Справа № 569/5129/23
УХВАЛА

28 березня 2023 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим відділом Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000858 від 19.03.2023, ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 про те, що 17.03.2023 року, невідома особа, шляхом обману та зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами на загальну суму 152885 грн., які були перераховані ОСОБА_5 зі своєї банківської картки у АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_1 на банківський рахунок АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , які в подальшому були перераховані з банківського рахунку АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 на банківський рахунок у АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_3 , чим завдала значної майнової шкоди ОСОБА_5 .

Як встановлено досудовим розслідуванням власником банківського рахунку в АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 є громадянин України ОСОБА_6 .

У зв`язку з цим, виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти розміщені на банківській картці, що належить АТ КБ «ПриватБанк» з № НОМЕР_2 , для забезпечення цивільного позову та подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, наявні підстави вважати, що грошові кошти, які містяться на банківських картках (банківських рахунках), відкриті на ім`я ОСОБА_6 у АТ КБ «ПриватБанк» отримані внаслідок протиправних дій та є об`єктом кримінально протиправних дій, вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім цього, наявні підстави вважати, що грошові кошти, які перебувають на вищевказаних рахунках можуть бути набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на усі банківські картки (рахунки), у тому числі віртуальні, інтернет-картки та інші, які відкриті у АТ КБ «Приват банк» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами (проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів), що знаходяться на усіх, без винятку, банківських картках (рахунках) які відкриті у АТ КБ «Приват банк» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1