УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року

м. Київ

Справа № 279/3574/21

Провадження № 51-933 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу положень ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що він 07 квітня 2021 року близько 00.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , маючи на меті зґвалтувати свою рідну неповнолітню сестру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває в родинних відносинах, застосувавши фізичне насильство відносно неповнолітньої ОСОБА_6 , яке виразилось у фізичній перевазі; утримуючи ОСОБА_6 біля себе, силоміць зняв з неї верхній одяг та спідню білизну, після чого, ігноруючи волю потерпілої, вдарив її рукою по обличчю, однією рукою схватив її за шию, а іншою закрив рот, тим самим долаючи її опір, та спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця у нижній повіці правого ока, садна біля зовнішнього кута правого ока, синця навколо садна, синця в проекції правого грудино-ключичного з`єднання, слабо вираженого синця по зовнішній поверхні середньої частини лівого плеча, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після цього він, знявши з себе штани та спідню білизну, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням своїх геніталій, без її добровільної згоди, в результаті чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у виді анальних тріщин в повздовжньому напрямку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Ці умисні дії, які виразились у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло неповнолітньої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), були кваліфіковані як злочин, передбачений ч. 3 ст.152 КК України.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2021 року ОСОБА_5 було визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 152 КК України та виправдано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Одночасно цим же вироком було встановлено, що ОСОБА_5 07 квітня 2021 року приблизно о 00.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до своєї рідної неповнолітньої сестри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , викликаних її пізнім поверненням додому, завдав їй удар рукою по обличчю, спричинивши тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких.

За вчинення цих дій ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначено покарання у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України було зараховано у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 в період з 07.04.2021 по 29.10.2021 у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за вісім годин громадських робіт, що становить 30 днів попереднього ув`язнення. У зв`язку з цим призначене ОСОБА_5 покарання було вирішено вважати відбутим, й було звільнено ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Житомирський апеляційний суд ухвалою від 09 листопада 2022 року апеляційну скаргу прокурора залишив без задоволення, а вирок місцевого суду - без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Житомирського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Прокурор обґрунтовує свою касаційну скаргу тим, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування до ОСОБА_5 закону, який підлягає застосуванню.

Також прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки не містить об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час апеляційного розгляду, а також відсутня їх оцінка.

Зокрема, прокурор вважає, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою неповноту судового розгляду, допущену судом першої інстанції, формально розглянув подану на вирок апеляційну скаргу, належним чином не перевірив її доводи щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, зокрема безпідставно не врахував першочергові показання потерпілої ОСОБА_6 , які вона надавала безпосередньо після події злочину та які узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз. Вважає, що судом безпідставно оцінено показання усіх свідків, допитаних під час судового розгляду, як показання з чужих слів.

Стверджує, що судами не було враховано розбіжності у показаннях ОСОБА_5 та потерпілої про чисельність і локалізацію нанесених ударів, а також причини виниклого між ними конфлікту в момент події злочину.

Крім того, посилається на те, що судом необґрунтовано було відмовлено у допиті в якості свідків слідчого ОСОБА_7 , а також психолога ОСОБА_8 . Також прокурор вказує, що судом апеляційної інстанції не було надано належної оцінки всім доказам, які доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

Зазначає, що ухвала Житомирського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Мотиви суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів вбачає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

За змістом статей 433, 438 КПК України суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, а тому перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Тому доводи прокурора про те, що оскаржуване судове рішення не містить об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду справи, та відсутня їх оцінка, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскаржуване судове рішення вказаним вимогам закону відповідає.

Щодо доводів прокурора про істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів приходить до висновку про їх необґрунтованість.

Зі змісту положень ч. 2 ст. 418, ст. 419 КПК Українивбачається, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу. В ухвалі суду апеляційної інстанції, окрім іншого, має бути зазначено узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню такі обставини: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих суду копій судових рішень, судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України було надано оцінку доказам з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення відповідного процесуального рішення, й суд дійшов висновку, що докази, надані стороною обвинувачення, не доводять, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з положеннями ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Ухвалюючи рішення про виправдання ОСОБА_5 , суд першої інстанції взяв до уваги надані в судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_5 , який вказував, що він 07.04.2021 близько 00:30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до своєї рідної неповнолітньої сестри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викликаних її пізнім поверненням додому, завдав їй удар рукою по обличчю, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці правого ока, садна біля зовнішнього кута правого ока, синця навколо садна, та два удари по тілу в область грудей та лівого плеча, спричинивши синець в проекції правого грудино-ключичного з`єднання, слабо виражений синець по зовнішній поверхні середньої частини лівого плеча, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 послідовно з початку досудового розслідування та під час судового провадження інкриміновані йому дії щодо зґвалтування потерпілої заперечував. Вказував, що вона його обмовила. Умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілій за обставин, зазначених у вироку, визнавав.

Окрім того, в судовому засіданні були враховані показання потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні факт її зґвалтування ОСОБА_5 заперечила та повідомила про те, що в той день напередодні події вона гуляла з подругами, вживала слабоалкогольний напій. Додому прийшла близько 24-ої години. Вдома були брат ОСОБА_9 та двоюрідний брат ОСОБА_10 . Мати вже спала. Брати були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 відправляв її піти купити ще горілки, однак вона відмовлялась йти. Тоді він вдарив її долонею по обличчю та кулаком в грудну клітку. Вона стала плакати, і мама це почула. З мамою вони втекли до сестри ОСОБА_11 , якій вона збрехала, що брат її зґвалтував. Сестра викликала поліцію, бо вона сказала, що він її зґвалтував. Це було в присутності сестри та матері близько 01-ої години ночі. ОСОБА_9 забрали до поліції. Вони з мамою до поліції поїхали зранку, потім на експертизу. Свою білизну та речі вона привезла в поліцію. Коли слідчий допитував, то говорила, що брат зґвалтував, але він її не ґвалтував, а тільки побив, за що вона образилась. На другий день вдома матері вона розповіла правду. Відносини з братом були нормальні. Бувало, що брехала матері про брата. Наступного дня вони прийшли із заявою, що вона обмовила брата, але її не взяли.

