Справа № 703/3265/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла клопотання адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000233 від 17.06.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

з`ясував:

В провадженні слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 перебуває клопотання слідчого СВ № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , яке погоджено Першим заступником керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000233 від 17.06.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

19 січня 2023 року захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про відвід слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 у розгляді клопотання слідчого СВ № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , яке погоджено Першим заступником керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про продовження строку досудового розслідування.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчий суддя ОСОБА_6 не виконує покладені на неї статтею 206 КПК України загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, а прокурор та слідча умисно не реагують та не виконують своїх обов`язків щодо усунення порушення прав підозрюваного і, очевидно, намагаються приховати неправомірні дії своїх колег.

При цьому адвокат посилається на ч. 6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

- забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

- доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

- вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Крім того, згідно з ч.7 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обгрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

19 січня 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями клопотання про відвід слідчому судді ОСОБА_6 передано на розгляд судді ОСОБА_1 (справа №703/3265/22, провадження №1-кс/703/69/23).

Розгляд клопотання захисника ОСОБА_4 про відвід слідчому судді ОСОБА_6 призначено на 11.30 год. 19 січня 2023 року.

Адвокат в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримала клопотання та пояснила, що, згідно з ч.7 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи

інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обгрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав вимоги адвоката про відвід слідчого судді ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_6 в повному обсязі, вказавши на відсутність підстав для цього, зазначивши. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 і його захисник в попередніх засіданнях жодних клопотань не заявляли, в тому числі і про спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Крім того клопотання захисника про проведення перевірки щодо неправомірних дій працівників правоохоронних органів під час затримання ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 від 19 січня 2023 року було задоволено, а тому доводи щодо невиконання слідчим суддею вимог ч.7 ст. 206 КПК України є необгрунтованими. Ноголосив на стислих строках розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування.

Суддя ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду клопотання захисника про відвід слідчому судді, у визначений для розгляду вказаної заяви час в судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду не надала.

За таких обставин заяву про відвід слідчому судді розглянуто у відсутності судді ОСОБА_6 , так як відповідно до вимог ст.81 КПК України її неприбуття в судове засідання не є перешкодою для розгляду питання про відвід.

Суддя, дослідивши підстави та обставини, зазначені в клопотанні захисника в обґрунтування відводу слідчому судді ОСОБА_6 , перевіривши доводи заяви про відвід, приходить до наступних висновків.

Так, статтею 75 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути мотивованим.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відводу, заявник покликається на факт наявності в нього певних сумнівів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 відносно її підзахисного.

В той же час, посилань на конкретні фактичні обставини, які б підтверджували існування таких сумнівів, адвокатом не наведено.

При цьому, суддя звертає увагу на те, що в розумінні кримінального процесуального закону незгода відповідної сторони судового провадження з процесуальними діями чи процесуальним рішенням судді (слідчого судді) в рамках відповідного судового провадження, не може слугувати підставою для висновку про наявність підстав для відводу цього судді (слідчого судді) від розгляду відповідного судового провадження.

Вимога щодо незалежності, неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду судового провадження є конституційною гарантією судочинства, а процесуальні дії чи рішення судді в інших провадженнях не можуть бути підставою для висновку про наявність в діяльності судді ознак упередженості чи необ`єктивності щодо конкретної особи.

Суд не погоджується з доводами заявника. Оскільки кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні, для більш детального аналізу. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди [України] застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює примат (пріоритет) міжнародного права в Україні.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

В даному випадку основною підставою для відводу слідчого судді стала суб`єктивна думка заявника щодо невиконання слідчим суддею вимог ч. 6 ст. 206 КПК України і відмова в задоволенні клопотання про відвід прокурора. Однак, ухвалою слідчого судді від 19 січня 2023 року, клопотання захисника з цього питання задоволено повністю. Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання захисника є безпідставним.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 48 даного Закону встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно пунктів 1, 2 ч.7 ст.56 зазначеного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікувавши зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантується Конституцією і законами України, а суддя при здійсненні правосуддя незалежний і підпорядковується лише закону.

Таким чином, в руслі суб`єктивної складової поняття безсторонності ЄСПЛ притримується позиції, що не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Така позиція викладена у рішеннях Суду по справам «Хаушильд проти Данії» та «Ветштайн проти Швеції».

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу.

Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості.

У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами. Таким чином, визначаючись щодо наявності підстав для відводу слідчого судді за даним кримінальним провадженням, слідчий суддя враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Зазначаючи про упередженість слідчого судді, захисник також посилається на те, що слідчим суддею ОСОБА_6 під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про продовження строків досудового розслідування щодо її підзахисного ні вона, ні сторона обвинувачення не відреагувала на заяви ОСОБА_5 про неправомірних дій працівників правоохоронних органів під час його затримання, в результаті яких йому умисно було завдано тілесних ушкоджень та не вжила відповідних дій, передбачених законом.

Однак така заява спростовується наявною у справі ухвалою слідчого судді від 19 січня 2023 року про доручення уповноваженим особам територіального управління ДБР провести перевірку факту отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень під час його затримання 2 вересня 2022 року.

Крім того захисником не надано доказів того, що з такою заявою її підзахисний звертався під час досудового розслідування.

Аналіз наведених підстав, які, на переконання захисника, викликають сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 , вказує на те, що поданою заявою про відвід слідчому судді, стороною захисту, фактично оспорюються постановлені слідчим суддею ОСОБА_6 , судові рішення та висловлюється певна незгода з її процесуальними рішеннями у справі щодо її підзахисного.

Незгода захисника з правовою позицією слідчого судді при прийнятті відповідних рішень та їх обгрунтуванням сама по собі за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість слідчого судді у результатах розгляду справи, на переконання суду, не може бути достатньою підставою для сумнівів в неупередженості слідчого судді. Натомість, у випадках передбачених законом, така незгода може бути підставою для апеляційного оскарження рішення слідчого судді.

Підсумовуючи, суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

Судовим розглядом не встановлено і стороною захисту не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 і унеможливлювали б винесення нею об`єктивного рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000233 від 17.06.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений о 13 год. 20 січня 2023 року

Суддя : ОСОБА_10