УХВАЛА

03 березня 2023 року

м. Київ

справа № 754/7072/20

провадження № 51-531 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_4 та

ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду

м. Києва від 03 грудня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від

08 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 ,

встановив:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника потерпілих разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження. В обґрунтування клопотання адвокат вказує, що 24 січня 2023 року, в межах строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень він звернувся до Суду із касаційною скаргою, яку ухвалою від 30 січня 2023 року залишено без руху, та у подальшому ухвалою від 15 лютого 2023 року повернуто у зв`язку із неусуненням недоліків касаційної скарги залишеної без руху. Копію ухвали про повернення він отримав лише 22 лютого 2023 року. Стверджує, що касаційна скарга від 24 січня 2023 року подана ним у межах строку на касаційне оскарження, однак на даний час вказаний строк сплинув. У зв`язку із наведеним вважає причини пропуску ним строку на касаційне оскарження поважними та просить його поновити.

Дослідивши доводи клопотання, долучені копії судових рішень та інші матеріали, суд касаційної інстанції дійшов висновку,що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

За приписами ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Як слідує із доданої копії ухвали Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року, судове засідання у якому було проголошено оскаржувану ухвалу, відбувалось за участі представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6 , що свідчить про його обізнаність із результатом апеляційного розгляду та порядком оскарження ухвали суду.

Таким чином, з урахуванням положень статей 115, 116, 426 КПК України, початок перебігу строку на касаційне оскарження для адвоката ОСОБА_6 рахується із наступного дня після проголошення ухвали апеляційного суду і останнім днем цього строку було 09 лютого 2023 року.

Однак, із даною касаційною скаргою представник потерпілих звернувся лише

27 лютого 2023 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, при цьому порушує питання про його поновлення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст. 117 КПК Українипередбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

За сталою практикою Верховного Суду, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були, чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Також, суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Наведені адвокатом у клопотанні доводи про необхідність поновлення йому строку на касаційне оскарження Верховний Суд не визнає поважними з огляду на таке.

При вирішенні цього питання Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом трьохмісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Так, Суд наголошує, що оскаржуваною ухвалою апеляційного суду учасникам судового провадження було роз`яснено порядок та строки її оскарження.

Зі змісту клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження слідує, що представником потерпілих - адвокатом ОСОБА_6 не наведено будь-яких обставин, які б незалежали від його волевиявлення, та були б пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися з касаційною скаргою.

Разом з тим, Верховний Суд не може визнати поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження посилання адвоката на обставини звернення ним із попередньою касаційною скаргою до Верховного Суду з огляду на таке: по-перше, адвокатом на власний розсуд обрано час звернення із касаційною скаргою, тобто звернення під його кінець (до спливу строку на касаційне оскарження залишалось близько 15 днів); по-друге, звернення до суду з касаційною скаргою, яку у подальшому було повернуто, не перериває та не зупиняє перебіг строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення представнику потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 пропущеного строку на касаційне оскарження судових рішень.

За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути адвокату ОСОБА_6 , оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження та відсутні підстави для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити представнику потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 у поновленні строку на касаційне оскарженняухвали Деснянського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року та ухвали Київського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 , касаційну скаргу повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3