Справа № 357/7364/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0001290 внесеному до ЄРДР 05.08.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
Відповідно 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), в тому числі і «амфетаміну», включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

-діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

В порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, ОСОБА_3 , 05.08.2022 року приблизно о 17 годині перебуваючи в під`їзді № 7 будинку АДРЕСА_3 , а саме біля поштових ящиків, незаконно придбав-знайшов два пакети з полімерного матеріалу з пазовими замками, із порошкоподібною речовиною білого кольору, ззовні схожою на психотропну речовину амфетамін. В подальшому, ОСОБА_3 , переконавшись, що знайдена речовина є психотропною, а саме «амфетаміном», поклав до лівої кишені своїх шортів та залишив при собі незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту.

Після цього, 05.08.2022 року приблизно о 17 годині 07 хвилин поблизу будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 було зупинено працівниками поліції з метою з`ясування у останнього наявності заборонених в обігу речовин.

В ході особистого обшуку у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено працівниками поліції два пакети з полімерного матеріалу з пазовими замками, всередині яких знаходились порошкоподібні речовини, які містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 0,166г, яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Клопотання мотивовано тим, що він вперше вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст.309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України - є проступком, не є корупційним злочином, відповідно до примітки цієї статті Закону, після вчинення кримінального правопорушення (проступку), щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, збитків не завдано, а тому відповідно до ст. 45 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям. Повідомив суду про дійсність свого щирого каяття та сприяння розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ст. 45 КК України.

Прокурор висловився про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт, клопотання обвинуваченого, заслухавши позицію обвинуваченого, думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. ст. 44, 45 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право наполягати на проведенні судового провадження у повному обсязі в загальному порядку, також роз`яснено, що кримінальне провадження в такому випадку закривається з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що підстави та наслідки звільнення за ст. 45 КК України йому зрозумілі і просить суд розглянути подане ним клопотання та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 309 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, є кримінальним проступком і таке, що не є корупційним кримінальним правопорушенням.

ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою, яка вперше вчинила кримінальний проступок.

Дотримуючись сталості та єдності судової практики, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям є вчинення нею вперше кримінального проступку. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Дійове каяття передбачає обов`язкову наявність трьох елементів, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, повного відшкодування заподіяних збитків або усунення заподіяної шкоди.

На переконання суду, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в суб`єктивному ставленні останнього до вчиненого, зокрема, в тому, що він визнав факт вчинення кримінального правопорушення та його негативні наслідки, визнав свою провину у вчиненому повністю, висловив щирий жаль і сором з приводу цього, засудив свою поведінку та бажав виправити наслідки своїх дій.

У даному випадку має місце активне сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченого ОСОБА_3 , що полягає у тому, що останнім органу досудового розслідування повідомлено про всі відомі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Вчиненим правопорушенням шкода не завдана.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення вперше, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, шкода, яка підлягає відшкодуванню, його діями не завдана.

Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 118 КПК України, витрати на залучення експертів відносяться до процесуальних витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до положень ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку та (або) залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).

Суд враховує положення вимог ст. 124 КПК України, якою передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а оскільки в даному кримінальному провадженні вирішується питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 45 КК України, тому судові витрати по справі, пов`язані із залученням експерта у сумі 1510,24 гривень, доцільно віднести на рахунок держави.

При цьому суд враховує правову позицію висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року, справа №589/1781/17, в якій зазначено про можливість розподілу процесуальних витрат не лише вироком, але й ухвалою суду. Також у вказаній позиції зазначено, що вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК України. Разом із цим, в у вказаній постанові відсутній висновок, що у випадку закриття кримінального провадження, процесуальні витрати мають стягуватись з обвинуваченого.

Керуючись ст. 45 КК України, ст. 100, 124, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд

П О С ТА Н О В И В :
Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 закрити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні порошкоподібні речовини масою 0,170 г та 0,130 г, які містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса амфетаміну в речовинах складає 0,094 г та 0, 072 г, загальна маса якої становить 0,166 г, яку поміщено до спеціального пакунку № 5686670 та передано на зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області - знищити.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1510,24 гривень, віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_1