13.02.2023
справа №642/2014/22
провадження 1-кс/642/353/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0001277 від 21.12.2022 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001277 від 21.12.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканою і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно територіальний устрій та порядок утворення національно адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України Конституції України.

Зокрема положення статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократично, соціальною, правовою унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, ІV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним правовим діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН

від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала

в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Порушуючи вказані норми президент російської федерації (далі рф)

ОСОБА_7 , а також інші представники влади рф, діючи всупереч вимогам пп. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф (дали зс рф) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, і здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою змін меж території та державного кордону України усупереч порядку, встановленому Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб та діє до теперішнього часу.

У частині 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» зазначено, що Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Так, згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.02.2021 № 59 о/с, старшого сержанта поліції ОСОБА_4 переміщено на посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.06.2022 № 288 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_4 поліцейського відділу реагування патрульної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області звільнено зі служби в органах Національної поліції України у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Так, ОСОБА_4 , вступаючи до лав Національної поліції України, присягнув вірно служити Українському народу, дотримуватися норм Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь Держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

У статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Одночасно у частині 4 вказаної статі зазначено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до частини 1 статті 18 зазначеного Закону, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно з ч. 2 ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію» у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Громадянин України ОСОБА_4 , обіймаючи посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, перебуваючи у м. Куп`янську Харківської області, з метою безпосереднього надання допомоги рф у проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвий досвід для усвідомлення фактів військової агресії рф проти України, з власної ініціативи добровільно здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та безпосередньо надав допомогу рф у проведенні підривної діяльності проти України, тобто вчинив державну зраду за наступних обставин.

Так, після повномасштабного збройного вторгнення збройних сил рф на територію України, з 27.02.2022 збройні сили країни агресора рф безпосередньо здійснили силове захоплення та взяття під контроль будівель і споруд на території міста Куп`янська Харківської області, що забезпечують діяльність органів державної влади, в тому числі й Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Харківська, 14, з метою перешкоджання їх нормальній діяльності та з метою створення окупаційної влади, зокрема нового окупаційного правоохоронного органу, вирішили залучити до співпраці діючих працівників зазначеного районного відділу поліції, в тому числі й ОСОБА_4 .

Приблизно наприкінці травня 2022 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, громадянин України ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу поліцейським Національної поліції України, обіймаючи посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, погодився на пропозицію невстановленого представника збройних сил рф щодо співпраці з останніми та надання допомоги у підривній діяльності проти України, і надав свою добровільну згоду на виконання незаконних завдань, поставлених представниками силових структур рф, з метою створення та становлення окупаційної влади, зокрема незаконного правоохоронного органу.

Так, у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, проте не пізніше 01.06.2022, громадянин України ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу - поліцейським Національної поліції України, обіймаючи посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, всупереч нормам Конституції та законодавчих актів України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно, добровільно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, усупереч вказівці керівництва районного відділу поліції та ГУНП в Харківській області щодо заборони здійснення функціональних обов`язків поліцейськими на тимчасово окупованій території, за попередньою змовою з невстановленими представниками окупаційної влади рф, з метою надання допомоги останнім, виконував незаконні протиправні вказівки невстановлених представників військових формувань рф, та здійснював чергування у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області, а також прийняття заяв та повідомлень про злочини.

Після чого, у невстановлені в ході досудового розслідування день та час, однак не пізніше 05.07.2022, громадянин України ОСОБА_4 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, всупереч нормам Конституції та законодавчих актів України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, за попередньою змовою з невстановленими представниками окупаційної влади рф, з метою надання допомоги останнім, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Куп`янськ Харківської області, добровільно власноруч написав на ім`я « ОСОБА_8 » голови незаконної окупаційної адміністрації країни-агресора рф під назвою «Временная гражданская администрация Харьковской области» заяву про прийняття на посаду у незаконному правоохоронному органі, а також подав копії особистих документів, автобіографію, анкету, особисті фотокартки із заявою про надання згоди на обробку персональних даних, та підписав «Трудовой договор Военно-гражданской Администрации Харьковской области с работником администрации».

Далі, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, громадянин України ОСОБА_4 , усупереч нормам Конституції та законодавчих актів України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, за попередньою змовою з невстановленими представниками окупаційної влади рф, з метою надання допомоги останнім, добровільно зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области», а саме: посаду «исполняющего обязанности инспектора дежурного дежурной части», про що 05.07.2022 представниками незаконної окупаційної влади рф винесено наказ № 1-лс за підписом « ОСОБА_9 » - керівника зазначеного незаконного правоохоронного органу, та добровільно приступив до виконання повноважень на зайнятій ним посаді у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області, здійснюючи оформлення документів щодо роботи зазначеного незаконного правоохоронного органу та здійснюючи чергування.

28.07.2022 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, отримав посвідчення співробітника незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «УВД ВГА Харьковской области», про що власноручно поставив особистий підпис у обліковому документі незаконного правоохоронного органу - «Журнале № 18 учёта удостоверений сотрудников УВД ВГА Харьковской области».

Так, громадянин України ОСОБА_4 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, всупереч нормам Конституції та законодавчих актів України, обійнявши посаду «исполняющего обязанности инспектора дежурного дежурной части» у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области» за виконання своїх обов`язків, отримав грошову винагороду за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 в сумі 45 000 російських рублів, та за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 в сумі 45 000 російських рублів, про що власноруч поставив свої підписи у платіжних відомостях № 15 від 24.08.2022 та № 8 від 22.08.2022, відповідно.

Тобто, своїми умисними протиправними діями громадянин України ОСОБА_4 , протягом травня вересня 2022 року, будучи працівником правоохоронного органу - поліцейським відділу реагування патрульної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, не дотримуючись присяги поліцейського, з особистих мотивів, у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, діючи умисно та протиправно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії рф проти України, з власної ініціативи, добровільно перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, співпрацював з представниками збройних формувань рф, які здійснили окупацію міста Куп`янська Харківської області, виконуючи їх незаконні вказівки, та в подальшому приступив до виконання повноважень у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области» на посаді «исполняющего обязанности инспектора дежурного дежурной части», чим створив умови для функціонування зазначеного незаконного правоохоронного органу, тим самим забезпечив становлення і зміцнення окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території міста Куп`янськ Харківської області шляхом надання безпосередньої допомоги на шкоду Україні.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Куп`янська Харківської області, громадянин України, який на момент вчинення злочину працював на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 затримано 21.12.2022 о 13.00 в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, а саме: у разі введення воєнного стану виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Того ж дня, 21.12.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Ухвалою від 22.12.2022 слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова у справі № 642/2014/22 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком до 18.02.2022.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, а саме:

- вилученою документацією щодо роботи незаконно створеного правоохоронного органу, який діяв на окупованих територіях Харківської області, а саме особовими справами громадян України, які добровільно зайняли посади в незаконному правоохоронному органі, наказами про їх призначення, зарплатними відомостями, угодами на добровільну співпрацю з представниками держави агресора, трудовими договорами тощо, серед яких виявлено документи на ім`я ОСОБА_4 ;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- відповідями на доручення про проведення слідчих (розшукових) дій;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Двомісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні спливає 21.02.2023.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу, відповідно до ч. 4 ст. 219 КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Під час досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення злочину, однак завершити досудове слідство в двомісячний строк, який закінчується 21.02.2023, не представляється можливим у зв`язку з тим, що в даному кримінальному провадженні необхідно виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів для повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин вказаного кримінального провадження.

Таким чином, завершити досудове розслідування до спливу зазначеного вище двомісячного строку не представляється можливим унаслідок особливої складності кримінального провадження, оскільки під час подальшого досудового розслідування необхідно виконати наступне:

- встановити свідків з числа осіб (місцевих мешканців) міста Куп`янська Харківської області та допитати їх за обставинами кримінального провадження;

- отримати висновок судово-почеркознавчої експертизи;

- розсекретити матеріали за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- розсекретити документи, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- додатково допитати підозрюваного ОСОБА_4 за встановленими обставинами вчинення злочину;

- з урахуванням усіх зібраних доказів, скласти остаточне письмове повідомлення про підозру та виконати вимоги ст. ст. 276 - 279 КПК України в повному обсязі;

- відкрити сторонам матеріали досудового розслідування та надати їм доступ до матеріалів досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування;

- виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування.

Вирішення вказаних питань і проведення слідчий (розшукових) та процесуальних дій має суттєве значення для прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Строки проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій не залежать від слідчого, оскільки експертизи проводяться експертною установою, розсекречення матеріалів, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, проводиться органом, яким присвоєно гриф секретності, допити свідків раніше не можливо було провести, оскільки на території міста Куп`янська Харківської області й по теперішній час здійснюються ворожі обстріли, що ускладнює безпечне проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Результати перелічених слідчих (розшукових) та процесуальних дій мають суттєве значення для встановлення наявності або відсутності складу злочину, правильної правової кваліфікації кримінального правопорушення, тобто мають істотне значення для досудового розслідування та судового розгляду.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини, закінчити досудове розслідування у двомісячний строк неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що закінчити досудове розслідування в строк до 21.02.2023 не виявляється можливим унаслідок особливої складності кримінального провадження, а вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не могли бути здійснені та завершені раніше з об`єктивних причин, які не залежать від слідчого та прокурора, і для їх виконання необхідний строк, не менший ніж шість місяців

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо клопотання не заперечував.

Адвокат ОСОБА_5 також не заперечував щодо продовження строків, клопотання вважав обґрунтованим.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001277 від 21.12.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою від 22.12.2022 слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова у справі № 642/2014/22 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком до 18.02.2022.

Двомісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні спливає 21.02.2023.

Завершити досудове розслідування до спливу зазначеного вище двомісячного строку не представляється можливим унаслідок особливої складності кримінального провадження, оскільки під час подальшого досудового розслідування необхідно виконати наступне: встановити свідків з числа осіб (місцевих мешканців) міста Куп`янська Харківської області та допитати їх за обставинами кримінального провадження; отримати висновок судово-почеркознавчої експертизи; розсекретити матеріали за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; розсекретити документи, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій; додатково допитати підозрюваного ОСОБА_4 за встановленими обставинами вчинення злочину; з урахуванням усіх зібраних доказів, скласти остаточне письмове повідомлення про підозру та виконати вимоги ст. ст. 276 - 279 КПК України в повному обсязі; відкрити сторонам матеріали досудового розслідування та надати їм доступ до матеріалів досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування.

Частина 1 статті 219 КПК України зазначає, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Водночас, частиною 4 статті 219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу: до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Слідчим суддею може бути продовжено строк досудового розслідування злочину за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора, з дня повідомлення особі про підозру про злочин, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження (частина 3, 4 статті 294 КПК України).

Частиною 5 статті 295-1 КПК України встановлено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, якщо слідчий не доведе, що додатковий строк необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, або для проведення чи завершення проведення експертизи, за умови що ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, а також якщо досліджені під час вирішення цього питання обставини свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та/або підозрюваний причетний до цієї події кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання слідчого за змістом та обґрунтуванням відповідає вимогам, передбаченим статті 295-1 КПК України, та стороною обвинувачення доведена необхідність продовження строку досудового розслідування, оскільки такий додатковий строк необхідний для проведення всього комплексу слідчих та процесуальних дій, зазначених у клопотанні.

Вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не були завершені раніше у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, яка полягає у необхідності виконання значного обсягу слідчих та процесуальних дій, проведення яких ускладнено військовою агресією рф проти України.

Обставинами, що перешкоджали здійснити вказані слідчі та процесуальні дії раніше,

На переконання слідчого судді, для проведення слідчих та процесуальних дій, зазначених слідчим у клопотанні, є доцільним продовження строку досудового розслідування до шести місяців, оскільки на даний час є очевидним той факт, що провести слідчі розшукові дії, призначити і провести інші необхідні для досудового розслідування процесуальні дії у строк до 24.02.2023 року є неможливим внаслідок особливої складності провадження.

Зважаючи на викладене, те, що строк, на який прохає слідчий продовжити строк досудового розслідування, не перевищує визначеного законодавством строку, слідчий суддя погоджується з твердженням сторони обвинувачення, що шість місяців є достатнім часом для проведення повного та неупередженого досудового розслідування, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню, а строк досудового розслідування продовженню.

Керуючись статтями 219, 294, 295-1, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0001277 від 21.12.2022 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001277 від 21.12.2022, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, внаслідок особливої складності кримінального провадження, до шести місяців, тобто до 21.06.2023.

Ухвала слідчого судді, прийнята за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1