№ 207/1408/21
№ 1-кп/207/132/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

цивільних позивачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження №0000003 від 03 січня 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, працюючого на КП КСР «Добробут» водієм спецтехніки, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не маючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 03 січня 2021 року близько 16 годин 45 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_9 , рухався по сухій проїзній частині пр. Ювілейний, Південного району, м. Кам`янське, Дніпропетровської області, яка складається з чотирьох смуг для руху, по дві смуги в кожному напрямку, у крайній лівій смузі з боку вул. Чапаєва в напрямку площі Визволителів м. Кам`янське.

У подальшому водій ОСОБА_5 03 січня 2021 року близько 16 годин 45 хвилин в районі зупинки громадського транспорту «Маяковського», пр. Ювілейний, допустивши злочинну недбалість, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу по якому рухався пішохід ОСОБА_10 , не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія та грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.3. Правил дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу та на нерегульованому пішохідному переході, у крайній лівій смузі для руху проїзної частини пр. Ювілейний в м. Кам`янське у напрямку з боку вул. Чапаева в напрямку площі Визволителів, в районі зупинки громадського транспорту «Маяковського», допустив наїзд передньою центральною частиною керованого ним автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину пр. Ювілейний, в м. Кам`янське по вищевказаному нерегульованому пішохідному переходу справа наліво за напрямком руху автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Від наїзду автомобілем «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , пішохода ОСОБА_10 , відкинуло на зустрічну смугу для руху, де в цей час рухався автомобіль «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_11 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався по проїзній частині пр. Ювіілейний, у крайній лівій смузі, з боку площі Визволителів в напрямку вул. Чапаєва м. Кам`янське, та на проїзній частині останній здійснив переїзд трупу пішохода ОСОБА_10 , лівими та правими колесами автомобіля Renault Logan.

Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.3., 12.4., 12.9. б), 18.1. Правил дорожнього руху, якими передбачено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.»;

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

п. 12.9. б) « Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та і 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»

п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»

Порушення п. 18.1. Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: обширна рана правої тім`яно-скроневій області багатопроменевої форми, рана в лобній області по центру, мікрогеморагії в м`яких тканинах голови, в області переломів та ран, багато уламковий перелом кісток склепіння черепу справа, що переходу на основу черепу, розриви твердої мозкової оболонки правої півкулі мозку, руйнування правої півкулі мозку, крововиливи під оболонкою мозку, чисельні смугасті садна в лобній області та на обличчі зліва з переходом на переднє-ліву поверхню шиї, чисельні переломи ребер з пошкодженням пристінкової плеври, повний розрив хребта, плеври та міжреберних м`язів між 7-м та 8-м грудними хребцями, перелом правої ключиці, чисельні ушкодження легень в області переломів, крововиливи в області коренів легень, розриви тканини печінки, нирок, селезінки, серця та серцевої сорочки, переломи кісток тазу зліва з обширними ранами в області пахових згинів через які виступають петлі кишечнику, численні мікрогеморагії в гіподермі з області рани тазу, закритий уламковий перелом правої великогомілкової кістки, перелом правої малогомілкової кістки, перелом зовнішньої лодижки лівого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням лівої великогомілкової кістки в середину, розшарування м`яких тканин з утворенням кишені та крововиливів в області внутрішній поверхні правої гомілки та на зовнішній поверхні лівого стегна, розрив лівого клубово-крижового сполучення, перелом обох кісток лівого передпліччя в середній треті з садном на цьому рівні, перелом правої плечової кістки в нижній треті, садни на внутрішній поверхні правої гомілки та на передній поверхні правого стегна, крововиливи в області пошкоджень) - відноситься до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть.

Смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала 03 січня 2021 року о 16 годині 46 хвилин на пр. Ювілейний в м. Кам`янське, Дніпропетровської області в районі громадської зупинки «Маяковського» від порушення анатомічної цілісності тіла не сумісне з життям (обширна рана правої тім`яно-скроневій області багатопроменевої форми, рана в лобній області по центру, крововиливи в м`яких тканинах голови, в області переломів та ран, багато уламковий перелом кісток склепіння черепу справа, що переходу на основу черепу, розриви твердої мозкової оболонки правої півкулі мозку, руйнування правої півкулі мозку, крововиливи під оболонкою мозку, чисельні смугасті садна в лобній області та на обличчі зліва з переходом на переднє-ліву поверхню шиї чисельні переломи ребер з пошкодженням пристінкової плеври, повний розрив хребта, плеври та міжреберних м`язів між 7-м та 8-м грудними хребцями, перелом правої ключиці, чисельні ушкодження легень в області переломів, крововиливи в області коренів легень, розриви тканини печінки, нирок, селезінки, серця та серцевої сорочки, переломи кісток тазу зліва з обширними ранами в області пахових згинів через які виступають петлі кишечнику, закритий уламковий перелом правої великогомілкової кістки, перелом правої малогомілкової кістки, перелом зовнішньої лодижки лівого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням лівої великогомілкової кістки в середину, розшарування м`яких тканин з утворенням кишені та крововиливів в області внутрішній поверхні правої гомілки та на зовнішній поверхні лівого стегна, розрив лівого клубово-крижового сполучення).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину за викладених обставин визнав вину повністю та пояснив, що дійсно 03 січня 2021 року, у вечірній час доби він рухався по пр. Ювілейному до гаражного кооперативу, який знаходиться на Димитрівському переїзді. У той день алкогольних напоїв або інших речовин не вживав. Рухався він не дуже швидко, оскільки тоді була похмура погода, летіла мряка, дорога була мокра та слизька. Так як він рухався у вечірній час доби, тому світло на автомобілі було увімкнено. Рухаючись зі швидкістю 70 км/год. по лівій смузі у напрямку "Аврори" по пр.Ювілейному, наближаючись до зупинки "Маяковського", зустрічний автомобіль засліпив йому очі дальнім світлом, і в цей час він почув удар, під час якого у його автомобіля розбилось лобове скло. І тоді він зрозумів, що збив людину. Як саме це сталося, він сказати не може, тому що його очі були засліплені і все відбулось дуже швидко. Зазначає, що в теперішній час офіційно працевлаштований, має можливість відшкодовувати шкоду потерпілим. Частково відшкодував шкоду потерпілим у розмірі 20 000 грн. і в подальшому буде це робити. Просив не позбавляти його волі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується сукупністю інших доказів по справі, а саме:

Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_10 був її двоюрідним братом на утриманні у якого було дві доньки: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , тому як у 2010 році померла їх мати. 03.01.2021 року їй зателефонувала подруга дівчат та повідомила, що ОСОБА_10 потрапив у ДТП та загинув. За яких саме обставин сталося ДТП їй не відомо. Похованням ОСОБА_10 займалась вона зі своїм чоловіком. Покарання просить призначити згідно чинного законодавства.

Показами цивільного позивача ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що є старшою донькою загиблого ОСОБА_10 .. З 2010 року вона разом із молодшою сестрою - ОСОБА_7 була повністю на утриманні батька, оскільки померла їх мати. Батько їх повністю забезпечував та оплачував їй за освіту. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Показами цивільного позивача ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що є молодшою донькою загиблого ОСОБА_10 .. З 2010 року вона разом із своєю старшою сестрою - ОСОБА_8 була повністю на утриманні батька, оскільки померла їх мати. Батько їх повністю забезпечував. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 03.01.2021 року у вечірній час доби він разом зі своєю знайомою ОСОБА_15 повертався із м.Кам`янське до м.Дніпро, на автомобілі "Рено Логан" д.р.н. НОМЕР_3 , де він і проживає. Рухаючись від зупинки "Аврора" до зупинки "Маяковського" зі швидкістю 50 км/год., йому назустріч з дуже ярко увімкненим світлом та швидкістю приблизно 100 км/год. рухався якийсь автомобіль, марку якого він не розгледів. Як тільки вони розминулись, то він почув, що нібито вони на щось наїхали, тому відразу зупинив свій автомобіль. Вийшовши із автомобіля, від незнайомого чоловіка він дізнався, що автомобіль, з яким він щойно розминувся, на пішохідному переході збив людину, яка від удару вилетіла на зустрічну смугу, та в наслідок чого і його автомобіль здійснив повторний наїзд на останнього. Тому він швидко викликав поліцію та медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що 03.01.2021 року у вечірній час доби вона разом зі своїм хлопцем ОСОБА_12 поверталися із м.Кам`янське до м.Дніпро, на його автомобілі "Рено Логан". Рухаючись від зупинки "Аврора" до зупинки "Маяковського" із невеликою швидкістю їм назустріч з дуже ярко увімкненим світлом та великою швидкістю проїхав якийсь автомобіль, марку якого вона не розгледіла. Як тільки вони розминулись, то вона відчула, що вони на щось наїхали, тому її хлопець одразу з`їхав з дороги та зупинив свій автомобіль. Вийшовши із автомобіля, від незнайомого чоловіка вони дізнались, що автомобіль, з яким вони щойно розминулись, на пішохідному переході збив людину, яка від удару вилетіла на зустрічну смугу, та в наслідок чого і їх автомобіль здійснив повторний наїзд на останнього. Тому її ОСОБА_12 швидко викликав поліцію та медичну допомогу.

Крім того вина ОСОБА_5 підтверджується дослідженими у судовому засіданні:

- рапортом від 03.01.2021 року щодо повідомлення на 102 про вчинене ДТП (т.1, а.с.9-10);

- протоколом огляду місця ДТП, схемою до протоколу та фототаблицею від 03.01.2021 року, в ході якого було оглянуто місцевість по пр. Ювілейному в м. Кам`янське (т.1, а.с.11-34);

- протоколом огляду предмета від 04.01.2021 року, згідно якого був оглянутий автомобіль білого кольору марки ВАЗ "2109", д.н.з. НОМЕР_1 (т.1, а.с. 36-39);

- витягом із бази НАІС (т.1, а.с.41-42);

- постановою про визнання речових доказів від 04.01.2021 року, відповідно до якої автомобіль «ВАЗ-2109», р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом (т.1, а.с.49-50);

- постановою про визнання речових доказів від 04.01.2021 року, відповідно до якої автомобіль «Renault Logan», р.н. НОМЕР_3 , визнано речовим доказом (т.1, а.с.56-57);

- лікарським свідоцтвом про смерть №14 від 04.01.2021 року згідно якого вбачається, що смерть ОСОБА_10 настала в наслідок порушення анатомічної цілісності тіла несумісного з життям, пішохід травмований при зіткненні з легковим автомобілем 03.01.2021 року (т.1, а.с.90);

- висновком судово-медичної експертизи №14-Е від 03.01.2021 року, у підсумках якого зазначено, що порушення анатомічної цілісності тіла не сумісне з життям (обширна рана правої тім`яно-скроневій області багатопроменевої форми, рана в лобній області по центру, мікрогеморагії в м`яких тканинах голови, в області переломів та ран, багато уламковий перелом кісток склепіння черепу справа, що переходу на основу черепу, розриви твердої мозкової оболонки правої півкулі мозку, руйнування правої півкулі мозку, крововиливи під оболонкою мозку, чисельні смугасті садна в лобній області та на обличчі зліва з переходом на переднє-ліву поверхню шиї, чисельні переломи ребер з пошкодженням пристінкової плеври, повний розрив хребта, плеври та міжреберних м`язів між 7-м та 8-м грудними хребцями, перелом правої ключиці, чисельні ушкодження легень в області переломів, крововиливи в області коренів легень, розриви тканини печінки, нирок, селезінки, серця та серцевої сорочки, переломи кісток тазу зліва з обширними ранами в області пахових згинів через які виступають петлі кишечнику, численні мікрогеморагії в гіподермі з області рани тазу, закритий уламковий перелом правої великогомілкової кістки, перелом правої малогомілкової кістки, перелом зовнішньої лодижки лівого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням лівої великогомілкової кістки в середину, розшарування м`яких тканин з утворенням кишені та крововиливів в області внутрішній поверхні правої гомілки та на зовнішній поверхні лівого стегна, розрив лівого клубово-крижового сполучення, перелом обох кісток лівого передпліччя в середній треті з садном на цьому рівні, перелом правої плечової кістки в нижній треті, садни на внутрішній поверхні правої гомілки та на передній поверхні правого стегна, крововиливи в області пошкоджень) - відноситься до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку викликавши смерть - (п. п. 2.1.3. Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Характер пошкоджень, їх локалізація, ступінь вираженості прижиттєвої реакції, що виявлені при дослідженні трупу та при судово-гістологічному дослідженні, свідчать проте, що пошкодження утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, при наїзді легкового автомобілю на пішохода, за наступним механізмом: внаслідок удару виступаючими частина передньої поверхні автомобілю в напрямку зліва направо (відносно тіла), з місцем первинного контакту в області лівої поверхні нижніх кінцівок, внаслідок чого утворились - закритий уламковий перелом правої великогомілкової кістки, перелом правої малогомілкової кістки, перелом зовнішньої лодижки лівого гомілково-ступневого суглобу зі зміщенням лівої великогомілкової кістки в середину, розшарування м`яких тканин з утворенням кишені та крововиливів в області внутрішній поверхні правої гомілки та на зовнішній поверхні лівого стегна, з послідуючим закиданням на автомобіль та ударом об нього, внаслідок чого утворились контакт пошкодження - чисельні переломи ребер з пошкодженням пристінкові

плеври, повний розрив хребта, плеври та міжреберних м`язів між 7-м та 8-м грудними хребцями, чисельні ушкодження легень в області переломів, розрив лівого клубово-крижового сполучення, перелом обох кісток лівого, передпліччя в середній треті з садном на цьому рівні та пошкодження від струсу тіла - крововиливи в області коренів легень, лінійні розриви тканини печінки, розриви нирок, селезінки, серця та серцевої сорочки, з послідуючим

відкиданням тіла та падіння на дорожнє покриття з ударом об нього та послідуючим переїздом колесами в напрямку зліва направо (відносно тіла через область тазу, живота та голови, внаслідок чого виникли пошкодження у вигляді перелому правої ключиці, перелом правої плечової кістки в нижній треті, переломів кісток тазу зліва з обширними ранами в області пахових згинів через які виступають петлі кишечнику, обширна рана правої тім`яно-скроневій області багатопроменевої форми, рана в лобній області по центру, мікрогеморагії в м`яких тканинах голови в області переломів та ран, багато уламковий перелом кісток склепіння черепу справа, що переходу на основу черепу, розриви твердої мозкової оболонки правої півкулі мозку, руйнувань правої півкулі мозку, крововиливи під оболонкою мозку, чисельні смугасті садна в лобній області та на обличчі зліва з переходом на переднє-ліву

поверхню шиї.

Пошкодження виникли при життєво від яких практично відразу настала смерть.

Пошкодження, що утворились внаслідок переїзду, виникли практично після настання смерті, про що свідчить характер пошкоджень в області тазу та голови, ступінь вираженості прижиттєвої реакції в ділянці інших пошкоджень в порівнянні з пошкодженнями, що утворились внаслідок переїзду. Виявлені тілесні ушкодження перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

При судово-токсикологічному дослідженні у крові трупа ОСОБА_10 , 1968 р.н., виявлений етиловий спирт концентрації 0,49%о, що відповідає незначному алкогольному сп`янінню стосовно до живої особи. Не виявлені: метиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.

При житті ОСОБА_10 , 1968 р.н. хворів на жирову дистрофію печінки, вогнищеву гіпертрофію міокарду.

Враховуючи стан трупних явищ під час дослідження трупа в морзі „... Трупні плями ... блідніють та відновлюють свій колір через 14-15 хвилин (12:00 годин 04.01.21 року)..." - вважаю, що смерть його настала не більше доби до момент дослідження трупа в морзі. (т.1, а.с.92-97);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 11.03.2021 року, відповідно до якого встановлено, що на відеозапису в період часу з 16:40 год. зафіксовано подію ДТП від 03.01.2021 року та на відеофайлі doc_2021_01_03 зафіксовано розміщення ТЗ у момент виходу пішохода на проїзну частину у момент наїзду (т.1, а.с.121-124);

- протоколом огляду від 11.03.2021 року з фототаблицями до нього, де об`єктом огляду є лазерний компакт-диск DVD-R з маркуванням "22А19062903:35" із записом з камер відеоспостереження. (т.1, а.с.125-127);

- висновком судово-трасологічної експертизи №СЕ19/104-21/8579-ТР від 25.03.2021 року, в підсумках якого зазначено, що вісім фрагментів скла розмірами 40x12 мм, 35x20 мм, 22x17 мм, 37х14 мм, 27x18 мм, 44x11 мм, 22x11 мм та 45x30 мм, вилучені 03.01.2021 в ході огляду місця ДТП в районі зупинки громадського транспорту «Маяковського» по пр. Ювілейного м. Кам`янське, та скло розсіювача фари головного світла лівої блок-фари автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , раніше, до розлому, складали єдине ціле.

Два фрагменти скла розмірами 45x17 мм та 65x95 мм, вилучені в ході огляду місця ДТП, раніше були складовими частинами фари головного світла правої блок-фари автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Інші фрагменти скла, вилучені в ході огляду місця ДТП, такого ж типу і виду, мають таку ж ступінь зношеності, як і скло розсіювачів фар головного світла правої та лівої блок-фар автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , але вирішити запитання чи складали вони раніше одне ціле, не надається можливим у зв`язку з відсутністю ознак, що індивідуалізують дані об`єкти.

Фрагмент пластику розмірами 92x172 мм, вилучений 03.01.2021 в ході огляду місця ДТП та рамка для кріплення номерного знака автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , раніше, до розлому, складали єдине ціле.

Фрагмент пластику розмірами 9x77 мм, вилучений в ході огляду місця ДТП, такого ж типу і виду, має таку ж ступінь зношеності, як і рамка для кріплення номерного знака автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , але вирішити запитання чи складали вони раніше одне ціле, не надається можливим у зв`язку з відсутністю ознак, що індивідуалізують дані об`єкти.

Фрагмент пластику розмірами 32,5x59 мм, вилучений 03.01.2021 в ході огляду місця ДТП та оздоблення решітки радіатору автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , раніше, до розлому, складали єдине ціле.

Решта фрагментів пластику, вилучених в ході огляду місця ДТП, такого ж типу і виду, мають таку ж ступінь зношеності, як і оздоблення решітки радіатору автомобіля «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , але вирішити запитання чи складали вони раніше одне ціле, не надається можливим у зв`язку з відсутністю ознак, що індивідуалізують дані об`єкти. (т.1, а.с.135-150);

- висновком судової експертизи технічного стану ТЗ №СЕ-19/104-21/10081-ІТ від 20.04.2021 року, в підсумках якого зазначено, що робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля "Renault Logan" р.н. НОМЕР_3 на момент експертного огляду, знаходяться в працездатному стані. (т.1, а.с.156-159);

- висновком судової експертизи технічного стану ТЗ №СЕ-19/104-21/8042-ІТ від 22.03.2021 року, в підсумках якого зазначено, що робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля "ВАЗ 2109" р.н. НОМЕР_1 на момент експертного огляду, знаходяться в працездатному стані. (т.1, а.с.165-168);

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/104-21/7981-ІТ від 18.03.2021 року в підсумках якої зазначено, що місце наїзду автомобіля Дача Логан на пішохода ОСОБА_10 в повздовжному напрямку розташоване на деякій відстані перед осипом скла за напрямком руху у бік площі Визволителів, але на якій саме відстані, та як воно розташоване в поперечному напрямку, встановити експертним шляхом не надається можливим. (т.1, а.с.174-176);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.04.2021 року з фототаблицями до нього за участю свідка ОСОБА_16 , в ході якого він розказував та показував за яких саме обставин він став свідком ДТП, яке трапилось 03.01.2021 року (т.1, а.с.193-201);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.04.2021 року з фототаблицями до нього за участю підозрюваного ОСОБА_5 під час якого він розказував та показував за яких саме обставин сталося ДТП з потерпілим ОСОБА_10 03.01.2021 року (т.1, а.с.203-210);

- висновком судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-21/12589-ІТ від 21.04.2021 року, в підсумках якого зазначено, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 2109» ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.4, 12.9 (б) та 18.1 Правил дорожнього руху; В умовах місця події, водій автомобіля «ВАЗ 2109» ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду; При заданому механізмові події, в діях водія автомобіля «ВАЗ 2109» ОСОБА_5 невідповідностей вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху не вбачається; При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «ВАЗ 2109» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП; Механізм ДТП № 1 (згідно показів водія, за умов руху автомобіля «ВАЗ 2109» зі швидкістю 50,0 км/год): При заданому механізмові події, в діях водія автомобіля «ВАЗ 2109» ОСОБА_5 невідповідностей вимогам 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху не вбачається; Механізм ДТП № 2 (згідно показів свідка, за умов руху автомобіля «ВАЗ 2109» зі швидкістю 100,0 км/год): При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «ВАЗ 2109» ОСОБА_5 не відповідали вимогам 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху, однак вказані невідповідності його дій з технічної точки зору не перебувають у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Та переглянутий у судовому засіданні відеозапис події 03.01.2021 року на пр. Ювілейний у м.Кам`янське за участі водія ОСОБА_5 на автомобілі №ВАЗ 2109", який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 ..

Оцінюючи докази у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому провадженні доведена повністю у встановленому судом обсязі, а вчинені ним злочинні дії правильно кваліфіковані як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства»).

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, який відповідно до ч.3 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, а саме: він раніше не судимий; свою вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся; не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; позитивно характеризується за місцем роботи та проживання; офіційно працює; не одружений; на утриманні неповнолітніх дітей не має; намагався частково відшкодувати завдану шкоду, що підтверджується показами потерпілої у судовому засіданні та долученою квитанцією про поштовий переказ грошових коштів в сумі 20 000 грн..

Згідно досудової доповіді Південного районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 02.08.2021 року, зазначено, що ймовірність вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення є середньою. На його думку виправлення особи без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Вирішуючи питання, щодо виду та міри покарання обвинуваченому суд окремо враховує: тяжкість злочину, який вчинив обвинувачений, його відношення до вчиненого; найважчі і незворотні наслідки у виді смерті молодого чоловіка; позицію потерпілої та цивільних позивачів, що є дітьми загиблого потерпілого, які наполягали на суворій мірі покарання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_5 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому, та у повній мірі буде відповідати вимогам ст. ст. 50,65 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Крім того, суд враховує, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні у їх сукупності, з урахуванням особи обвинуваченого, істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому, суд вважає за неможливе застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 вимог ст.69 КК України, виходячи з наступного.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Суд зауважує, що частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Аналогічну позицію виклав Верховний Суд у постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 629/2739/18, провадження № 51-3479 км 20.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений не бачив потерпілого, який переходив дорогу через пішохідний перехід, із-за освітлення фар на транспортному засобі, який рухався назустріч, які засліпили ОСОБА_5 і не дали можливості в достатній мірі побачити пішохода, суд вважає неспроможними, оскільки саме неуважність та необачність водія ОСОБА_5 у сукупності з порушенням ним пунктів 2.3. б), 18.1 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 ..

Покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинив обвинувачений, визнання його людської гідності передбачає надання йому можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» за № 14 від 23.12.2005 встановлено, що у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК необхідно вирішувати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Судом встановлено, що порушення Правил дорожнього руху України, допущені обвинуваченим, знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, віднесено до тяжких злочинів проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Зважаючи на встановлені вище обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, дані про особу обвинуваченого у їх сукупності, з урахуванням порушених обвинуваченим пунктів ПДР України, невідворотних наслідків, що настали внаслідок вчинення злочину, суд вважає за необхідне та доцільне призначити ОСОБА_5 додаткове покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами не визначаючи максимальний розмір, закріплений у санкції ч. 2 ст. 286 КК України, що сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Так, ПДР України регламентовано єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, якого повинні неухильно дотримуватись усі його учасники, оскільки транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому уникнення обвинуваченим додаткового покарання за обставин даного кримінального провадження у справедливому розмірі негативно вплине на сприйняття суспільством, зокрема іншими водіями, необхідності суворо дотримуватись Правил дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи обставини провадження, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 додаткове покарання, яке передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки, дане покарання покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим злочинів у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню, як учасника дорожнього руху.

Розглядаючи питання щодо позовних вимог цивільних позивачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, в сумі 2 000 000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Разом з тим, вирішуючи питання про задоволення цивільного позову, суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 2 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Внаслідок смерті батька, перерваний істотний, звичний для ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ритм життя та майбутніх планів, виникла необхідність їх перегляду та відновлення, що потребує від них значних зусиль, негативно впливає на їх емоційний стан.

Протягом розгляду справи в суді, ця потужна психологічна травма не зменшилась, спричиняє страждання та переживання, тобто завдають їм моральної шкоди.

Моральна шкода є не такою очевидною, бо, як правило, вона є нематеріальною, а тому і являє собою поняття оціночне. Саме оціночність цього поняття, яке в кожному конкретному випадку трактується по-своєму, з урахуванням не лише правових знань, але й набутого життєвого досвіду, зумовлює складність у визначенні розміру заподіяної моральної шкоди і її доказуванні.

Сторона, яка пред`являє вимоги відшкодування завданої їй моральної шкоди, не звільняється від обов`язку довести наявність такої шкоди, її розмір, надавши належні, допустимі та достовірні докази цього факту, у порядку встановленому процесуальними нормативно-правими актами.

На сьогодні у законодавстві відсутнє чітке визначення поняття «моральна шкода». Це пов`язано із неможливістю вичерпного опису цього оціночного поняття, так як неможливо виділити в такому понятті універсальні, визначальні, родові риси, які були б характерними для нього в цілому і вичерпували б його зміст повністю у кожному конкретному випадку.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, завданої донькам внаслідок загибелі їх батька, необхідно враховувати глибину і тривалість моральних страждань, характер дій винної особи, а також те, що особа зазнала моральних страждань, пов`язаних з необхідністю докладати зусилля для законного покарання особи, винної в смерті їх батька.

Тривалий час, розглядаючи зазначену справу, суд пересвідчився, що ні мільйони ні мільярди грошових коштів не будуть достатньою мірою відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок загибелі потерпілого ОСОБА_10 , і такі кошти донькам останнього не вагаючись віддали би за його життя.

У даній дорожньо-транспортній пригоді доньки втратили батька, який займав важливе місце в їх сім`ї. Його смерть однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань, оскільки дівчата залишись повними сиротами.

Цивільним позивачам завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, з якою вони мали тісний соціальні зв`язки, порушено їх нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту.

Встановлюючи розмір моральної шкоди, суд виходить з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, які вказують, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. З урахуванням викладеного та прерогативи суду для прийняття з цього приводу остаточного рішення, зважаючи на те, що життя та здоров`я людини є абсолютним благом і не може підлягати грошовій оцінці, суд вважає цивільний позов цивільних позивачів про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди від злочину підтвердженим, але враховуючи обставини справи, таким, що підлягає частковому задоволенню. Суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених цивільними позивачами моральних страждань, пов`язаних із втратою рідної людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з обвинуваченого на їх користь 500 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 71, 72, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання за цим вироком суду та приведення його до виконання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_5 зарахувати попереднє ув`язнення з 03 січня 2021 року по 02 березня 2021 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати: за проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-21/8579-ТР від 25.03.2021 року в сумі 6 538,00 грн.; за проведення судової експертизи технічного стану ТЗ № СЕ-19/104-21/10081-ІТ від 20.04.2021 року в сумі 1 307,60 грн.; за проведення судової експертизи технічного стану ТЗ № СЕ-19/104-21/8042-ІТ від 22.03.2021 року в сумі 1 307,60 грн.; за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/104-21/7981-ІТ від 18.03.2021 року в сумі 1 307,60 грн.; за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-21/12589-ІТ від 21.04.2021 року в сумі 1 307,60 грн., а всього на загальну суму 11 768 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.01.2021 року на автомобіль «ВАЗ-2109», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2021 року на автомобіль «Renault Logan», р.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 .

Речовий доказ: автомобіль «ВАЗ-2109», р.н. НОМЕР_1 , який поміщений на спеціальний майданчик для зберігання ТЗ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власнику ОСОБА_9 .

Речовий доказ: автомобіль «Renault Logan», р.н. НОМЕР_3 , який поміщений на спеціальний майданчик для зберігання ТЗ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власнику ОСОБА_11 .

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_7 - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 у рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_8 - відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1