Справа №549/13/23
Провадження №1-кп/549/9/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року селище Чорнухи

Чорнухинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000339 внесеного в Єдиний державний реєстр досудового розслідування від 28 жовтня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

установив:

В провадженні Чорнухинського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження №0000339 внесеного в Єдиний державний реєстр досудового розслідування від 28 жовтня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_6 було заявлено усне клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. В обгрунтування зазначеного клопотання сторона захисту вказала, що обставини викладені в повідомленні про підозру не відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті, щодо засобів вчинення кримінального правопорушення, а саме: спиляння дерев за допомогою бензопили, тобто дані обставини не вказані в обвинувальному акті, тому вважає, що всі докази сторони обвинувачення у кримінальному провадженні є неправдивими. Відсутність конкретики в формулюванні обвинувачення позбавляє сторону захисту можливості заперечувати проти висунутого обвинувачення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акту та вважав, що вказані підстави відсутні, представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дійшов висновку, що клопотання захисників задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд, серед іншого, має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, перелік відомостей, що має містити обвинувальний акт, наведено у ст. 291 КПК України. Відповідно до вимог цієї ж статті надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

А тому, суд вправі повернути обвинувальний акт тільки у випадку, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Звідси висновок, що перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України, суд виходить виключно із положень зазначеної статті.

Так, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4 ) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ст. 291 КПК України).

Цим вимогам обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 відповідає. Так, він складений і підписаний слідчим, затверджений прокурором, містить відомості, визначені ч. 2 ст. 291 КПК України, а також додатки, передбачені ч. 3 цієї норми закону. З обвинувального акту щодо ОСОБА_5 вбачається, що в ньому повно і чітко викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення із зазначенням обставин, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також правова кваліфікація дій обвинуваченого.

Водночас, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні по справі «Проніна проти України» (від 18 липня 2006 року, заява N 63566/00) вказує, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Таким чином, з огляду на позицію ЄСПЛ, беручи до уваги положення ст. 291 КПК України, суд не вважає за необхідне давати детальну відповідь на кожен аргумент захисників, беручи до уваги, що всі вони зводяться до наявності недоліків у обвинувальному акті в частині зазначення анкетних відомостей кожного обвинуваченого, анкетних відомостей потерпілого та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення і розміру витрат на залучення експерта.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт у даному провадженні підписаний ст. слідчим і прокурором та затверджений прокурором. Обвинувальний акт містить усі відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення відповідних статей КК України та формулювання обвинувачення.

При цьому, суд враховує, що згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України прокурор викладає в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення такими, якими він їх вважає встановленими. Таким чином, визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення у обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора, а тому не підлягає перевірці судом на стадії підготовчого судового засідання.

Слід звернути увагу на відсутність нормативного або теоретичного розмежування понять «виклад фактичних обставин кримінального правопорушення» та «формулювання обвинувачення» та їх визначення (хоча б умовного) у КПК України.

За відсутності відповідних нормативних критеріїв унеможливлюється визначення відповідності чи невідповідності обвинувального акта вимогам закону в цій частині. Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладаються в обвинувальному акті в такому виді, як це вважає за правильне прокурор. Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації правопорушення, не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин. Не підлягають розгляду в підготовчому судовому засіданні й питання, які стосуються змісту та достовірності викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення. На цій стадії суд лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи суть обвинувачення, а тому не вправі пропонувати прокурору зазначати в обвинувальному акті інші обставини чи події або викладати їх в інший спосіб.

Відповідно, наведені у клопотанні захисника ОСОБА_6 посилання на відсутність у обвинувальному акті чіткого та конкретного обвинувачення не є підставою для повернення обвинувального акта. Розгляд судом відповідних доводів сторони захисту можливий на стадії судового розгляду, під час якої суд, за участю усіх учасників судового провадження, на підставі дослідження наданих доказів, здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення.

У даній справі захисник, будучи ознайомленим із змістом обвинувального акта, до винесення рішення судом по справі за результатами судового розгляду може будувати стратегію захисту з урахуванням обставин, викладених у ньому.

Отже, суд не вбачає підстав вважати, що при складанні, затвердженні та направленні обвинувального акту до суду допущено порушення, які є підставою для прийняття рішення, передбаченого п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає. Обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами законодавства. Перешкод для судового розгляду кримінального провадження не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись положеннями статей 291, 314-316, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1