ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали у кримінальному провадженні №0000332 за апеляційними скаргами підозрювано ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.01.2023 р., щодо ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.01.2023 р. задоволено клопотання прокурора ОСОБА_5 та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.1, 186 ч.4 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 04 березня 2023 року включно.

Грошові кошти у розмірі 78000 грн., внесені ОСОБА_8 на рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області в якості застави за ОСОБА_6 , звернуто в дохід держави, шляхом перерахування на спеціальний рахунок національного банку України для цілей оборони України.

На вказане рішення суду обвинувачений ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати оскаржувану ухвалу та залишити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому посилались на те, що судом не було враховано порушення норм КПК України, оскільки обвинуваченому не було завчасно вручено копію клопотання прокурора та матеріали, якими обґрунтовується зміна запобіжного заходу, які надаються обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду цього клопотання. На думку захисту, обвинувачений ОСОБА_6 про судове засідання на 30.11.2022 р. не був

ЄУНСС 713/1856/21 провадження №11кп/822/50/23 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9

повідомлений, адже судове засідання було призначено на 29.11.2022 р., а потім було перенесене на 30.11.2022 р.

Вважають, що працівниками Вижницького РВП недобросовісно була виконана ухвала про привід, оскільки на її виконання у поліцейських було лише 4 години, а місце проживання обвинуваченого знаходиться на значній відстані від м. Вижниця. Також в рапорті поліцейського немає письмових пояснень присутніх громадян, які б підтвердили відсутність ОСОБА_6 за місцем проживання. Крім того, з 26.11. по 30.11.2022 року ОСОБА_6 хворів та перебував вдома, і щоб хтось приходив до нього чи стукав у двері, він не чув. Вказували, що ОСОБА_6 не міг прибути в судове засідання із-за хвороби, а його захисник про дату розгляду 30.11.2022 р. не повідомила його.

Апелянти вказували, що судом першої інстанції не взято до уваги вимоги Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не забезпечено змагальності сторін, при цьому захисник посилався на рішення ЄСПЛ, які на його думку, свідчать про незаконність оскаржуваної ухвали.

Подані апеляційні скарги є аналогічні за змістом, в них викладено однакові доводи.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив задовольнити подані апеляційні скарги, посилаючись на обставини, що наведені в них, прокурора, який просив відмовити з задоволенні апеляційних вимог апелянтів, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити.

Згідно із ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Клопотання про зміну більш м`якого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинно містити докази порушення умов раніше обраного запобіжного заходу та обґрунтування наявності ризиків у провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Апеляційним судом встановлено, що в провадженні Вижницького районного суду Чернівецької області на розгляді перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1, 186 ч.4 КК України.

25.08.2022 року слідчим суддею Вижницького районного суду Чернівецької області відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000332.

19.10.2022 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було продовжено судом до 17.12.2022 року та визначено заставу в розмірі 78000 гривень.

04.11.2022 року ОСОБА_6 було звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави, відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України останній вважався таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи ознайомлений із покладеними на нього обов`язками, згідно ухвали суду від 19.10.2022 року та наслідками їх невиконання, у тому числі і можливістю звернення внесеної застави в дохід держави, а також належним чином повідомлений про час та місце розгляду кримінального провадження, неодноразово не з`являвся у призначені судом судові засідання. Будь-яких заяв щодо поважності причин неприбуття до суду не подавав, у зв`язку з чим щодо обвинуваченого було застосовано привід, що свідчить про неналежне виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 із застави на тримання під вартою, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до останнього більш тяжкого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду, зокрема неодноразове порушення обвинуваченим умов застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Також ризиком у кримінальному провадженні є небажані наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод по розгляду кримінального провадження.

Врахувавши дані про особу обвинуваченого, тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, обґрунтованість доказів щодо пред`явленої підозри, покарання, яке може бути призначено обвинуваченому в разі засудження останнього, а також те, що йому інкримінується вчинення одного з кримінальних правопорушень в період дії воєнного стану, під час розгляду щодо нього іншого кримінального провадження, в період не знятої та непогашеної судимості, суд прийшов до правильного висновку, що перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може вчиняти інші кримінальні правопорушення та буде мати можливість переховуватись від суду.

Згідно з вимогами ч.8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово ухилявся від явки до суду без поважних причин і цим порушив покладені на нього обов`язки при застосуванні запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно вирішив звернути заставу в дохід держави для цілей оборони України.

І оскільки до обвинуваченого раніше застосовувався запобіжний захід у виді застави і під час дії цього запобіжного заходу обвинувачений порушив покладені на нього обов`язки, суд першої інстанції правильно не застосував до обвинуваченого при обранні запобіжного заходу в виді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому в задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого та захисника необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 відмовити, а ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.01.2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з застави на тримання під вартою до 04 березня 2023 року та звернуто раніше внесену заставу в дохід держави, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2

Копія. Згідно з оригіналом: суддя