Справа№ 610/2654/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в залі судового засідання обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, осіб на утриманні не маючого, не працевлаштованого, раніше судимого 14.09.2015 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.10.2018 випробувальний строк скасовано та направлено засудженого для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку знову вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 12.06.2017, приблизно о 17-00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно з корисливих мотивів, умисно, з метою незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, за попередньою змовою з невстановленими особами, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, за якими в телефонній розмові з потерпілою ОСОБА_5 , невстановлена особа ввела останню в оману, представившись сином потерпілої, повідомивши, що потрапив у ДТП та під приводом уникнення від кримінальної відповідальності попрохав у потерпілої грошові кошти у сумі 20000 грн.

При цьому, невстановлена особа, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно з корисливих мотивів, умисно, повторно, з метою незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, за попередньою змовою з невстановленими особами відповідно до заздалегідь розподілених ролей, здійснював в телефонній розмові координаційну діяльність з ОСОБА_4 , повідомивши останньому місце зустрічі з потерпілою та суму грошових коштів, яку ОСОБА_4 повинен був отримати від потерпілої.

В подальшому, ОСОБА_4 , отримавши інформацію від невстановленої особи, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, умисно, з метою незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, за попередньою змовою з невстановленими особами, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, ввівши в оману потерпілу ОСОБА_5 , представився адвокатом її сина та під приводом передачі грошових коштів, отримав від неї грошові кошти на суму 20000 грн., заволодівши якими, зник з місця вчинення злочину, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого розпорядився грошовими коштами.

Крім того, 11.09.2017, приблизно о 14:00, ОСОБА_4 знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, умисно, з метою незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, за попередньою змовою з іншою особою 1 та іншою особою 2, відносно яких Київським районним судом м. Харкова 12.07.2018 ухвалено вирок, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, за якими інша особа 1 в телефонній розмові з потерпілим ОСОБА_6 , ввівши останнього в оману, змінивши голос, представився його сином, повідомив, що потрапив у ДТП та під приводом уникнення кримінальної відповідальності попрохав у останнього грошові кошти на суму 1000 доларів США (екв. 26072 грн.) та 800 грн.

При цьому, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, з метою незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, за попередньою змовою з іншою особою 1 та іншою особою 2, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, здійснював в телефонній розмові координаційну діяльність з іншою особою 2, повідомивши останньому місце зустрічі з потерпілим та суму грошових коштів, яку інша особа 2 повинен був отримати від потерпілого.

В подальшому, інша особа 2, отримавши інформацію від ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом омани, діючи з корисливих мотивів, умисно, з метою незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, за попередньою змовою з іншою особою 1 та ОСОБА_4 , відповідно до заздалегідь розподілених ролей, ввівши в оману потерпілого ОСОБА_6 , представився другом його сина та під приводом передачі грошових коштів сину потерпілого, отримав від нього грошові кошти на суму 1000 доларів США (екв. 26072) та 800 грн., заволодівши якими, зник з місця вчинення злочину, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вищевказану суму та в подальшому передав їх ОСОБА_4 , отримавши свою частку в розмірі 300 доларів США (екв. 7821) та 800 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно він вступив у попередню змову з раніше знайомими йому особами, з метою заволодіння чужим майном, а саме коштами потерпілої ОСОБА_5 .. Так, за заздалегідь розробленим планом, 12.06.2017 раніше знайома йому особа зателефонував потерпілій ОСОБА_5 , представившись її сином, та повідомив, що потрапив в ДТП та під приводом уникнення кримінальної відповідальності попрохав грошові кошти в розмірі 20000 грн. В подальшому, ця особа повідомила йому, про місце зустрічі з потерпілою. Після того, він зустрівся з потерпілою за адресою: АДРЕСА_3 , де отримав від неї грошові кошти в розмірі 20000 грн., розпорядившись ними на власний розсуд.

Крім того, пояснив, що дійсно він, 11.09.2017, приблизно о 14- 00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , вступив у попередню змову з раніше знайомими йому особами, з метою заволодіння чужим майном, а саме коштами потерпілого ОСОБА_6 .. Так, за заздалегідь розробленим планом, одна раніше знайома йому особа зателефонував потерпілому ОСОБА_6 , представившись його сином, та повідомив, що потрапив в ДТП та під приводом уникнення кримінальної відповідальності попрохав грошові кошти в розмірі 1000 доларів США та 800 грн. Після чого, він в телефонному режимі, повідомив другій раніше знайомій йому особі місце зустрічі з потерпілим. В подальшому, друга раніше знайома йому особа зустрівся з потерпілим, представившись другом його сина, та отримав від нього грошові кошти в сумі 1000 доларів США та 800 грн., які в подальшому передав йому, отримавши свою частку в розмірі 300 доларів США та 800 грн.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Як особа ОСОБА_4 характеризується формально, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працевлаштований, раніше судимий 14.09.2015 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.10.2018 випробувальний строк скасовано та направлено засудженого для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який раніше судимий 14.09.2015 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.10.2018 випробувальний строк скасовано та направлено засудженого для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також враховує обставини які обтяжують або пом`якшують покарання, та вважає за необхідне для виправлення та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

При визначенні розміру остаточного покарання обвинуваченого застосуванню підлягає ст. 71 ч. 1 КК України, оскільки він засуджується за вчинення злочинів, до повного відбуття покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 14.09.2015.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з дня його фактичного затримання, тобто з 25.08.2021, як зазначено в довідці.

Оскільки міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обиралась, а обвинувачений відбуває покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 14.09.2015, суд не вбачає підстав для обрання міри запобіжного заходу, але вважає за необхідне ОСОБА_4 залишити до набрання цим вироком законної сили в ДУ «Харківській слідчий ізолятор».

Потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов не заявлено.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 20000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинена матеріальна шкода, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, оскільки повністю визнається обвинуваченим.

Згідно ч. 1 ст. 174 КК України, підлягає скасуванню арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.09.2017, яке вилучене 11.09.2017 за адресою: АДРЕСА_6 , в ході проведення огляду місця події, власником якого є ОСОБА_4 .

Питання про скасування арешту іншого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.09.2017, було вирішено вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.07.2018, який набув чинності.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частки покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 14.09.2015 остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Оскільки міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обиралась, а засуджений відбуває покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 14.09.2015, суд не вбачає підстав для обрання міри запобіжного заходу, але до набрання цим вироком законної сили, залишає засудженого ОСОБА_4 в ДУ «Харківській слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 25.08.2021.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн..
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.09.2017, яке вилучене 11.09.2017 за адресою: м. Харків, пр. Московський, 5, в ході проведення огляду місця події, власником якого є ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон ТМ «S-Tell» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; сім-картку оператора «Vodafone» з вибитим номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон ТМ «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 ; сім-картку оператора «Vodafone» з вибитим номером НОМЕР_6 .

Речові докази: мобільний телефон ТМ «S-Tell» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; сім-картку оператора «Vodafone» з вибитим номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон ТМ «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 ; сім-картку оператора «Vodafone» з вибитим номером НОМЕР_6 , після набрання вироком законної сили, повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційного скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1