Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9183/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_11., при секретарі судового засідання ОСОБА_12., за участю: прокурора ОСОБА_13., захисника ОСОБА_14., підозрюваного ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_15, погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_16., стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, студента першого курсу КТЕУ, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001679 від 20.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_15., як слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні, звернувся до суду з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_16., що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, без визначення застави, у межах строку досудового розслідування, тобто до 20.11.2022 року (включно).

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у місті Києві, перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 11.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001679, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .

У ході досудового розслідування встановлено, що 19.08.2022 приблизно о 19 год. 00. хв., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували на Поштовій площі поруч з будівлею Річкового вокзалу, а саме за адресою: м. Київ, вул. Поштова площа, 3. У цей час у них виник словесний конфлікт з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився поруч. У ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наблизились до ОСОБА_2 , та, діючи групою осіб, почали наносити множинні удари руками та ногами в область голови, тулуба і грудної клітини. Після того, як потерпілий впав на землю та втратив будь-яку можливість захищати себе, вони продовжили завдавати потерпілому удари.

Унаслідок завданих ударів у потерпілого ОСОБА_2 , згідно з довідкою КМКЛ №17, виявлено тілесні ушкодження у виді: забій головного мозку тяжкого ступеню, масивний травматичний субарахноідальний крововилив, внутрішньо шлуночковий крововилив, тетравентрикулярна гідроцефалія, перелом кісток носа, забій м`яких тканин голови, забій грудної клітини, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

20.08.2022 слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_17., повідомлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Підстави підозрювати саме ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:

- довідка із КМКЛ №17 від 19.08.2022 з діагнозом потерпілого ОСОБА_2 ;

- протокол огляду місця подій від 19.08.2022 за адресою: м. Київ., пл. Поштова, де було встановлено місце скоєння злочину;

- протокол обшуку від 20.08.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , де були вилучені речі ОСОБА_1 та ОСОБА_1

- протокол допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які надали покази про обставини. очевидцями яких вони стали;

- протокол допиту підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ;

- протокол проведення слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтвердили надані покази та відтворили на місці обстановку подій;

- лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ;

- матеріалами, що характеризують підозрюваних осіб.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва 22.08.2022 відносно ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 19.10.2022 включно.

Постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва 11.10.2022 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 21.11.2022.

Продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 є необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

На цей час є достатні підстави вважати, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду актуальний тому, що підозрюваний ОСОБА_1 , усвідомлюючи невідворотність покарання, намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду. Санкція статті, що інкримінуються підозрюваному, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Аналізуючи вказаний ризик, слід звернути увагу на те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, тобто відсутні стримуючі фактори, які б запобігли ризику переховування. Крім того, важливим є той факт, що підозрюваний ОСОБА_1 одразу покинув місце вчинення злочину, не надав допомоги потерпілому ОСОБА_2 , навіть не викликав швидку медичну допомогу і його місцезнаходження було встановлено працівниками поліції лише через деякий час.

На той факт, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків вказує те, що злочин вчинено із застосуванням насильства, яке пов`язане із спричиненням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Актуальність даного ризику підвищується тим фактом, що підозрюваний обізнаний про наявність потерпілої та свідків у кримінальному провадженні.

Таким чином, існують реальні підстави протиправного незаконного впливу на вказаних осіб з метою зміни ними показань, так як показання у судовому засіданні останні ще не надавали. Ризик впливу на свідків, які безпосередньо стали очевидцями даного злочину, має суттєве значення, оскільки саме на показаннях таких свідків ґрунтується підозра.

Вплив на свідків та потерпілу матиме негативні наслідки для досудового розслідування та може перешкодити встановленню істини, тому підозрюваний ОСОБА_1 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків шляхом погроз, вмовляння чи підбурювання до дачі неправдивих показань чи безпідставної відмови від дачі показань.

При цьому вплив на учасників кримінального провадження може здійснюватися шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.

Ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у теперішній час не зменшилися, так як соціальні зв`язки підозрюваного не укріпилися, його суспільна небезпечність не зменшилась, а ризик незаконного впливу на інших учасників провадження існує і по теперішній час.

Наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання її винуватості у вчиненні наведеного кримінального правопорушення, відсутність міцних соціальних зав`язків та стримуючих факторів, не надання та не звернення для надання будь-якої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_2 , який згодом помер у лікарні не приходячи до тями, а також те, що ОСОБА_1 підозрюється у вчинення тяжкого злочину, вчиненрого під час дії воєнного стану в Україні, що свідчить про деформований стан правосвідомості у підозрюваного, і все це є підставами для продовження відносно ОСОБА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і підстав для зміни запобіжного заходу не має.

Характер дій підозрюваного свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та громадського порядку, до норм Закону, а також найвищої цінності - людського життя та здоров`я, їх недоторканості.

Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного тому, що даний запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вчинення іншого злочину, переховування від органу досудового розслідування та впливу на потерпілу та свідків.

За таких же обставин недостатнім є застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий органу досудового розслідування зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти наведеним ризикам.

Злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_1 , вчинений із застосуванням насильства. У зв`язку з цим слідчий просить не застосовувати щодо підозрюваного заставу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України, обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є те, що у даному кримінальному провадженні необхідно отримати висновки ще семи експертиз, а саме: судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 ; судово-медичних імунологічних експертиз (речі підозрюваних ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , а також біологічні об`єкти: змиви з рук підозрюваних осіб), судово-цитологічних експертиз (біологічні об`єкти: зрізи нігтьових пластин з рук підозрюваних). Жодна з цих експертиз ще не завершена. Окрім цього, ще заплановано провести слідчі експерименти на місці вчинення злочину за участю підозрюваних та призначити додаткові експертизи, з урахуванням проведених слідчих експериментів. Також, для завершення досудового розслідування необхідно, виконати вимоги, передбачені ст. 290, 291 КПК України.