Потерпіла свої попередні звинувачення пояснила тим, що образилась на брата за те, що він її вдарив, а потім одумалась та повідомила правду, що він її лише вдарив. Про вказані обставини потерпіла повідомила ще на стадії досудового розслідування, у зв`язку з чим була допитана в порядку ст. 225 КПК України.

Також суд надав оцінку показанням свідків ОСОБА_12 ,ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 щодо відомих їм обставин. При цьому суд обґрунтовано вказав, що зазначені свідки не були очевидцями можливого вчинення обвинуваченим зґвалтування потерпілої, тому щодо самого факту зґвалтування їх покази є показами з чужих слів, зокрема зі слів самої потерпілої чи її матері.

Крім цього, суд оцінив інші докази, зокрема: протокол прийняття 07.04.2021 заяви ОСОБА_17 про кримінальне правопорушення, в якому зафіксовано зміст повідомлення матері неповнолітньої потерпілої про відомі їй обставини; протокол прийняття 07.04.2021 заяви ОСОБА_6 про її зґвалтування ОСОБА_5 , в якому зафіксовано зміст повідомлення неповнолітньої потерпілої про обставини події 07.04.2021; протокол огляду місця події від 07.04.2021 р., в якому зафіксовано обстановка в домоволодінні АДРЕСА_2 , вилучення одягу потерпілої та обвинуваченого; протокол слідчого експерименту, в якому зафіксовано відмову потерпілої від участі у слідчій дії; протокол огляду речей і документів від 22.06.2021, в якому зафіксовано зміст телефонного повідомлення до служби «102» свідка ОСОБА_12 з відповідним аудіозаписом, який було прослухано в судовому засіданні.

Також судом враховано висновок експерта № 93 від 07.05.2021 щодо тілесних ушкоджень на тілі потерпілої, їх локалізації і тяжкості, а також висновок експерта № 150 від 25.06.2021 щодо можливості виникнення наявних у потерпілої тілесних ушкоджень.

Також суд послався на висновок експерта № 78/ц, яким встановлено відсутність крові в піднігтьовому вмісті рук потерпілої; висновок експерта № 79/ц, яким встановлено відсутність крові в піднігтьовому вмісті рук обвинуваченого; висновок експерта № 277, яким встановлено відсутність крові і сперматозоїдів у вмісті анального отвору потерпілої; висновок експерта № 278, яким встановлено відсутність сперматозоїдів та слідів крові в зчосах волосся з лобка потерпілої; висновок експерта № 279, яким встановлено відсутність сперматозоїдів та слідів крові в зчосах волосся з лобка обвинуваченого; висновок експерта № 89/ц, яким встановлено відсутність в накладеннях зі статевого органу обвинуваченого крові та клітин ректального епітелію; висновок експерта № 280, яким встановлено відсутність слідів крові та сперматозоїдів на трусах потерпілої.

При цьому суд вказав, що висновком експерта № СЕ-19-21/19399-БД від 05.07.2021 встановлено відсутність генетичних ознак зразка крові обвинуваченого у вмісті анального отвору потерпілої та генетичних ознак зразка крові потерпілої у вмісті змиву із статевого органу обвинуваченого; походження клітин у вмісті анального отвору потерпілої від обвинуваченого виключається.

В той же час вказаною експертизою у вмісті змиву зі статевого органу обвинуваченого виявлено ознаки клітин, які належать невстановленій особі жіночої статі, що свідчить про те, що обвинувачений мав статевий контакт з невстановленою особою жіночої статі, після якого і до відібрання в нього змивів зі статевого органу гігієнічних процедур не робив. При цьому можливість такого контакту після події можливого зґвалтування і до затримання обвинуваченого працівниками поліції малоймовірна.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов до висновку, що відповідно до встановлених експертами висновків біологічних слідів потерпілої на тілі обвинуваченого не знайдено й слідів обвинуваченого на тілі потерпілої в місцях можливого статевого контакту не зафіксовано.

Суд першої інстанції, ухвалюючи виправдувальний вирок, проаналізувавши всі дослідженні в судовому засіданні докази, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували факт зґвалтування обвинуваченим потерпілої.

Твердження прокурора про те, що апеляційний суд не навів належного обґрунтування на спростування доводів апеляційної скарги щодо необхідності допиту в судовому засіданні психолога та слідчого не підтверджуються змістом ухвали апеляційного суду, адже в ухвалі колегія суддів апеляційного суду погодилася з обґрунтованістю позиції місцевого суду, який клопотання про такий допит розглянув і рішення по ним ухвалив.

Доводи прокурора про те, що потерпіла ймовірно змінила свої первинні покази під впливом своєї матері, також нічим не підтверджені і є лише припущенням.

Житомирський апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, які є здебільшого аналогічними доводам касаційної скарги, дійшов обґрунтованого висновку, що суд першої інстанції надав належну оцінку доказам сторони обвинувачення й дійшов правильного висновку про необхідність визнання невинуватим ОСОБА_5 та його виправдання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.

Ухвала апеляційного суду є обґрунтованою, вмотивованою та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги прокурора та копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3