Справа № 144/1384/21
Провадження № 1-кс/144/49/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 смт Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні судді Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

13.02.2023 у підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_3 звернувся з усною заявою про відвід судді ОСОБА_4 , в обгрунтування якої зазначив, що останньою 16.01.2023 задоволено заяву прокурора ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні, що свідчить про упередженість судді ОСОБА_4 .

14.02.2023 від адвоката ОСОБА_3 надійшла письмова заява про відвід судді ОСОБА_4 в порядку ст. ст. 75, 80, 81 КПК України з викладеними підставами для відводу, в обгрунтування вимог якої зазначені посилання на обставини, що викликають сумніви в упередженості судді ОСОБА_4 , яка безпідставно задовольнила відвід судді ОСОБА_1 , заявлений прокурором ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження, при цьому ознайомилась із матеріалами судового провадження.

Положення ст. 81 КПК України не передбачають обов`язкової участі осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні при вирішенні питання про відвід.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч. 1 ст. 26 КПК України).

Суддя ОСОБА_4 при розгляді заяви про відвід присутньою не була та свої пояснення не надавала.

Учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду заяви про відвід повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає вирішенню вказаної заяви.

Вивчивши зміст заяви про відвід судді ОСОБА_4 та дослідивши окремі матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ст. ст. 75, 76 КПК України визначені підстави для відводу судді.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному проваджені за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Судом встановлено, що 13.02.2023 у підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який є захисником обвинуваченого ОСОБА_5 , після оголошення складу суду звернувся з усною заявою про відвід головуючої судді ОСОБА_4 , а також виклав підстави відводу у своїй письмовій заяві від 14.02.2023, в обгрунтування якої зазначив, що останньою 16.01.2023 безпідставно задоволено заяву прокурора ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні, заявленої з приводу порушення кримінального процесу, оскільки перешкод у розгляді та задоволенні суддею ОСОБА_1 клопотання, поданого стороною захисту в порядку ст. 350 КПК України, проти задоволення якого у судовому засіданні не заперечував інший прокурор із складу групи прокурорів, не було.

Зважаючи на викладене, заявник вважає, що вказане може свідчити про упередженість судді ОСОБА_4 , яка крім того при розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_1 ознайомилася з матеріалами судового провадження.

Водночас захисник обвинуваченого у своїй заяві зазначив, що з аналогічним клопотанням про відвід судді ОСОБА_1 , у зв`язку з порушенням права на захист під час підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні, він звертався у листопаді 2021 року. При розгляді заяви прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_1 , при цьому суддя ОСОБА_7 у задоволенні заяви відмовив.

На думку адвоката ОСОБА_3 врахування судом лише позиції сторони обвинувачення при розгляді клопотань прокурора ОСОБА_6 та клопотань сторони захисту, у розгляді яких останній бере участь, може вказувати на порушення принципу змагальності.

Аналізуючи доводи, на які посилається захисник обвинуваченого, як на підставу для відводу головуючої судді ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що вони є необґрунтованими та такими, що фактично зводяться до незгоди сторони провадження з процесуальним рішенням судді.

Заявлення захисником обвинуваченого відводу судді ОСОБА_4 , яка розглядала відвід судді ОСОБА_1 , а отже, не здійснювала на той час повноваження головуючої судді у даному кримінальному провадженні, а лише перевіряла наявність підстав, що виключають подальшу участь судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено та не є підставою для задоволення відводу.

Натомість звернення із заявою про відвід такому судді можуть свідчити про зловживання правом на відвід із метою затягування розгляду провадження.

Аналогічна позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.06.2016 № 223-1650/0/04-16 «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні».

З огляду на те, що факти, на які посилається захисник обвинуваченого, не становлять обставин, передбачених ст. 75 КПК України, а також зважаючи на відсутність доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді ОСОБА_4 під час розгляду даного кримінального провадження, доводи заявника суд розцінює як незгоду сторони з процесуальними рішенням судді, що не може бути підставою для відводу.

Суд наголошує на тому, що об`єктивна неупередженість перебуває поза межами особистої поведінки судді та означає відсутність підтверджених фактів, що можуть спричинити сумнів у неупередженості судді. Прояв внутрішнього переконання при розгляді інших питань, що передують відводу судді, не можуть вважатися упередженістю в цілях такого відводу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_4 , судом також береться до уваги і те, що відповідно до ст. 30 КПК України відмова у здійсненні правосуддя не допускається.

Необґрунтовані задоволення відводів чи самовідводів у кримінальному провадженні є неприпустимим, оскільки може свідчити про ухилення від розгляду справи, що є порушенням правил суддівської етики та порочить звання судді, а також підриває авторитет суду та судової влади в цілому. Крім того, необґрунтовані заяви про відвід судді можуть розцінюватися як тиск на суд і зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження (ч. 4 ст. 81 КПК України).

з огляду на наведене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 75-76, 80-81, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Теплицького районного суду ОСОБА_4 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя