального судочинства.

Відмова держави від кримінального переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого кримінального-караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено обвинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного, а особу, якій завдано шкоду, поставить у становище правової незахищеності і створить умови для повторної віктимізації.

Звернення потерпілих до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо них злочинів без визначення кримінально-правової кваліфікації або з неправильною кваліфікацією є проявом волі на притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, що надає суду право за результатами судового розгляду кримінального провадження, розпочатого за процедурою публічного обвинувачення, ухвалити відповідно до встановлених частиною третьою статті 337 КПК меж судового розгляду обвинувальний вирок з перекваліфікацією діяння на злочин приватного обвинувачення незалежно від позиції потерпілих щодо зміни його правової оцінки.

Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 03 липня 2019 року (справа №288/1158/16-к, провадження №13-28кс19).

Фактичні обставини справи свідчать про відсутність у діях ОСОБА_12 умислу на умисне вбивство двох осіб та доводять, що у вказаній ситуації останній діяв з неконкретизованим умислом, а тому повинен нести відповідальність лише за фактично заподіяні наслідки.

За наведених обставин дії ОСОБА_12 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України - із незакінченого замаху на умисне вбивство двох осіб, тобто незакінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, на ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При цьому суд відхиляє показання ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_78 про здійснення пострілу ОСОБА_12 в землю, оскільки такі спростовуються висновками додаткових судово-медичних експертиз №№ 66, 67 від 22.03.2023 року, відповідно до яких виявлені тілесні ушкодження у потерпілих розташовані на значній висоті від підошвенної поверхні з кутом нахилу ранового каналу зверху вниз, що виключає отримання таких тілесних ушкоджень внаслідок рикошету кулі від пострілу в землю.

Також суд відхиляє показання свідка ОСОБА_80 щодо здійснення ОСОБА_12 пострілу в землю, оскільки остання через поганий зір потребує носіння окулярів, в момент здійснення пострілу знаходилась, без окулярів, на своєму подвір`ї за парканом, внаслідок чого не могла чітко бачити всі обставини події, а на уточнюючі запитання давала суперечливі показання та плуталась в них. Показання ОСОБА_80 викликають сумнів щодо їх достовірності, в тому числі через те, що в ході судового засідання остання повідомила, що дізналась про те, що надавала допомогу саме ОСОБА_10 , яку вона знає, лише на наступний день від сусідів.

Крім того, суд відхиляє показання ОСОБА_12 про те, що він не бачив ОСОБА_10 , оскільки такі його показання повністю спростовуються показаннями всіх потерпілих та свідків ОСОБА_69 , ОСОБА_44 , які ствердили, що перед здійсненням другого пострілу ОСОБА_10 просила ОСОБА_12 не стріляти, наголошуючи на тому, що вона його сусідка. Більше того вказані події відбувались під ліхтарем, тобто на освітленій частині дороги, що відображено на долучених до огляду місця події фототаблицях.

Також не заслуговують на увагу показання обвинуваченого про те, що він випадково здійснив другий постріл у ОСОБА_10 та намагався надати їй допомогу, оскільки просив, щоб їй перев`язали ногу жгутом чи ременем. Вказані показання суд розцінює як такі, що дані з метою пом`якшення покарання, оскільки, як член добровольчого формування, останній був добре обізнаний з правилами поводження зі зброєю, попереджений про кримінальну відповідальність за її незаконне застосування та добре обізнаний про надання першої домедичної допомоги, оскільки зранку 06.03.2022 року приймав участь у курсах про її надання, про що сам повідомив в судовому засіданні. Замість того, щоб надати таку допомогу ОСОБА_10 , оскільки всі вказували на те, що вона поранена та стікає кров`ю, він продовжив свою злочинну діяльність та із прикладанням автомата до голови потерпілого ОСОБА_9 погрожував йому вбивством, тобто вчинив інше кримінальне правопорушення, припинивши вчиняти правопорушення лише тоді, коли побачив автомобіль поліцейських.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

ОСОБА_12 раніше не судимий, одружений, має місце постійного проживання, за яким характеризується позитивно, з 17.01.2020 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, є членом Добровольчого формування Шепетівської міської ТГ №1, з 26.02.2022 року введений до складу 5 роти 3 взводу командиром 2 відділення, під динамічним спостереженням в лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд відхиляє твердження сторони захисту про те, що висновок судової токсикологічної експертизи №486 від 11.03.2022 року є неналежним доказом з огляду на таке.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Приписами ст. 91 КПК України установлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню (серед іншого), подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ст. 94 КПК України). Висновок експерта не має переваг перед іншими доказами, а кримінальний процесуальний закон, з огляду на положення ст. 242 КПК України, не пов`язує встановлення стану сп`яніння виключно із проведенням експертного дослідження.

Отже, норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів.

Зазначені обставини підлягають доказуванню й оцінці, виходячи із положень статей 84, 92, 94 КПК України шляхом дослідження і оцінки всієї сукупності доказів, зокрема і показань свідків.

Дійсно, подія кримінальних правопорушень мала місце о 20 год 00 хв 06.03.2022 року. Проте, ОСОБА_12 в порядку ст. 208 КПК України фактично затримано о 20 год 40 хв, уповноваженою особою о 21 год 00 хв, протокол про його затримання складено о 23 год 10 хв 06.03.2022 року. Після цього прокурором 06.03.2022 року винесено постанову про відібрання зразків крові ОСОБА_12 для забезпечення подальшого проведення судових експертиз, на підставі якої в подальшому в період часу з 00 год 50 хв по 01 год 00 хв 07.03.2022 року було їх відібрано в приймальному відділенні КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня», про що складено протокол від 07.03.2022 року. Вказані дії проводились в присутності захисника ОСОБА_89 , проте жодних зауважень щодо того, що алкогольні напої ОСОБА_12 вживав після вчинення кримінальних правопорушень ні останній, ні його захисник не висловлювали. За результатами судово-медичної експертизи зразків крові ОСОБА_12 встановлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості в крові 0,8 проміле.

Таким чином було дотримано вимог ст.ст. 241, 245 КПК України та суд вважає, що наданий висновок є належним доказом.

Також судом встановлено наявність у ОСОБА_12 в момент вчинення кримінальних правопорушень ознак алкогольного сп`яніння і з показань свідків та потерпілих.

Отже, існує сукупність доказів, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_12 у стані алкогольного сп`яніння.

Навіть визнання висновку експерта недопустимим доказом в кримінальному провадженні, не є процесуальною перешкодою до визначення ознак стану алкогольного сп`яніння як обставини, що обтяжує покарання, у разі встановлення цієї обставини за результатами оцінки всієї сукупності доказів щодо встановлення такого стану. Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 01.12.2021 року у справі №672/1420/17.

Суд вважає, що обтяжуюча обставина - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому її слід виключити з наступних підстав.

У п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України закріплено, що вчинення злочину з використанням умов воєнного стану є обставиною, яка обтяжує покарання.

Це означає, що кримінальне правопорушення вчинюється в обстановці воєнного стану (несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство) і винний умисно використовує обстановку, що склалась, для реалізації своєї мети. Йдеться про використання особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, обстановки, що склалась під час воєнного стану, на свою користь, зокрема для полегшення вчинення кримінально-протиправного діяння, його приховування, уникнення кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України №64 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, а також запроваджено заходи правового режиму воєнного стану.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинено 06.03.2022 року близько 20 год, однак дана обставина жодним чином не свідчить про вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану, оскільки у м. Шепетівка Хмельницької області на той час не було воєнних дій чи тимчасової окупації, а зважаючи на фактичні обставини справи, те що конфлікт між обвинуваченим та потерпілими стався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, тому, на думку суду, відсутній зв`язок між вчиненими кримінальними правопорушеннями та діючим в країні воєнним станом.

Мотиви призначення покарання

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 129 КК України, які є умисним нетяжким злочином та кримінальним проступком відповідно, особу винного, думки потерпілих про призначення найсуворішого покарання, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У постанові Верховного Суду від 15 листопада 2021 року у справі №199/6365/19 зазначено, що згідно послідовної практики Верховного Суду розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак з матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_12 не визнав усіх обставин кримінальних правопорушень, зокрема, посилаючись, у тому числі, на неналежні докази, зібрані під час досудового розслідування, і неправдиві показання потерпілих та певних свідків про подію кримінальних правопорушень, висловлюючи різні версії подій, на кшталт «рикошету», тобто не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 лише після проведення додаткових судово-медичних експертиз потерпілих, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

З огляду на викладене та враховуючи конкретні обставини справи, що обвинуваченим вчинено нетяжкий злочин, а також кримінальний проступок, внаслідок яких потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 було заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я внаслідок вогнепальних поранень, а потерпілому ОСОБА_9 прикладався автомат Калашнікова-74 до голови, що являє собою підвищену суспільну небезпечність, характер та спосіб їх вчинення, знаряддя злочину, наявність обтяжуючої обставини, особу обвинуваченого, його попередню поведінку, який належних висновків після здійснення двох пострілів з автомата для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність, його ставлення до вчиненого, відсутність щирого каяття, для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити максимальне покарання у виді позбавлення волі та арешту в межах санкцій ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 129 КК України та за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі із урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якої одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Та обставина, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, є ФОП та членом Добровольчого формування Шепетівської міської об`єднаної територіальної громади №1 в даному випадку не є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням або пом`якшення покарання, оскільки це не спростовує встановлених судом обставин і висновків суду. Відсутність щирого розкаяння у скоєному, невизнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння, лише часткове відшкодування спричинених кримінальними правопорушеннями збитків не дає підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування реального покарання.