Отримання висновків судово-медичних експертиз необхідно для завершення досудового розслідування та підтвердження встановлених під час досудового розслідування фактичних обставин вчинення злочину. Отримати вказані відомості у інший спосіб, окрім як шляхом проведення судових експертиз, неможливо.

Наведені відомості мають істотне значення для розслідування кримінального провадження, оскільки отримання висновків експертиз та дослідження всіх речових доказів у кримінальному провадженні необхідно не тільки для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також для надання їм незалежної правової оцінки, перевірки наданих показань підозрюваними та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Обставинами, що перешкоджали здійснити наведені процесуальні дії раніше, є складність кримінального провадження, велика кількість об`єктів дослідження, черговість проведення відповідних дій, а також тривалий строк проведення судових експертиз (не менше одного місяця).

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання просив його задовольнити. Зазначив, що ризики, для запобігання яких до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є актуальними на теперішній час і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе їм запобігти.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово. Сторона захисту вважає підозру необґрунтованою. Захисник зазначив, що підозрюваний має хворобу шлунку та має проблеми з серцем.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у місті Києві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0001679 від 11.12.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .

У ході досудового розслідування встановлено, що 19.08.2022 року приблизно о 19 год. 00. хв., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебували на Поштовій площі поруч з будівлею Річкового вокзалу, а саме за адресою: м. Київ, вул. Поштова площа, 3. У цей час у них виник словесний конфлікт з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився поруч.

У цей час у ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наблизились до ОСОБА_2 , та діючи групою осіб, почали наносити множинні удари руками та ногами в область голови, тулуба і грудної клітини. Після того, як потерпілий впав на землю та втратив будь-яку можливість захищати себе, вони продовжили завдавати потерпілому удари.

Унаслідок завданих ударів у потерпілого ОСОБА_2 згідно з довідкою КМКЛ №17 виявлено тілесні ушкодження у виді: забій головного мозку тяжкого ступеню, масивний травматичний субарахноідальний крововилив, внутрішньо шлуночковий крововилив, тетравентрикулярна гідроцефалія, перелом кісток носа, забій м`яких тканин голови, забій грудної клітини, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

20.08.2022 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб).

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 22.08.2022 року (справа № 758/7059/22) до підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 19.10.2022 включно.

Постановою керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва від 11.10.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті визначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також оцінити чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК свідчить, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя бере до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд крім дотримання процесуальних норм національного законодавства має перевірити обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У той же час, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Таким чином, оцінюючи обґрунтованість підозри, суд не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Відтак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів та інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_1 до вчинення вищенаведеного кримінального правопорушення, у клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо, що свідчить про обґрунтованість підозри.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що досліджені у судовому засіданні матеріали справи, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_1 підозри у вчиненні інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).

Таким чином, зі спливом такого часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися і продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення; переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено наявність об`єктивних обставин для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на необхідність отримання висновків семи експертиз, а саме: судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 ; судово-медичних імунологічних експертиз (речі підозрюваних ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , а також біологічні об`єкти: змиви з рук підозрюваних осіб), судово-цитологічних експертиз (біологічні об`єкти: зрізи нігтьових пластин з рук підозрюваних); провести слідчі експерименти на місці вчинення злочину за участю підозрюваних та призначити додаткові експертизи, з урахуванням проведених слідчих експериментів; також, для завершення досудового розслідування необхідно, виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України, що у свою чергу, з об`єктивних підстав стороною обвинувачення не може бути здійснено до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя враховує наявних доказів, які свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_1 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі дані щодо особи підозрюваного. Аналізуючи дії підозрюваного, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що даний злочин характеризуються особливою суспільною небезпекою, що дає підстави вважати, що останній може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні прокурором, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1 буде співмірним та доцільним.

У той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених у судовому засіданні ризиків.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_1 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного від органів досудового розслідування залишається актуальним, оскільки вивчення даних про особу підозрюваного встановлено, що він не перебуває в зареєстрованому шлюбі, утриманців не має, а тому, під важкістю відповідальності, підозрюваний, може переховуватись від органу досудового розслідування.

Оцінюючи ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід звернути увагу на позицію Суду щодо скоєння правопорушень: серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії).

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин, слідчий суддя вважає, що існують ризики не належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_1 .

Зазначене свідчить, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 .

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 , характер та обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, у зв`язку із загрозою понесення відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Тим самим, ризики, що були враховані при обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати.

Наданими слідчим матеріалами кримінального провадження підтверджена необхідність виконання органом досудового розслідування слідчих та процесуальних дій, вказаних у клопотанні. Наведені слідчі дії не могли бути закінчені у встановлений строк досудового розслідування.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 , що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням даних про особистість підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення, обставин його вчинення, характер вчиненого кримінального правопорушення, соціальну небезпечність, застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неможливим.

Таким чином, клопотання слідчого є обґрунтованим, заснованим на законі, доводи прокурора знайшли своє підтвердження у ході судового засідання, у зв`язку з чим клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_15, погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_16. - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 (шістдесят) днів, до 20.11.2022 року (включно).

Копію ухвали скерувати слідчому СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві та начальнику Київського слідчого ізолятора - для виконання, прокурору та захиснику - для відома.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали - до 20.11.2022 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 21.10.2022 р. о 15 год. 00 хв.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_11