Справа № 567/1539/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2022 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні за №0000063 від 10.05.2022 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коршів Здолбунівського району Рівненської області, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

В умовах воєнного стану введеного в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, ОСОБА_4 10 травня 2022 року близько 11 години, з метою таємного викрадення чужого майна, використовуючи автомобіль марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його користуванні, прибув на територію кварталу 6 виділу 11 Верхівського лісництва ДП «Дубенський лісгосп», який розташований поблизу кафе «Хвилинка», що знаходиться між населеними пунктами с.Михайлівка та с.Шлях Острозької МТГ Рівненського району Рівненської області, де тимчасово зберігалися лісоматеріали непромислового використання породи дерева «клен» та «ясен», з корисливих мотивів, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав, перенісши до вказаного автомобіля, лісоматеріали породи «клен» загальним об`ємом 2,534 м.куб., вартість яких згідно діючих відпускних цін на лісопродукцію, становить 5677,92 грн., які належали ДП «Дубенське лісове господарство», чим заподіяв останньому майнову шкоду на вказану суму.

Після вчинення протиправних дій, викрадену лісопродукцію ОСОБА_4 перевіз для подальшого зберігання до с.Уїздці Рівненського району Рівненської області, де вона 10.05.2022 була вилучена працівниками поліції в ході обшуку.

Окрім того, в умовах воєнного стану введеного в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, ОСОБА_4 , діючи повторно, 10 травня 2022 року близько 13 години, з метою таємного викрадення чужого майна, використовуючи автомобіль марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його користуванні, прибув на територію кварталу 6 виділу 11 Верхівського лісництва ДП «Дубенський лісгосп», який розташований поблизу кафе «Хвилинка», що знаходиться між населеними пунктами с.Михайлівка та с.Шлях Острозької МТГ Рівненського району Рівненської області, де тимчасово зберігалися лісоматеріали непромислового використання породи дерева «ясен», з корисливих мотивів, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав, перенісши до вказаного автомобіля, лісоматеріали породи «ясен» загальним об`ємом 2,096 м.куб., вартість яких згідно діючих відпускних цін на лісопродукцію, становить 4665,70 грн., які належали ДП «Дубенське лісове господарство», чим заподіяв останньому майнову шкоду на вказану суму.

Після вчинення протиправних дій, викрадену лісопродукцію ОСОБА_4 перевіз для подальшого зберігання до с.Уїздці Рівненського району Рівненської області, де вона 10.05.2022 була вилучена працівниками поліції в ході обшуку.

30.11.2022 р. між начальником Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000063 від 10.05.2022 року та ОСОБА_4 у статусі підозрюваного у цьому провадженні, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у статусі підозрюваного, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України відносно обставин, викладених у повідомленні про підозру від 23.11.2022р., які є аналогічними до обставин, викладених в обвинувальному акті від 30.11.2022р., ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинення яких ставиться йому у провинута зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та встановленням іспитового строку, та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовомузасіданні просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами угоди покарання, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, вчинених при обставинах, зазначених в обвинувальному акті від 30.11.2022 р., дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що його підзахисний свою провину у вчинені злочинів як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні визнає, угоду про визнання винуватості уклав добровільно, зауважень до правильності кваліфікації дій обвинуваченого немає, а тому не вбачає перешкод для затвердження такої угоди.

Представник потерпілої сторони ДП «Дубенське лісове господарство» ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася, в поданій до початку підготовчого судового засідання заяві просила проводити його у її відсутності, в заяві поданій прокурору під час досудового розслідування зазначила про відсутність будь-яких претензій майнового характеру до обвинуваченого, про відшкодування завданої підприємству шкоди в повному розмірі, не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Неявка потерпілого згідно ч.2 ст.474 КПК України не є перешкодою для розгляду кримінального провадження на підставі угоди про визнання винуватості.

Вирішуючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Представник потерпілої сторони ДП «Дубенське лісове господарство» ОСОБА_6 відповідно до ч.4 ст.469 КПК України під час досудового розслідування надала свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 . Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відносяться до тяжких злочинів, санкція яких не передбачає альтернативних видів покарання, окрім як позбавлення волі.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.4 ст.185 КК України та загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та закону, обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, а також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

Підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості судом не встановлено.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні не повідомив про наявність перешкод для його виконання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи наведені доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, вважаєдоведеним у підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, а також здійснив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та в умовах воєнного стану, а тому його дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які кваліфікуються як тяжкий злочин.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він одружений, пенсіонер, неповнолітніх та непрацездатних на утриманні немає, по місцю проживання характеризується посередньо.

Згідно довідок КНП «Здолбунівська центральна міська лікарня» від 13.05.2022 р. ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, водночас обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, і за змістом якої суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, суд, урахувавши тяжкість злочину, особу винного та інші обставини провадження, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за можливе призначити йому покарання із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, вид і строк призначеного покарання, обставини, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 1 рік.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст.100, 124, 314, 374, 475 КПК України, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 30.11.2022 року про визнання винуватості, укладену між начальником Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Повідомити ОСОБА_4 про те, що він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та попередити його, що він протягом іспитового строку не повинен вчиняти нового кримінального правопорушення.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Renault Master», фургон малотоннажний-В, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; товаро-транспортну накладну (ТТН-ліс) серії НОМЕР_4 від 10.05.2022; бирку UA ДАЛРУ 236727902; лісоматеріали - 5 колод дерева породи ясен та 4 колоди дерева породи клен, загальною кубомасою 1,93 м.куб.; лісоматеріали - 10 колод дерев породи клен та 7 колод дерев породи ясен, накладений ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 12.05.2022 року.

Речові докази у справі :

- автомобіль марки «Renault Master», фургон малотоннажний-В, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , житель АДРЕСА_2 , який зберігається на території ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області повернути власнику;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , товаро-транспортну накладну (ТТН-ліс) серії НОМЕР_4 від 10.05.2022, бирку UA ДАЛРУ 236727902, які поміщені до сейф пакету НПУ № ЕХР0131161 та зберігаються в камері схову ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області повернути власнику;

- лісоматеріали - 5 колод дерева породи ясен та 4 колоди дерева породи клен, загальною кубомасою 1,93 м.куб., які були виявлені та вилучені на автодорозі Городище-Рівне-Староскостянтинів у с.Верхів Острозької МТГ Рівненського району Рівненської області, та зберігаються на території ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області повернути власнику;

- лісоматеріали - 17 колод дерев, з яких 10 колод дерев породи клен та 7 колод дерев породи ясен, які виявлені та вилучені по АДРЕСА_1 , та зберігаються на території ТОВ «Мізоцький лісовик» у смт.Мізоч, вул.Здолбунівська, 17 Рівненської області - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1 ОСОБА_8