ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/4105/22 Справа № 186/598/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000186 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 січня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, прокурором не доведені.

Стверджує, що суд першої інстанції в ухвалі не зазначив, які саме злочини були вчинені ОСОБА_7 в період іспитового строку та дії застави.

Зазначає, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2022 року до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 198 480 грн, який було внесено. Запобіжний захід у вигляді застави не змінювався, а тому є сумніви щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказує на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом обгрунтовано тим, що в провадженні ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження № 80000195 за ч.2 ст.309 КК України, однак досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не закінчено та вирок не набрав законної сили, що свідчить про неможливість посилання на вказаний злочин як доведений.

Посилається на те, що ОСОБА_7 належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2022 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 січня 2023 року, також визначено заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 780 000 грн.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в період іспитового строку вчинив новий злочин в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, в період дії застави в іншому кримінальному провадженні вчиняв нові злочини, також враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Від обвинуваченого, захисника та прокурорів - процесуальних керівників не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження під час апеляційного перегляду, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність обвинуваченого, захисника та прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000186 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 24.11.2022 року було заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 194, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, судом правильно встановлена наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень під час іспитового строку, окрім того, одне з кримінальних правопорушень відноситься до тяжкого злочину, також враховано особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий.

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 року за ч.ч. 1, 2 ст.309 КК України та наявне інше кримінальне правопорушення, що свідчить про стійку протиправну поведінку обвинуваченого, небажання ставати на шлях виправлення.

Окрім того, до ризиків належить наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки вказаний ризик був зазначений прокурором, встановлений в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлений ризик об`єктивно існує і для його запобігання необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

При цьому слід зазначити, що судом розглянута можливість застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, а саме, застави.

Посилання захисника на те, що суд в ухвалі не зазначив, які саме злочини були вчинені ОСОБА_7 в період іспитового строку та дії застави є безпідставним, оскільки в рішенні суду зазначено, що ОСОБА_7 в період іспитового строку вчинив новий злочин в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, також враховано те, що в іншому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді від 05.05.2022 року до ОСОБА_7 було застосовано заставу, під час дії якого було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.05.2022 року до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу, яка була внесена, при цьому запобіжний захід у вигляді застави не змінювався, а тому є сумніви щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також, що ОСОБА_7 належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки не можуть бути взяті до уваги, оскільки згідно зі ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, за положеннями КПК України строк дії застави не є обмеженим, а строк продовжувався лише щодо обов`язків.

Твердження захисника про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом обгрунтовано тим, що в провадженні ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження № 80000195 за ч.2 ст.309 КК України, однак досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не закінчено та вирок не набрав законної сили, що свідчить про неможливість посилання на вказаний злочин як доведений, не є слушними, оскільки відповідно до п.10 ч.1 ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу враховується повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________ __________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11