БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/138/23
Провадження № 1-кп/497/47/23
УХВАЛА

про розгляд клопотання установи виконання покарань у порядку ст.537ч.1ч.14 КПК України

30.03.2023 року суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , вивчивши у приміщенні суду в місті Болград клопотання державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор" за вих.№6/3-1801/46 від 28.03.2023р. та матеріали судової справи у кримінальному провадженні №00000002 від 02.01.2023 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості від 19.01.2023 року між прокурором і обвинуваченим відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Залізничне Болградського району Одеської області, зі слів має неповну середню освіту (9кл.), офіційно непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий:

- 28.04.2015р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.ст.185ч.3,289ч.2 КК України до 5р. позбавлення волі, звільнений 07.11.2019р. у зв`язку з відбуттям покарання;

- 05.10.2021р. вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.395КК України до арешту строком на 1(один) місяць, звільнений 31.12.2021р. у зв`язку з відбуттям покарання,

- який обвинувачується за ст.395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Болградського районного суду Одеської області від 26.01.2023 року було затверджено угоду про визнання винуватості від 19.01.2023р. між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 , обвинуваченого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, та призначене йому покарання у виді арешту строком на 2 місяці. Крім того, ухвалою суду від 28.03.2023р. судом у резолютивній частині вироку виправлено описку, у зв`язку з чим резолютивна частина вироку виглядає наступним чином: "Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.01.2023р., що укладена між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 . ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_2 не обирати. Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, після чого набирає законної сили, якщо не буде оскаржений, а, в разі подання апеляційної скарги якщо він не буде скасований, набирає законної сили в день ухвалення свого рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору".

Однак, після набрання вироком законної сили, в ході його виконання, державна установа виконання покарань стикнулася з певними труднощами, у зв`язку з чим звернулася до суду з клопотанням про роз`яснення порядку виконання вироку.

Статтею 534ч.5 КПК України регламентовано, що "процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом", статтею 537 КПК України регламентовано перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, згідно п.14ч.1 цієї статті суд вирішує інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, а, ст.539 КПК України регламентовано порядок вирішення судом питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Так, ч.1 ст.539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У вищевказаному клопотанні керівника державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор" зазначається, що у вищевказаному вироку суду не зазначено початок строку покарання та запобіжний захід до набрання вироком законної сили та порядок виконання вироку після набрання ним законної сили, у зв`язку з чим просить уточнити початок строку покарання та порядок його виконання.

Вивчивши доводи клопотання та вимоги чинного законодавства і судову практику з цих питань, судом було з`ясовано наступне.

Виконання вироку завершальна стадія кримінального процесу, в якій вирок суду, що одержав законну силу, звертається до виконання і безпосередньо реалізуються рішення суду про покарання, про відшкодування шкоди, про оправдання і звільнення з під варти тощо та вирішуються питання, що виникають у зв`язку зі зверненням вироку до виконання і його виконанням. Обов`язковість рішень суду є конституційним принципом правосуддя, що знайшов закріплення в статті 129 Конституції України. Умисне невиконання рішення, вироку, ухвали чи постанови суду або здійснення перешкод для їх виконання тягне кримінальну відповідальність, передбачену статтею 382 КК України.

Стаття 60 Кримінального кодексу України визначає арешт як покарання, що полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців. За своєю правовою природою арешт схожий на короткочасне позбавлення волі. Відбування арешту має здійснюватися у спеціальних кримінально-виконавчих установах арештних домах. На цей час в Україні не існує арештних домів як окремих установ. І, як зазначають Правила внутрішнього розпорядку, особи, засуджені до арешту, тимчасово, до створення арештних домів, відбувають покарання в слідчих ізоляторах за місцем засудження, а військовозобов`язані на гауптвахті.

Таким чином, оскільки арешт є самостійним видом обмеження прав особи на вільне пересування, - додаткового запобіжного заходу для його виконання в разі його призначення судом, чинним законодавством не передбачено.

Організація виконання покарання у виді арешту була врегульована Наказом державного департаменту України з питань виконання покарань від 31.08.2012р. за №158, яким була затверджена "Інструкція про організацію виконання покарання у виді арешту в установах кримінально-виконавчої системи", але він 23.01.2015р. втратив чинність на підставі нового Наказу державного департаменту України з питань виконання покарань від 25.12.2013р. за №275, яким були визначені нові "Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань", однак й цей наказ втратив чинність 23.01.2015р. - на підставі Наказу Мінюсту від 29.12.2014р. за №2186/5 "Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань", який, у свою чергу, втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції №2822/5 від 28.08.2018р. "Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства юстиції України від 29 грудня 2014 року № 2186/5".

Таким чином, станом на теперішній час, чинним законодавством не врегульоване питання щодо організації виконання покарання вироку суду у виді арешту в частині вчинення послідовності дій та покладення обов`язку на будь-який державний орган чи посадову особу стосовно визначення строків початку виконання покарання у виді арешту та процедури поміщення до відповідної установи.

Однак, нормативною базою для визначення та виконання в Україні такого виду покарання як арешт, є: Кримінальний та кримінально-процесуальний кодекси України, Кримінально-виконавчий кодекс України, Наказ Міноборони від 03.11.2020 №394 «Про затвердження Порядку тримання засуджених, взятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців», Наказ Мін`юсту від 15.02.2017р. №406/5 "Про затвердження Перліку найменувань органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів і навчальних закладів, що належать до сфери управління Державної кримінально-виконавчої служби України", а також Наказ Мін`юсту від 28.08.2018 №2823/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», якими регулюються порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі", та які обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань, засудженими, які вже в них утримуються, а також іншими особами, які відвідують ці установи.

Вирок суду підлягає обов`язковому виконанню лише після набрання ним законної сили.

Стаття 532 КПК України зазначає, що вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Строк подання апеляційної скарги на вирок суду становить 30 днів з дня проголошення вироку (ч.2ст.395 КПК України). В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення. Вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України (стаття 533 КПК України).

Судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено КПК України, звертається до виконання не пізніш, як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Суд, разом зі своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення, що є підставою для виконання.

Таким чином, вирок Болградського районного суду Одеської області від 26.01.2023 року відносно ОСОБА_2 , засудженого до покарання у виді арешту на 2 місяці, що набрав законної сили - є підставою для його виконання, а початок строку виконання вироку, залежить від дати набрання вироком законної сили, на що може вплинути більш, ніж один чинник, а тому судом завчасно - в момент ухвалення вироку така дата не може бути визначена в тексі вироку. Сам текст вищевказаного вироку містить роз`яснення щодо запобіжного заходу: оскільки такий захід в ході досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого не обирався, тому, оскільки обвинувачений дотримувався процесуальної поведінки, судом до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_2 запобіжний захід також не був обраний.

У даному випадку вирок Болградського районного суду Одеської області від 26.01.2023 року відносно ОСОБА_2 не був оскаржений і набрав законної сили 25.02.2023р., і з цієї дати він вже міг бути звернений до виконання.

Набрання цим вироком законної сили, таким чином, є підставою для органу, що виконує вирок, - для поміщення засудженого до установи, що вирок виконує.

Згідно повідомлення Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 29.08.2023р., що міститься в матеріалах судової кримінальної справи стосовно засудженого ОСОБА_2 він був доставлений до державної установи виконання покарань 28.03.2023р., а саме, до Ізмаїльського слідчого ізолятора, а тому строк виконання покарання ОСОБА_2 за вищевказаним вироком починається з 28.03.2023р.

Ст.115ч.4 КПК України визначено, що "при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця".

Таким чином, оскільки строк покарання ОСОБА_2 почався 28.03.2023р., відповідне число для його звільнення є 28-ме, а, оскільки місяцем початку виконання покарання є березень два місяці спливуть у травні. Тобто, строк покарання, який має відбути засуджений ОСОБА_2 тривалістю два місяці починається з дня поміщення засудженого до ДУ "Ізмаїльський слідчий ізолятор" з 28.03.2023р., і закінчується у відповідне (це ж саме) число останнього місяця строку 28.05.2023р. включно, тобто, засуджений може бути звільненим з місця відбування покарання після спливу доби 28.05.2023р., тобто, на початку доби 29.05.2023р., а саме, починаючи з 00год.01хв. 29.05.2023р. з дотриманням порядку і правил звільнення осіб з місць виконання покарання (з врахуванням робочого часу, тощо).

Керуючись ст.ст.60,63 КК України, ст.ст.26ч.3,532-535,537-539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання заявника державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор" від 28.03.2023р. стосовно роз`яснень вироку Болградського районного суду Одеської області від 26.01.2023р. в частині строків та порядку виконання покарання щодо ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що вирок Болградського районного суду Одеської області від 26.01.2023р. відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині строків виконання покарання, підлягає виконанню наступним чином:

строк покарання, призначеного вироком Болградського районного суду Одеської області від 26.01.2023р. засудженому ОСОБА_2 , у виді арешту розпочався 28.03.2023року, та закінчується 28.05.2023року включно.

Порядок виконання вироку Болградського районного суду Одеської області від 26.01.2023р. відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді арешту строком на два місяці, визначений Наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018р. за №2823/5 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», якими регулюються порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань у виді арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічного позбавлення волі", та які обов`язкові для виконання персоналом установ виконання покарань та засудженими, які в них утримуються.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1