Справа № 519/886/19
Номер провадження 1-кп/504/296/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у смт. Доброслав Одеської області клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 обвинуваченого вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України та клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000122 від 05.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження запобіжного заходу, просили змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту.

Розглянувши клопотання, вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора виходячи з наступного.

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000122 від 05.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України

30 серпня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід тримання під вартою строк дії якого в подальшому продовжено до 03 січня 2022 року.

Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службові особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Приймаючи до уваги те, що 03 січня 2022 року спливає термін обраного запобіжного заходу, суд дійшов до висновку про доцільність продовження строку його дії.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на наведене, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, враховуючи, що мета, підстави, що стали обставиною для обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є й надалі актуальними, суд приходить до висновку про необхідність продовжити строк застосування запобіжного заходу в межах строку, визначеного законом.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого, про зміну запобіжного заходу суд входить з того, що у судовому засіданні не отримано відомостей щодо обставин, які б переважили ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Суд критично оцінює твердження захисника в частині того, що у квартирі ймовірного домашнього арешту: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_6 із якою обвинувачений перебуває у фактичних шлюбних відносинах, оскільки належних доказів того, що обвинувачений перебуває у шлюбних відносинах із ОСОБА_6 суду надані не були, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

Крім того, суд зауважує, що зазначена квартира належить ОСОБА_7 , будь яких договорів оренди квартири (житлового приміщення) між власником та обвинуваченим не укладалось, а отже визначення цієї адреси для цілодобового домашнього арешту на переконання суду не буде відповідати меті кримінального провадження.

Суд критично оцінює додану до клопотання заяву ОСОБА_7 про надання згоди на проживання ОСОБА_4 у вищевказаній квартирі, оскільки зазначена заява не посвідчена нотаріально.

Оцінюючи ризик того, що ОСОБА_4 може ухилятися від правосуддя, може впливати на потерпілих та свідків, допит яких ще не проведено в рамках судового розгляду, чи іншим способом зашкодити здійсненню правосуддя в сукупності з вимогами суспільних інтересів, приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи характеризуючі дані, що на час розгляду цього клопотання існують в справі, а також те, що особа обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, тому суд приходить до висновку, про необхідність продовжити ізоляцію ОСОБА_4 від суспільства, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання даної особи під вартою.

Інших клопотань від учасників кримінального провадження до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 177, 331,369-372 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний ухвалою від 30 серпня 2019 року на строк 60 днів з 20 грудня 2022 року до 19 лютого 2023 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення

Суддя: ОСОБА_1