Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
02.02.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/2/23, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 ,
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки вважає, що такий пропущено через поважні причини. Зазначає, що слідчий суддя не повідомив власника майна, на яке накладено арешт, про розгляд клопотання, чим порушив право ОСОБА_13 на справедливий суд, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді. При цьому, вказує і на незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді, просить її скасувати. Звертає увагу на той факт, що з клопотання прокурора не вбачається, що ноутбук марки Asus та мобільний телефон марки Samsung, власницею яких є ОСОБА_13 , мають зв`язок з кримінальним провадженням чи з підозрюваними. Стверджує, що ноутбук є знаряддям праці лікарки - власниці майна, яка не може надавати послуги без нього та інформації, що міститься у ньому. Вказує і на те, що речі ОСОБА_13 не відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, звертає увагу на те, що ні у постанові про визнання речовими доказами, ні у клопотанні прокурора, ні в оскаржуваній ухвалі не зазначено, яку обставину кримінального провадження можуть підтвердити або спростувати вилучені речі - ноутбук та телефон, і яке вони мають значення у кримінальному провадженні за відсутності будь-якого процесуального статусу ОСОБА_13 у кримінальному провадженні. Просить ухвалу слідчого судді у частині накладення арешту на ноутбук марки Asus та мобільний телефон марки Samsung, скасувати.
Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, власниці майна ОСОБА_12 та її представника адвоката ОСОБА_5 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу, не перешкоджає розгляду судового провадження. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб, береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища власниці майна; від вказаних осіб не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомостей про поважність причин їх неявки.
З оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що така постановлена без участі ОСОБА_12 та її представника, які не були повідомлені про час та місце розгляду слідчим суддею клопотання, і при цьому, в матеріалах справи відсутні дані про отримання ОСОБА_12 копії оскаржуваної ухвали. При цьому, матеріалами судового провадження підтверджено, що представник ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_5 , ознайомився з такими 20.12.2022, а апеляційна скарга подана 26.12.2022.
Тому, з огляду на положення абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження представник ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_5 , не пропустив і клопотання про поновлення такого строку є безпідставним.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Встановлені органом досудового розслідування та зазначені в клопотанні слідчого обставини підтверджуються і доданою до клопотання копією протоколу огляду місця події від 13.12.2022 (а. с. п. 11-16).
Доводи апеляційної скарги про те, що у процесуальних документах не зазначено, який зв`язок мають з кримінальним провадженням чи з підозрюваними ноутбук марки Asus та мобільний телефон марки Samsung, власницею яких є ОСОБА_13 , - апеляційний суд, з огляду на наведене вище відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищенаведеним, і в свою чергу жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про необхідність накладення на них арешту.
Як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що речі ОСОБА_13 не відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України.
Із цих підстав, як такі, що не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на ноутбук марки Asus та мобільний телефон марки Samsung, власницею яких є ОСОБА_13 , апеляційний суд не бере до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що: ноутбук є знаряддям праці лікарки - власниці майна, яка не може надавати послуги без нього та інформації, що міститься у ньому; ні у постанові про визнання речовими доказами, ні у клопотанні прокурора, ні в оскаржуваній ухвалі не зазначено, яку обставину кримінального провадження можуть підтвердити або спростувати вилучені речі - ноутбук та телефон, і яке вони мають значення у кримінальному провадженні за відсутності будь-якого процесуального статусу ОСОБА_13 у кримінальному провадженні.
На інші доводи, які б давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що наявність потенційної загрози та шкоди для кримінального провадження у разі відмови в накладенні арешту на вищевказане майно, яка може виразитись у втраті речового доказу та унеможливить подальше кримінальне провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз, встановлення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановлення істини в справі, що очевидно переважає над відсутністю на даний момент повідомлення ОСОБА_12 про підозру та обмеженням власника (володільця) тимчасового розпоряджатися ноутбуком марки Asus та мобільним телефоном марки Samsung. При цьому апеляційний суд бере до уваги те, що у даному кримінальному провадженні про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень повідомлено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 332 КК України та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_2 , за ч. 3 ст. 368 КК України.
Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на вказане у клопотанні прокурора майно.
З огляду на наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а тому, з огляду на положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що адвокатом апелянтом не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлено.
Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Вважати, що адвокатом ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження судового рішення не пропущено.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: