УХВАЛА

Справа № 569/1912/23

1-кс/569/733/23

09 лютого 2023 року Рівненський міський суду Рівненської області

в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 щодо незаконного перебування у місцях позбавлення волі та негайного звільнення та заяву ОСОБА_4 щодо незаконного перебування у місцях позбавлення волі та негайного звільнення, подані в порядку ст.206 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді в порядку передбаченому ст.206 КПК України про незаконне утримання ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі та негайного його звільнення.

В обґрунтування такої зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.315, ч.2 ст.307, ч.3 ст.152, ч.1 ст.129, ст.395 КК України. Адвокат ОСОБА_8 звернувся до ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» щодо підстав перебування ОСОБА_4 , з якої вбачається що ОСОБА_4 утримується в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» на підставі вироку суду від 21.02.2020 року, де значиться що ОСОБА_4 залишений запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. У провадженні Рівненського апеляційного суду перебувають матеріали обвинувального акту інформацію про кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР від 04.11.2017 за №0000346 відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.315, ч.2 ст.307, ч.3 ст.152, ч.1 ст.129, ст.395 КК України.

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2020 обвинуваченому ОСОБА_4 в останнє продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 29.03.2020 включно. Згідно вироку Луцького міськрайонного суду Рівненської області від 21.02.2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.315, ч.2 ст.307, ч.3 ст.152, ч.1 ст.129, ст.395 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна та залишено запобіжний захід попередній до вступу вироку в законну силі. З аналогічною заявою звернувся ОСОБА_4 .. Вважають, що оскільки вирок суду не набрав законної сили ОСОБА_4 утримується не законно та повинен бути негайно звільненим.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 подані заяви підтримали з мотивів, що в ній зазначені та просили задоволити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, оскільки ОСОБА_4 утримується в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» на законних підставах згідно вироку суду.

Представника ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 підтримала думку прокурора.

Заслухавши пояснення сторін, ретельно вивчивши заяву та додані до неї матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Подана до суду заява ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ґрунтується на засадах, викладених в ст.206 КПК України, тому, слідчий суддя здійснює розгляд вказаної скарги, керуючись вимогами саме ст.206 КПК України, норми якої прямо стосуються випадків, коли на момент розгляду скарги на незаконне утримання особи під вартою, ця особа продовжує незаконно утримуватись під вартою.

За ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

За правилами ч. 4 ст. 374 КПК України, під час ухвалення вироку у його резолютивній частині зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили (абз. 10 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України).

Так, у вироку Луцького міськрайонного суду Рівненської області від 21.02.2020 року зазначено, що запобіжних захід застосований відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

Під час ухвалення обвинувального вироку суд вправі застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до абз. 2 статті 1.1 розділу ІІ «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019року №1769/5, підставами для приймання до СІЗО та тримання ув`язнених і засуджених є, зокрема: вирок суду, що не набрав законної сили, але передбачає тримання особи під вартою.

Таким чином, як встановлено слідчим суддею, підставою для тримання ОСОБА_4 під вартою, був вирок Луцького міськрайонного суду Рівненської області від 21.02.2020 року, яким визначено запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - тримання під вартою до вступу вироку в законну силу .

Відповідно до положень статті 206 КПК України, слідчий суддя лише перевіряє наявність чи відсутність правових підстав для тримання особи під вартою.

З огляду на викладене вище, доводи клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 щодо незаконності утримання під вартою в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 за відсутності судового рішення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду слідчим суддею, у зв`язку з чим, у задоволенні зазначеної скарги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 206, 309, 369 - 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 щодо незаконного перебування у місцях позбавлення волі та негайного звільнення та заяву ОСОБА_4 щодо незаконного перебування у місцях позбавлення волі та негайного звільнення, подані в порядку ст.206 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_9