ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1367/22
Провадження №1-кп/477/211/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000537, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка Жовтневого району Миколаївської області, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та угоду про визнання винуватості від 23 грудня 2022 року

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

На початку червня 2022 року, точну дату і ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не вдалось за можливе, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , прийняв рішення про проникнення на територію вказаного домоволодіння з метою здійснення крадіжки наявного там майна. Діючи в умовах введеного в країні Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року воєнного стану, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, де у дворі виявив алюмінієву каструлю ємністю 50 літрів з кришкою, вартістю 1500грн., належну потерпілій ОСОБА_6 . З викраденим майном з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на 1500грн.

Крім того, приблизно о 12.00год. 20 вересня 2022 року, точну дату і ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не вдалось за можливе, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , прийняв рішення про проникнення на територію вказаного домоволодіння з метою здійснення крадіжки наявного там майна. Діючи в умовах введеного в країні Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року воєнного стану, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, де у дворі виявив 2 емаліровані каструлі ємністю 50 літрів з кришками вартістю 1300грн. кожна, алюмінієву каструлю ємністю 50 літрів вартістю 1300грн., 3 металеві емаліровані миски ємністю 20 літрів кожна, належні потерпілій ОСОБА_7 . З викраденим майном з місця події зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 5100грн.

Відповідальність за дії, вчинені ОСОБА_3 , передбачена частиною 4 статті 185 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого, за участі захисника ОСОБА_5 та за письмовими згодами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості від 23.12.2022 року, згідно з умовами якої сторони погоджуються, що:

- обвинувачений беззастережно визнає свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану:

- сторони узгодили покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України;

- сторони обізнані з правовими наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: в частині обмеження права на оскарження вироку та відмови обвинуваченого від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього кодексу;

- обізнані з правовими наслідками невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю та просив затвердити укладену угоду.

Прокурор та захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 висловились за можливе затвердити угоду.

Потерпілі до суду не з`явились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. В заявах зазначили про повне відшкодування обвинуваченим спричиненого їм збитку. В судовому засіданні прокурором надані заяви потерпілих від 20.12.2022 року про їх згоду на укладення угоди між обвинуваченим та прокурором.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені п. п. 1- 4 ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надані письмові згоди на укладення угоди.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального Процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлений.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази у справі: алюмінієву каструлю ємністю 50 літрів з кришкою, передану на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 , слід залишити останній за належністю; дві емаліровані каструлі ємністю 50 літрів з кришками, алюмінієву каструлю ємністю 50 літрів, 3 металеві емаліровані миски ємністю 20 літрів кожна, передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_7 , слід залишити останній за належністю.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000537 угоду про визнання винуватості від 23 грудня 2022 року, укладену між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого, за участі захисника ОСОБА_5 та за письмовими згодами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у справі: алюмінієву каструлю ємністю 50 літрів з кришкою, передану на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній за належністю; дві емаліровані каструлі ємністю 50 літрів з кришками, алюмінієву каструлю ємністю 50 літрів, три металеві емаліровані миски ємністю 20 літрів кожна, передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_7 - залишити останній за належністю.

Судові витрати у справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1