Провадження № 1-кп/643/1031/22
Справа № 643/2856/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022

Московський районний суд міста Харкова в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003379 від 22.10.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судимого 22.04.2021 Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , засуджений 22.04.2021 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, та в період іспитового строку, знову вчинив декілька нових умисних корисливих кримінальних правопорушень за таких обставин.
21.10.2022 приблизно о 19 год 45 хв, точний час під час досудового розслідування не встановлений, в період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, ОСОБА_6 , проходячи біля під`їзду № 1 житлового будинку № 44 по вул. Валентинівській у м. Харкові, побачив поряд з лавкою біля вищевказаного під`їзду раніше не знайому йому ОСОБА_4 , яка поклала пакети, що тримала в руках на лавку, та діставала ключі з кишені свого одягу, тримаючи при цьому на спині жіночий рюкзак коричневого кольору, в якому знаходилось особисте майно останньої.
У цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_4 , поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, підбіг до потерпілої ОСОБА_4 ззаду та, перебуваючи у безпосередній близькості до неї, обхопив її двома руками за тулуб та повалив на землю на живіт. Подолавши таким чином волю потерпілої ОСОБА_4 до опору, затуливши правою рукою рот останньої, чим спричинив останній відповідно до висновку експерта: садна на обличчі та шиї, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 із застосуванням сили зірвав з її спини рюкзак коричневого кольору з усім майном, тим самим відкрито ним заволодів. У жіночому рюкзаку коричневого кольору, який не представляє матеріальної цінності для потерпілої знаходилися: мобільний телефон марки Vivo Y20 синього кольору вартістю згідно з висновком експерта 4250 грн, акумуляторна батарея Pawer bank Xiaomi VXN4305GL на 20000 mAh вартістю згідно з висновком експерта 673 грн, грошові кошти в сумі 15 000 грн, банківська карта «ПриватБанк», банківська картка «ОТП банк» та чохол від мобільного телефону, 2 сім-карти, гаманець, гребінець, пігулки, зарядний кабель від мобільного телефону, які матеріальної цінності для ОСОБА_4 не представляють.
Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь, та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 19 923 грн.
Cвоїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.
Крім того, 21.10.2022 після відкритого заволодіння ОСОБА_6 приблизно о 19 год 45 хв точний час під час досудового розслідування не встановлений, рюкзаком коричневого кольору з майном всередині, що належало ОСОБА_4 , він покинув місце вчинення злочину, направився до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де у підвальному приміщенні біля 2-го під`їзду вищевказаного будинку сховав рюкзак з усім його вмістом та попрямував додому.
Після цього, 23.10.2022 зранку, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 забрав рюкзак з вищевказаного місця тавідкрив його, побачив банківську карту АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 та таємно викрав останню, усвідомлюючи, що вказана банківська карта є офіційним документом відповідно до ст.1 Закону України « Про інформацію» від 02.10.1992, пунктів 13, 53, 63 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги» від 30.06.2021, з метою її подальшого використання у злочинних цілях, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом заволодіння грошовими коштами, що містилися на банківській картці.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
Крім того, 21.10.2022 після відкритого заволодіння ОСОБА_6 приблизно о 19 год 45 хв, точний час під час досудового розслідування не встановлений, рюкзаком коричневого кольору з майном всередині, що належало ОСОБА_4 , яке мало місце біля під`їзду № 1 житлового будинку № 44 по вул. Валентинівській у м. Харкові та виявлення 23.10.2022 вранці, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, банківської карти, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення грошових коштів з банківської карти.
Реалізуючи свій злочинний прямий умисел, діючи повторно, таємно, в умовах воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисних спонукань, з метою власного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 за допомогою викраденої ним банківської карти АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_4 , без волі та згоди останньої, 23.10.2022 о 15 год 45 хв, знаходячись біля банкомату «Приват Банк», який розташований на вході до магазину «АТБ» за адресою: м. Хакрів вул. Гвардійців Широнінців, 50/29, дізнавшись цифровий пін-код від вказаної банківської карти за допомогою мобільного телефону марки Vivo Y20 із сім картою мобільного оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_2 , який був попередньо незаконно відкрито викрадений у ОСОБА_4 та вказаний під час оформлення вказаної банківської карти та на який прийшло смс- повідомлення з цифровим пін-кодом, здійснив зняття грошових коштів у сумі 4000 грн. Далі, не відходячи від вказаного банкомату, використовуючи повторно вищевказану банківську карту, о 15 год 46 хв здійснив зняття грошових коштів, у сумі 10 000 грн.
Далі ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на свій власний розсуд, заподіявши ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 14000 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
В судовому засіданні ОСОБА_6 визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкриміновані за ч.4 ст.186, ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, щиро розкаявся та просив його суворо не карати. Обвинувачений повністю підтвердив обставини, як вони викладені в обвинувальному акті. Заявлений потерпілою позов визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, позов підтримала та просила задовольнити.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мали місце діяння, у вчиненні яких ОСОБА_6 обвинувачується, ці діяння містить склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України. Обвинувачений винен у вчиненні цих кримінальних правопорушень та підлягає покаранню за їх вчинення.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відноситься до тяжких злочинів (ч.4 ст.186, ч.4 ст.185 КК України) та кримінального проступку (ч.1 ст.357 КК України).

Дослідженням даних про обвинуваченого встановлено, що він вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку, призначеного вироком Московського районного суду м.Харкова від 22.04.2021, яким обвинуваченого засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, має малолітню дочку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Покарання, необхідне і достатнє для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим ОСОБА_6 нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, йому належить призначити на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів з застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим в виді позбавлення волі з врахуванням пом`якшуючої покарання обставини, відсутністю обтяжуючих покарання обставин, того факту, що обвинувачений судимий за злочини проти власності, - в межах санкцій статей закону більш мінімального розміру. Оскільки ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення у період іспитового строку за вироком Московського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у відповідності до положень ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка складає 3 роки.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.10.2022 щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою ухвалено рахувати з 26.10.2022.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що його було взято під варту 26.10.2022.

Крім того, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання, який для обвинуваченого рахується з 26 жовтня 2022 року, виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.

До набрання чинності вироку суду, суд підтверджує раніше обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою.
У кримінальному провадженні потерпілою заявлено позов про відшкодування майнової шкоди у сумі 40 000 грн та моральної шкоди у сумі 10 000 грн. В обґрунтування позову потерпіла зазначила, що протиправними діями ОСОБА_6 21.10.2022 приблизно о 19 год 45 хв, точний час під час досудового розслідування не встановлений, біля під`їзду № 1 житлового будинку АДРЕСА_3 їй було завдано матеріальної шкоди на суму 40 000 грн. Крім того, потерпіла зазначила, що протиправними діями ОСОБА_6 завдав моральної шкоди, яка полягає у порушенні її життєвих зв`язків, вона стала дратівливою до своїх близьких, переживала нез`ясовані напади гніву, що приводили потерпілу до психічних страждань. Завдану моральну шкоду вона оцінила у 10 000 грн.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення компенсації за завдану майнову шкоду, з урахування підтвердження матеріальних втрат потерпілої в сумі 29 673 грн (643+14 000+15 000), в іншій частині вимог щодо стягнення 10 327 грн відмовити за недоведеністю.

Суд вважає доведеним завдання потерпілій моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, зміні звичного способу життя. Сума, в яку потерпіла оцінює завдану їй моральну шкоду, відповідає вимогам розумності і справедливості, тому позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, якій підлягає залишенню без змін до набрання вироком законної сили.

Арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Октябрьського районного суду м.Полтави від 04.11.2022, у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2,7,127,128,368-370,371,373,374,376, 392,393,395,532 КПК України

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання:

-за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років;

-за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України остаточно призначити ОСОБА_6 покарання шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 1 (один) місяць.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання 26 жовтня 2022 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк тримання ОСОБА_6 під вартою (строк попереднього ув`язнення), виходячи із співвідношення, згідно з яким одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: рюкзак темно-коричневого кольору, в якому знаходилася 1 пластинка пігулки «Азвестіл», металевий ліхтарик сірого кольору, дріт зарядний, 1 пакет лікарського засобу «Goviscon», мобільний телефон марки «Vivo» imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 в чохлі синього кольору з сім-карткою з № НОМЕР_2 та банківська карта «ПриватБанк» з № НОМЕР_1 повернуті під розписку ОСОБА_4 , - вважати повернутими власнику; оптичний носій інформації DVD-R диск марки «TITANIM», об`ємом 4,7 GB, білого кольору, на якому знаходиться інформація стосовно руху коштів по № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , оптичний носій інформації DVD-R диск марки «TITANIM», об`ємом 4,7 GB, білого кольору, на якому знаходиться інформація стосовно руху грошових коштів по № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 , оптичний носій DVD-R диск, на якому знаходиться відео під назвою «СН04» зберігати в матеріалах кримінального провадження №0003379.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 компенсацію матеріальної шкоди в сумі 29 673 грн та компенсацію моральної шкоди в сумі 10 000 грн.
В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 10 327 грн відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1