Таке покарання буде справедливим, адекватним, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так й іншими особами, в достатній мірі відповідає ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та тяжкості негативних наслідків, що настали в результаті протиправних дій стосовно потерпілих.

Розгляд цивільних позовів

У справі заявлено цивільний позов адвокатом ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_12 про відшкодування 4779 грн 31 коп. матеріальної шкоди, 335000 грн моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням та 15000 грн витрат на правову допомогу.

Заявлено цивільний позов адвокатом ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_10 до ОСОБА_12 про відшкодування 335000 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 15000 грн витрат на правову допомогу.

Також заявлено цивільний позов адвокатом ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_9 до ОСОБА_12 про відшкодування 250000 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 15000 грн витрат на правову допомогу.

Вирішуючи цивільні позови суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода - відшкодовується особою, яка завдала, за наявностіїї вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, в позові представник потерпілого адвокат ОСОБА_11 зазначає, що потерпілим ОСОБА_8 витрачено 990 грн власних коштів на проведення МРТ м`яких тканин та придбано ліки на суму 3789 грн 31 коп., а тому просить суд стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_8 4779 грн 31 коп. матеріальної шкоди.

В той же час, з наданих оригіналів чеків вбачається понесення потерпілим ОСОБА_8 витрат за проведення МРТ м`яких тканин в сумі 990 грн та придбання ліків на суму 3502 грн 61 коп., а всього 4492 грн 61 коп.

Доказів понесення матеріальних витрат на різницю суми, яка становить 286 грн 70 коп., суду не надано.

Враховуючи те, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена, а тому до стягнення з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_8 підлягає матеріальна шкода в сумі 4492 грн 61 коп.

Також адвокатом ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в розмірі по 350000 грн кожному.

Судом встановлено, що внаслідок вогнепальних поранень потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження. Згідно висновків судово-медичних експертиз їм спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, як такі що спричинили тривалий розлад здоров`я (строком більш як 21 день).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 з 06.03.2022 року по 31.03.2022 року перебувала на лікуванні з приводу вогнепального поранення правого стегна, з них з 06.03.2022 року по 14.03.2022 року перебувала на стаціонарному лікуванні, а ОСОБА_8 з 06.03.2022 року по 08.04.2022 року перебував на лікуванні з приводу наскрізного вогнепального поранення правої сідниці, з них з 06.03.2022 року по 23.03.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні, їм було проведено операції, що потребувало значних сил для перенесення фізичного болю та душевних страждань, перенесли емоційний дискомфорт, пов`язаний з проблемами, які заважають активно рухатись, вимушено втратили соціальні зв`язки з оточуючими, не працювали, що безумовно призвело до зміни їх звичного способу життя та викликало додаткові витрати матеріального характеру.

Виходячи зі ступеня тяжкості та характеру спричинених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які не були загрозливими для життя в момент заподіяння та в подальшому клінічному перебігу, їх наслідків, тривалості їх лікування, глибини і тривалості їх фізичних та душевних страждань, яких вони зазнали у звязку з ушкодженням здоровя, принципів виваженості, розумності та справедливості, з врахуванням часткового відшкодування моральної шкоди в сумі 15000 грн кожному, про що зазначено потерпілими у розписках, і того, що моральна шкода не є способом збагачення, суд дійшов висновку на відшкодування моральної шкоди стягнути з винного ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 50000 грн, а з урахуванням характеру тілесних ушкоджень на користь ОСОБА_8 - 70000 грн.

Враховуючи конкретні обставини справи вказана сума моральної шкоди за своїм розміром, враховуючи наслідки злочину, фізичний та моральний стан потерпілих є достатньою сатисфакцією.

Крім того, адвокатом ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_9 в розмірі по 250000 грн.

Враховуючи те, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України доведена та те, що внаслідок його вчинення потерпілому ОСОБА_9 заподіяно моральної шкоди, яка полягає у порушенні нормального способу життя, додаткових зусиллях, які йому необхідно було докладати для організації його життя, перенесеного стресу, характеру та обсягу страждань, яких він зазнав внаслідок заподіяння йому легких тілесних ушкоджень, поведінки потерпілого, яка передувала конфлікту, відсутність чітких критеріїв майнового виразу душевного болю, з урахуванням принципів виваженості, розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши із ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 15000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 120, ч. 1 ст. 124 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження, а у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Як вбачається із наданого договору від 29.04.2022 року, між адвокатом ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_8 29.04.2022 року укладено договір про надання останньому правової допомоги, за що згідно квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 29.04.2022 року сплачено гонорар у розмірі 15000 грн. Виконуючи умови укладеного договору, адвокат ОСОБА_11 знайомився з матеріалами кримінального провадження за №0000211, на що витратив 4 години, готував цивільний позов та додатки до нього, на що витратив 3 години робочого часу, що вбачається із довідки про розрахунок витраченого часу від 18.09.2022 року, брав участь в судових засіданнях, а тому вимоги про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого 15000 грн. процесуальних витрат на правову допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також згідно договору від 29.04.2022 року, між адвокатом ОСОБА_11 та потерпілою ОСОБА_10 29.04.2022 року укладено договір про надання останній правової допомоги, за що згідно квитанції до прибуткового касового ордера №2 від 29.04.2022 року сплачено гонорар у розмірі 15000 грн. Виконуючи умови укладеного договору, адвокат ОСОБА_11 знайомився з матеріалами кримінального провадження за №0000211, на що витратив 4 години, готував цивільний позов та додатки до нього, на що витратив 2 години робочого часу, що вбачається із довідки про розрахунок витраченого часу від 19.09.2022 року, брав участь в судових засіданнях, а тому вимоги про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої 15000 грн. процесуальних витрат на правову допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, згідно договору від 29.04.2022 року, між адвокатом ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_9 29.04.2022 року укладено договір про надання останньому правової допомоги, за що згідно квитанції до прибуткового касового ордера №3 від 29.04.2022 року сплачено гонорар у розмірі 15000 грн. Виконуючи умови укладеного договору, адвокат ОСОБА_11 знайомився з матеріалами кримінального провадження за №0000211, на що витратив 4 години, готував цивільний позов та додатки до нього, на що витратив 2 години робочого часу, що вбачається із довідки про розрахунок витраченого часу від 20.09.2022 року, брав участь в судових засіданнях, а тому вимоги про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого 15000 грн. процесуальних витрат на правову допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд вважає, що саме такий розмір витрат на правову допомогу, за відсутності клопотань сторони захисту про його зменшення, підлягає стягненню з обвинуваченого.

Мотиви вирішення інших питань при ухваленні вироку

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно зі ст. 124 КПК України.

Арешт, накладений на речові докази, слід скасувати відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

У зв`язку з призначенням обвинуваченому ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд визнав необхідним запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк покарання ОСОБА_12 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 06 березня 2022 року по 31 березня 2023 року включно.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 129 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 122 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 129 КК України у виді 6 (шести) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з 06 березня 2022 року.

Зарахувати ОСОБА_12 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06 березня 2022 року по 31 березня 2023 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_12 залишити попередній - тримання під вартою.

Цивільний позов адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_8 4492 гривні 61 копійку матеріальної шкоди, 70000 гривень моральної шкоди, 15000 гривень витрат на правову допомогу, а всього 89492 (вісімдесят дев`ять тисяч чотириста дев`яносто дві) гривні 61 копійку.

В решті позову відмовити.

Цивільний позов адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_10 до ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 50000 гривень моральної шкоди та 15000 гривень витрат на правову допомогу, а всього 65000 (шістдесят п`ять тисяч) гривень.

В решті позову відмовити.

Цивільний позов адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_9 до ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 15000 гривень моральної шкоди та 15000 гривень витрат на правову допомогу, а всього 30000 (тридцять тисяч) гривень.

В решті позову відмовити.

Речові докази:

- дві стріляні гільзи з пошкодженими капсулями калібру 5.45 з маркуванням НОМЕР_2 , змив потожирової речовини, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області знищити;

- автомат Калашнікова-74 з серійним номером НОМЕР_1 , 4 магазини, 118 патронів калібру 5.45 з маркуванням 270 85, флакон чорного кольору для мастила, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути військовій частині НОМЕР_3 ;

- спортивну шапку чорного кольору, надану потерпілим ОСОБА_9 , що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_12 в дохід держави витрати за проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/123-22/1876-БЛ від 16 березня 2022 року в сумі 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 92 копійки.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 березня 2022 року, арешт на стріляні гільзи з пошкодженими капсулями калібру 5.45 з маркуванням 270 85, автомат Калашнікова-74 з серійним номером НОМЕР_1 , 4 магазини, 118 патронів калібру 5.45 з маркуванням 270 85, флакон чорного кольору для мастила у вигляді заборони розпоряджатися, відчужувати та користуватися ним.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2022 року, арешт на шапку чорного кольору, надану потерпілим ОСОБА_9 у вигляді заборони власнику розпоряджатися, відчужувати та користуватися нею.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3