ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1665/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
проводячи судовий розгляд кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000514 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Лісна Тарновця, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України; з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 призваний на військову службу 04.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 під час під час мобілізації, відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022.
13.07.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації призначений на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу військової частини НОМЕР_1 і зарахований до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення і вважався таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків. Відтак, з 13.07.2022, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-УІІІ від 12.05.2015 воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. ЗО хв. 24.02.2022 строком на ЗО діб, та після його затвердження Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан. Крім того, 15.03.2022 Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб, також 18.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, також 17.05.2022 Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв., крім того, відповідно до Закону України №2500-ІХ від 15.08.2022 про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року, який діє до цього часу.
Солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 124-1, 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, оберігати як святиню Бойовий прапор своєї частини, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, знаходитися на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).
Однак, 30.07.2022 у солдата ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на тимчасове ухилення від проходження військової служби, який він реалізував за наступних обставин.
Так, на виконання свого злочинного умислу, 30.07.2022 близько 21 год. 15 хв. солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 37, 124-1, 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, З, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
У подальшому, 30.08.2022 близько 10 год 00 хв., солдат ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до розташування Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, яка дислокується за адресою: м. Київ, вул. Поліська, 28, чим закінчив вчиняти кримінальне правопорушення.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав у повному обсязі, та зазначив, що вчинив злочи при обставинах викладених у обвинувальному акті. Самовільно залишив військову частину для того, щоб поїхати додому та допомогти хворій тещі і дружині підготуватися до зими. Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося, у вчиненому щиро кається. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби). Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлео. Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене по карання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який за місцеи служби характеризується позитивно, задовільно виконує покладені на нього обов"язки і поставлені йому завдання, своєю поведінкою подає приклад зразкового виконання військового обовязку, не допускає порушення розпорядку дня, також суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 за ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст.407 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, з"явився із зізнанням, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та враховуючи кілька обставин, що пом"якшують покарання і істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, приходить до висновку, що є підстави із застосуванням положень ст.69 КК України призначити йому покарання нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією ч.5 ст.407 КК України, а саме 1 року позбавлення волі із подальшою заміного зазначеного покарання на підставі ст.ст.6,72 КК України на тримання у дисциплінарному батальоні військовослужбовців на строк 1 рік, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Речові докази відсутні. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67,69 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 62,72 КК України замінити ОСОБА_6 призначене покарання у виді 1 року позбавлення воліна на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 1 рік.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з 29.09.2022 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 залиштити без змін - тримання на ІНФОРМАЦІЯ_3 , а при наявності медичних показань у спеціально відведених кімнатах які забезпечують надання медичної допомоги. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: