Справа №336/4054/22
Пр.1-кп/336/598/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2022 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 01.02.2022, яке надійшло до суду на підставі обвинувального акта, складеного відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Давидівка Якимівського району Запорізької області, громадянина України, який отримав повну середню освіту, не одружений та офіційно не працює, малолітніх та інших осіб на утриманні немає, інвалідності не має, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:
за ознаками скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -
за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , іншого учасника кримінального провадження: потерпілої ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2022 року о 06 годині 05 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля будинку №94 по вулиці Магістральній в м.Запоріжжі, підійшов до ОСОБА_5 та шляхом ривку, обома руками відкрито викрав у останньої жіночу шкіряну сумку коричневого кольору, в якій знаходились: мобільний телефон марки «Redmi 9 Sunset Purple 4 Gb RAM 64 Gb ROM» в корпусі синьо-рожевого кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартість якого складає 3 466,67 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті на 16 Gb, з сім-карткою оператора Vodafone з номером НОМЕР_3 , сім-карткою оператора Kievstar з номером НОМЕР_4 ; шкіряний гаманець коричневого кольору, в якому знаходились грошові кошти на загальну суму 150 гривень, купюрами по 50 гривень; банківська картка «ОТП-Банк» на ім`я ОСОБА_6 , з номером НОМЕР_5 ; галогенова лампа для черепах та інші особисті речі, які належать ОСОБА_5 .
Продовжуючи діяти умисно, відкрито, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, ОСОБА_3 зник з місця скоєння кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3 466,67 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззаперечно визнав, надав пояснення, які відповідають тим, що викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, дату, час, місце й спосіб скоєння злочину, у скоєному щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою, зобов`язався відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі. Крім того, повністю визнав цивільний позов, зокрема, суму матеріальної та моральної шкоди, заявлену до стягнення.
В судовому засіданні обвинувачений показав суду, що вранці 31.01.2022, приблизно о 06-00 годині, вийшов з роботи в районі вулиці Магістральної у м.Запоріжжя й попрямував до зупинки громадського транспорту. В цей час помітив дівчину, проходивши повз неї, повернувся, підійшов до неї позаду, лівою рукою затулив їй рота, правою рукою почав виривати сумку, яка була разом із потерпілою. Оскільки було слизько, ОСОБА_3 із потерпілою впали на землю, при цьому, придавлюючи її до землі вагою тіла декілька хвилин, він продовжував виривати сумку. Ударів потерпілій не наносив, проте, утримував її, поки намагався підвестися. Після цього він різко підвівся, й, утримуючи руками викрадену сумку попрямував до гаражів, що розташовані неподалік будинку по вул. Магістральній, точного номеру не пам`ятає. Діставшись гаражів, які були неподалік, почекав, поки потерпіла залишить місце події, приблизно протягом п`яти хвилин й попрямував додому. Поки чекав, ОСОБА_3 подивився вміст сумки, забрав речі з неї галогенову лампу, навушники, ключі, банківську картку, два паспорти громадянина України, коричневий гаманець, в якому були грошові кошти у сумі 150,00 гривень, мобільний телефон синьоватого кольору з 2 сім-картками та карткою пам`яті. Наступного дня телефон перепрошив, оскільки він був заблокований, здав в кіоску на ринку «Анголенко» за 1 000,00 гривень. Злочин скоїв незаплановано, не роздумуючи. Кошти витратив на прибання продуктів. Був впізнаний працівниками поліції 18.08.2022 на Автовокзалі у м.Запоріжжі, коли разом із дівчиною, з якою мешкає, чекав на автобус до с.Охримівки. Працівники поліції запропонували поїхати з ними до відділу поліції, у скоєному зізнався, адже зрозумів, що викритий. Під час обшуку за місцем проживання у ОСОБА_3 вилучені сім-картки до викраденого телефону та картка пам`яті.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого та показала, що 31.01.2022, близько 06-00 години вранці, прямувала з дому до місця роботи по вул. Магістральній у м.Запоріжжя через тунель, біля будинку №94 по вказаній вулиці, обминаючи лісосклад та повз забору. Перетинаючи залізничні шляхи, почула, що позаду хтось наближається до неї, зробила декілька кроків вбік, проте, нападник позаду затулив їй рот рукою. Про наявність погроз від обвинуваченого потерпілою суду свідчень не надавалось. Потерпіла почала вириватись й кричати. Одночасно нападник (обвинувачений, якого ОСОБА_5 впізнала), виривав у неї сумку, яка була із нею. Вони вдвох впали на землю, адже було слизько, їй здалося, що обвинувачений наносив їй удари в область голови, яким чином та скільки не може сказати, адже була у шапці, допускає, що не наносив удари, а тиснув на неї, намагаючись таким чином її заспокоїти та утримати сумку, яку не випускав. Крім того, потерпіла об сніг подряпала щоку при падінні. Коли нападник підвівся, вирвав руками у неї сумку, при цьому, ремінь від неї залишився на плечі, оскільки відірвався, тоді ОСОБА_3 побіг у напряму гаражів. Потерпіла вслід вигукнула, що у сумці нічого цінного немає. Намагалась зупинити машину, щоб попросити зателефонувати в поліцію, проте, телефон їй запропонував чоловік, який безпосередньо після події злочину проходив повз лісосклад. Наряд поліції, що прибув протягом 5-7 хвилин, разом із потерпілою, об`їхав район навколо зазначеного місця, також вони обійшли гаражі, проте, обвинуваченого не знайшли, після чого вона написала заяву про вчинення злочину.
Відповідно до свідчень потерпілої, у сумці, як викрадена, знаходились телефон із 2 сім-картками та карткою пам`яті, гаманець, банківська картка чоловіка, ключі, галогенова лампочка для черепахи, яку вона мала надіслати знайомій, два паспорти, візитівка співробітниці, якій згодом повернули розірвані паспорти. ОСОБА_5 наголосила, що внаслідок втрати документів вони із чоловіком були позбавлені можливості виїхати за межі м.Запоріжжя після початку воєнного стану, що просить врахувати при розгляду цивільного позову. Крім того, на запитання суду, показала, що внаслідок скоєння відносно неї злочину, крім подряпини, отриманої при падінні, жодних тілесних ушкоджень не отримала, її фізичний стан здоров`я не погіршився, зокрема, ані головного болю, ані нудоти не відчувала, за медичною допомогою не зверталась, проте, зазнала моральних переживань. Медичну експертизу не проходила.
Із застосуванням норми ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, судом не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження в повному обсязі, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до встановленого порядку судового розгляду кримінального провадження судом здійснено допит обвинуваченого та потерпілої й досліджено визначений обсяг доказів, а саме, надані стороною обвинувачення письмові докази, зокрема, матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, висновок досудової доповіді, підготовленої органом пробації на підставі ухвали суду, докази щодо звернення ОСОБА_5 із заявою по вчинення злочину та визнання її потерпілою, висновок експертизи із довідкою про вартість, надані постанови про визнання речовими доказами, а також цивільний позов з додатками.
Встановлено, що 31.01.2022 потерпіла ОСОБА_5 звернулась до відділу поліції № 3 ЗРУ ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення приблизно о 06-05 години у вказану дату (протокол прийняття заяви від 31.01.2022), а 01.02.2022 із заявою про залучення у даному кримінальному провадженні у якості потерпілої.
За даними висновку експерта Запорізького НДЕКЦ за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 23.02.2022 №СЕ-19/108-22/3030-ТВ, ринкова вартість мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 9 4/64 Gb Sunset Purple» без видимих пошкоджень, станом на 31.01.2022 складає 3 466,67 гривень.
Суд враховує відсутність експертного висновку щодо стану здоров`я потерпілої, що підтверджено всіма учасниками кримінального провадження, те, що час для проведення такого дослідження є об`єктивно обмеженим, також бере до уваги свідчення потерпілої щодо відсутності заподіяних їй тілесних ушкоджень (окрім подряпини, отриманої при падінні), погроз, короткочасного розладу здоров`я або втрати працездатності. Спосіб вчинення злочину, розмі завданої шкоди, характер застосованого до потерпілої насильства, відсутність наслідків для її фізичного стану, дозволяють дійти висновку про правильну кваліфікацію дії обвинуваченого.
Так, дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, вислухавши покази обвинуваченого та потерпілої, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує такі обставини.
За змістом ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, діяння, передбачене ч.1 ст.186 КК України згідно зі ст.12 КК України віднесено до нетяжких злочинів.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, визнається щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання особі відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Також, суд враховує й відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, не є військовослужбовцем, за допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався.
Суд під час призначення покарання враховує й суму завданих збитків, яка сторонами кримінального провадження не оспорювалась, думку потерпілої щодо призначення покарання із застосуванням ст.75 КК України, а також висловлення під час судового засідання на адресу потерпілої вибачень обвинуваченим на користь усвідомлення ОСОБА_3 вчиненого.
Згідно з досудовою доповіддю, яка надійшла до суду від Комунарського РВ Філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області на виконання ухвали суду від 16.09.2022, орган пробації зробив висновки, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 є середнім, ризик небезпеки для суспільства оцінений також як середній, тому орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високу небезпеку для суспільства, окремих осіб.
На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку уповноважених органів пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Якщо суд дійде висновку про можливість застосування ст.75 КК України, орган пробації вважає за можливе застосувати обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
За результатами розгляду справи, беручи до уваги тяжкість та фактичні обставини вчиненого правопорушення, вищенаведені чинники, форму вини та мотиви вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі відповідно до санкції ч.1 ст.186 КК України на строк два роки.
Зважаючи на те, що у справі встановлена лише одна обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом не встановлено достатніх підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_3 положень ст.69 КК України.
На переконання суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк згідно зі ст.75 КК України тривалістю 1 рік, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а також додатковий обов`язок, визначений п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Визначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, тобто, відповідає меті, передбаченій ст.50 КК України, із дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання, на переконання суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
У п.7 ч.1 ст.368 КПК зазначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.
Судом встановлено, що матеріальна шкода у сумі 3 466,67 гривень відшкодована шляхом повернення викраденого майна. Так, викрадений телефон відповідно до наявних доказів повернутий ОСОБА_5 .
Цивільним позивачем ОСОБА_5 до початку судового розгляду заявлений цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду в сумі 5 194,00 гривні та моральну шкоду в сумі 20 000 гривень.
Зазначає, що у викраденій жіночій сумці знаходились: гаманець, вартістю 600,00 гривень, навушники, вартістю 700 гривень, гроші в сумі 150 гривень, три ключа від вхідної двері у квартиру, сумка, вартістю 1 500,00 гривень, галогенова лампа вартістю 250 гривень, два паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_7 . Заміна замків у квартирі коштувала 1 200,00 гривень. На відновлення паспортів витрачено 794,00 гривні (вартість послуг міграційної служби).
Завдання моральної шкоди потерпіла обґрунтовує душевними стражданнями, пережитими у зв`язку із вчиненим відносно неї правопорушенням. Також потерпіла стверджує, що її чоловік, що має інвалідність другої групи (довідка № 953 від 30.08.2022, видана відділом обслуговування громадян №5 ГУ ПФУ в Запорізькій області, копія, а.с. 37), зазнав нервового зриву, дізнавшись про скоєний відносно дружини злочин, що, в свою чергу, викликало певні душевні хвилювання й з боку ОСОБА_5 .
Додатково потерпіла наголошує, що з пам`яті телефону обвинуваченим після викрадення стерто контакти, що зумовлювало необхідність відновлення всіх необхідних номерів.
Крім того, за твердженням потерпілої внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 нею понесені значні моральні втрати, що призвели до позбавлення можливості реалізації звичних бажань та ведення нормального способу життя, що зумовлено певними змушеними змінами: необхідністю підготовки заяв, позову до суду, відвідування державних установ для захисту порушених прав. Тому моральна шкода, із врахуванням принципів розумності та справедливості, визначена у сумі 20 000,00 гривень.
Із посиланням на ст.22, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, цивільна позивачка просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Цивільний відповідач ОСОБА_3 визнав заявлені позовні вимоги в частині матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі, зобов`язався вжити всіх необхідних дій для відшкодування.
Дослідивши зміст позовних вимог, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, згідно зі ст.1192 ЦК, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
За змістом ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Вказані обставини можуть бути елементами складу відповідних злочинів, а також впливати на визначення міри відповідальності винної особи.
За нормою ч.5 ст.128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Так, згідно зі ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд дійшов висновку, що в частині компенсації матеріальної шкоди за повернуті речі, суд не приймає визнання позову відповідачем, адже таке визнання суперечить встановленим фактичним обставинам справи.
Відповідно до розписки потерпілої, дослідженої судом, від слідчого на відповідальне збереження вона отримала: жіночу сумку, гаманець коричневого кольору, банківську картку на ім`я ОСОБА_8 , візитівки, ключі, галогенову лампу, а також мобільний телефон із карткою пам`яті та двома сім-картками. Вартість зазначених речей не підлягає стягненню.
Враховуючи встановлені обставини правопорушення, зокрема, покази ОСОБА_3 , судом визнається доведеним викрадення двох паспортів, а надання платіжних документів у оригіналі вочевидь не видається за можливе, оскільки вони надані потерпілою для надання послуги з виготовлення паспортних документів УДМС України в Запорізькій області.
Наданими ОСОБА_5 квитанціями від 08.02.2022 у копіях доведено розмір витрати на сплату міграційних послуг у зв`язку із відновленням паспортів у сумі 794,00 гривень, із врахуванням комісії за здійснені платежі.
Таким чином, суд враховує, що гаманець, вартістю 600,00 гривень, галогенова лампа, вартістю 250,00 гривень, сумка, вартістю 1 500,00 гривень, що заявлені до стягнення, повернуті потерпілій.
Проте, беручи до уваги визнання цивільного позову обвинуваченим й наведені вище положення ЦПК України, фактичні обставини злочину, суд встановив підстави для стягнення на користь потерпілої вартості міграційних послуг у зв`язку із відновленням паспортів у сумі 794,00, навушників у сумі 700,00 гривень, вартості заміни замків у квартирі у сумі 1 200,00 гривень, а також рівнозначної компенсації викрадених коштів - у сумі 150,00 гривень. Тобто, в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 підлягають стягненню 2 844,00 гривні.
Суд в цьому контексті наголошує, враховуючи правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 4 червня 2019 року у справі № 135/112/17, провадження № 51-6765км18, що сума відшкодування за цивільним позовом у кримінальному провадженні не обов`язково має збігатися з розміром завданої злочином шкоди, вказаним в обвинуваченні, яке суд визнав доведеним. Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода як обставина, що впливає на його кваліфікацію та вирішення інших питань, пов`язаних із притягненням особи до кримінальної відповідальності, та відшкодування збитків як спосіб захисту порушеного цивільного права і компенсаційний механізм мають неоднакову юридичну природу, відрізняються за критеріями визначення і правовими наслідками. Зокрема, розмір відшкодування збитків є предметом позовних вимог у межах заявленого цивільного позову, доводиться цивільним позивачем (потерпілим) самостійно за правилами цивільного судочинства з дотриманням приписів ч.5 ст.128 КПК і не охоплюється межами обвинувачення, яке висувається прокурором в обвинувальному акті або постанові про зміну обвинувачення в суді і обов`язок доказування якого покладається на державного обвинувача.
Крім того, у цій справі суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення моральної шкоди в сумі 20 000,00 гривень.
При розгляді цієї вимоги суд застосовує норму ч.1 ст.1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
У відповідності ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згіддно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Судом визнається доведеним, що внаслідок скоєння обвинуваченим злочину цивільній позивачці спричинені моральні страждання, яких вона зазнала у зв`язку із душевними хвилюваннями, необхідністю витрачати час на виконання своїх обов`язків як потерпілої та цивільного позивача у органах державної влади для захисту прав під час досудового розслідування та судового розгляду.
Суд бере до уваги й фактор ускладнення використання мобільного телефона без наявності звичних даних про контакти тощо, що пов`язано із особистою комунікацією потерпілої та усталеністю соціальних зв`язків; необхідність заміни замків у житлі у зв`язку із викраденням ключів та паспортів із зазначенням адреси її проживання, що могло створити небезпеку для неї та її родині, зусилля по відновленню документів. Крім того, з початком воєнного стану ОСОБА_5 була позбавлена можливості виїхати до безпечного місця за відсутності паспортного документа.
При цьому, не приймаються доводи позивачки, що стосуються стану здоров`я та впливу правопорушення на стан здоров`я її чоловіка, оскільки до справи не долучені докази перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у родинних відносинах на час вчинення злочину, а також докази щодо стану його здоров`я. Суд наголошує, що довідка структурного підрозділу Головного управління ПФУ в Запорізькій області може підтвердити отримання пенсії ОСОБА_7 по інвалідності лише з 18.08.2022, що значно пізніше в часі, ніж подія вчинення кримінального правопорушення. Також слід зауважити, що довідка не засвідчена в належний спосіб, а оригіналу для огляду суду потерпілою не надано.
Проте, беручи до уваги пережиті моральні страждання у зв`язку із вчиненим злочином, наведені наслідки для звичного способу життя потерпілої, визнання суми моральної шкоди обвинуваченим, суд вважає позовні вимоги про стягнення моральної шкоди такими, що підлягають повному задоволенню, у сумі 20 000,00 гривень у спосіб їх стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 .
Вказана сума, на переконання суду, цілком відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості відносно пережитих емоційних хвилювань та наслідків кримінального правопорушення, що призвели до вимушеної тимчасової зміни звичного способу життя.
У питанні щодо моральної шкоди суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 7 квітня 2020 року у справі № 572/3209/17, провадження № 51-6448км19, згідно з якою законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування й судового розгляду, що підлягають вирішенню судом, не застосовувались.
Відповідно до ст.118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів. За змістом ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки проведення по справі експертиз здійснювалося за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділялися експертній установі з Державного бюджету України, документально підтверджені процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судових експертиз, мають бути стягнуті з обвинуваченого на користь держави.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні складають 343,24 гривны та підтверджені довідкою про витрати, а саме, за проведення судової експертизи (висновок експерта від 23.02.2022 №СЕ-19/108-22/3030-ТВ).
Суд вважає за необхідне вирішити питання щодо речових доказів по справі з урахуванням положень ст.100 КПК України та з`ясувавши думку учасників кримінального провадження щодо їх долі.
Керуючись ст. 100, 127-128, 349, 369-371, 373-374, 376, 392, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину, а також виконає обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України:
- періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Додатково покласти на ОСОБА_3 обов`язок, передбачений п.2 ч.3 ст.76 КК України:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду у сумі 2 844,00 гривень (дві тисячі вісімсот сорок чотири гривні 00 копійок) та моральну шкоду у сумі 20 000,00 гривень (двадцять тисяч гривень 00 копійок).
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи у сумі 343,24 гривень (триста сорок три гривні 24 копійки).
Речові докази прозорий чохол з малюнком від мобільного телефону, медичну маску чорного кольору з надписом, передані до камери схову відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.
Речові докази мобільний телефон «Redmi 9 Sunset Purple 4 Gb RAM 64 Gb ROM» в корпусі синьо-рожевого кольору, imei 1: НОМЕР_8 , imei 2: НОМЕР_9 ; жіночу сумку коричневого кольору; карту пам`яті на 16 Gb, 2 сім-картки, передані потерпілій на зберігання, - залишити ОСОБА_5 за приналежністю.
Речові докази пару кросівок, куртку синього кольору, передані до камери схову відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - повернути ОСОБА_3 за приналежністю.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 цього Кодексу.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1