Провадження № 1-кс/686/446/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Супранівка Підволочиського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, неофіційно працюючого маляром-рихтовщиком по ремонту транспортних засобів, на утриманні малолітня дитина, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 000417,

встановив:

12.01.2023 року старший слідчий ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що «у провадженні слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000417, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.08.2022 близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у с.Федірки Хмельницького району, маючи на меті незаконне збагачення, шляхом вимагання, переслідуючи корисливий мотив щодо заволодіння чужим майном, завдав потерпілому ОСОБА_8 фізичного болю та висунув вимогу передачі йому коштів в сумі 500 доларів США за вигаданий борг, пов`язаний з пошкодженням автомобіля ВАЗ 2101, який на праві приватної власності належав ОСОБА_9 , та яким користувався потерпілий, та при цьому повідомив, що у випадку ненадання йому таких коштів, він спричинить тілесні ушкодження потерпілому.

Так, потерпілий сприймаючи погрози ОСОБА_6 як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я, погодився на незаконні вимоги останнього.

Надалі, 21.10.2022 близько 15 год. 15 хв. ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_8 , поряд із перехрестям вулиць Смотрицького та Музейної у м.Волочиськ Хмельницької області, та, продовжуючи свої злочинні дії, направленні на заволодіння грошовими коштами потерпілого, висловив в усній формі повторну вимогу про необхідність надати йому грошові кошти.

Крім того, 01.12.2022 близько 12 год. 40 хв. ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_8 , поряд із гаражним приміщенням по АДРЕСА_2 , та, продовжуючи свої злочинні дії на заволодіння грошовими коштами потерпілого, висловив чергову вимогу про необхідність надати йому грошові кошти.

Надалі, ОСОБА_6 , діючи на виконання незаконної вимоги, за попередньою домовленістю по телефону з ОСОБА_8 , 11.01.2023 близько 14 годині 10 хвилин зустрівся із останнім поряд із КПП ПП «ТРАНС АВТО Д», що по вул.Запорізькій, 7, у м.Волочиськ Хмельницької області, де потерпілий, побоюючись за своє життя та здоров`я, передав ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 8000 гривень, які той поклав у нішу під магнітолою в автомобілі марки ВАЗ 2170, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому приїхав на місце зустрічі.

Після отримання грошових коштів, ОСОБА_6 був викритий працівниками поліції, а отримані незаконним шляхом грошові кошти вилучені.

З огляду на викладене, своїми умисними діями, які виразилися у вимозі передачі чужого майна з погрозою заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, у період воєнного стану, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.189 КК України.

11.01.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12.01.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а отже останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду розуміючи про неминучість покарання визначеного в санкції статті, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище наведеним ризикам, слідчий у клопотанні просить винести ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримання під вартою, строком на 60 днів, та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні підозрюваному, оскільки інкримінований злочин, вчинений із погрозою застосування насильства.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та розглянути можливість визначення застави, як альтернативи, у випадку задоволення клопотання слідчого, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 000417 від 28.09.2022 р., за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.

11.01.2023 р. ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, фактичний час затримання - 14 год. 15 хв. 11.01.2023 р.

12.01.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.

Твердження захисника щодо необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на первинній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_8 від 27.09.2022 р.; протоколи допитів потерпілого ОСОБА_8 від 28.09.2022 р. та від 10.12.2022 р.; протокол огляду грошових коштів від 11.01.2023 р.; протокол огляду покупця та вручення грошових коштів від 11.01.2023 р.; протокол затримання ОСОБА_6 від 11.01.2023 р.; протокол освідування особи ОСОБА_6 від 11.01.2023 р.; протокол обшуку від 11.01.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення правопорушення, не встановлено.

При цьому слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зокрема, у своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

Санкція ч.4 ст. 189 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як особливо тяжкий.

З наданих матеріалів убачається, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки та потерпілий судом не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_6 вважається раніше не судимою особою, вважаю недоведеним існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, про який не йдеться у клопотанні слідчого та про який зазначив в судовому засіданні прокурор, оскільки лише та обставина, що ОСОБА_6 багато років тому був притягнутий до кримінальної відповідальності, не може свідчити про існування вказаного ризику на даний час.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, родину, на утриманні малолітню дитину.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст. 178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

При цьому наявність постійного місця проживання підозрюваного, родини, за встановлених обставин, не є достатньою обставиною для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й домашнього арешту, застави, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, впливу по потерпілого та свідків, зокрема й за допомогою засобів мобільного зв`язку, або з використанням допомоги третіх осіб.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, а тому застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме по 10.03.2023 року включно.

У відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається, адже ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, із погрозою його застосування насильства до потерпілого.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 10 березня 2023 року включно.

Ухвала діє по 10 березня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя