Провадження №1-в/127/575/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

здійснивши розгляд у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 12 клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 10.05.2000 по 02.02.2002 до строку покарання. Клопотання мотивоване тим, що в зазначений період ОСОБА_4 знаходився в СІЗО до моменту прибуття до державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», при цьому умови перебування в СІЗО були нелюдськими.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив його задовольнити. При цьому послався на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області, якою аналогічне клопотання було задоволене.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 клопотання свого підзахисного підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор вважав, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити, оскільки ОСОБА_4 вже був зарахований строк попереднього ув`язнення, а строк на який посилається засуджений не є попереднім ув`язненням.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 537 КПК п ід час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

З матеріалів особової справи випливає, що ОСОБА_4 засуджений вироком Верховного суду Автономної Республіки Крим від 06.10.2000 за пунктами «е»,«з»,«і» статті 93 Кримінального кодексу України (далі КК) (в редакції 1960 року), з урахуванням положень статті 43 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Верховного Суду України від 11.01.2001 зазначений вирок був змінений, а саме виключено з вироку кваліфікацію дій ОСОБА_4 за пунктом «і» статті 93 КК. В решті вирок залишено без змін. Отже, вирок Верховного суду Автономної Республіки Крим від 06.10.2000 набрав законної сили 11.01.2001.

Зі змісту частини першої статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» випливає, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінального процесуального кодексу України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно з правовим висновком, сформульованим Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 29.08.2018 (справа № 663/537/17), у разі, якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина п`ята статті 72 КК в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні частини першої статті 5 КК).

З матеріалів особової справи вбачається, що злочини, за які ОСОБА_4 відбуває покарання, були вчинені до 23.12.2015, а тому в разі наявності відповідних правових підстав підлягають застосуванню положення частини п`ятої статті 72 КК в редакції Закону № 838-VIII.

Відповідно положень частини п`ятої статті 72 КК (в редакції Закону № 838-VIII) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводилось з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з тим, суд враховує, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2018 ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 10.05.2000 до 11.01.2001 був зарахований в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому суд враховує висновок Верховного Суду (далі ВС), зроблений у постанові від 26.02.2020 у справі № 497/349/16-к, відповідно до якого положення пункту «ґ» частини п`ятої статті 72 КК не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку із участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.

У постанові від 25.05.2022 у справі № 487/5073/18 ВС зазначив, строк тримання особи в слідчому ізоляторі чи в іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до частини п`ятої статті 72 КК лише в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення. Перебування засудженого в установі попереднього ув`язнення в межах іншого кримінального провадження не є підставою для зарахування йому зазначеного строку як попереднього ув`язнення в порядку частини п`ятої статті 72 КК у межах кримінального провадження, що переглядається.

Як вже суд зазначив вище, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2018 ОСОБА_4 був зарахований строк попереднього ув`язнення з 10.05.2000 до 11.01.2001 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Натомість строк перебування ОСОБА_4 у СІЗО до 02.02.2002 не є попереднім ув`язненням останнього, а тому не підлягає зарахуванню відповідно до приписів частини п`ятої статті 72 КК.

З огляду на викладене, зважаючи, що рішення про зарахування ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення до строку покарання відповідно до положень частини п`ятої статті 72 КК вже було прийняте, суд дійшов до переконання, що в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той де строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: