Справа № 694/2283/22
провадження № 1-кс/694/17/23
УХВАЛА

про арешт майна

17.01.2023 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , з участю в судовому розгляді слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеномудо ЄРДР за № 0000913 від 31.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «BYD F-3» д.н.з. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився у його користуванні на період проведення досудового розслідування.

Транспортний засіб автомобіль марки "BYD F-3" д.н.з. НОМЕР_1 залишити на зберіганні на території Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, що розташований за адресою: Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Благовісна, 50, на період проведення досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 31.08.2021 близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 перебуваючи за кермом автомобіля марки "BYD F-3" д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись переднім ходом по проїжджій частині вулиці Лейтенанта Кривошеї м. Ватутіне, Черкаської області в напрямку зі сторони с. Чичиркозівка, Звенигородського району до вул. Звенигородська м. Ватутіне, напроти будинку № 11 допустив наїзд на пішохода малолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої ЗЧМТ, травматичний САК, забій м`яких тканин голови, рваної рани лобної ділянки, забій грудної клітки, забій передньої черевної стінки.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено 31 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000913 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

26.11.2021 слідчим Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області кримінальне правопорушення відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000913 від 31.08.2021перекваліфіковано на ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході проведення огляду місця події, 31.08.2021, на вул. Лейтенанта Кривошеї, м. Ватутіне, Звенигородського району, Черкаської області, було оглянуто та вилучено:

- транспортний засіб автомобіль марки "BYD F-3" д.н.з. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився у його користуванні.

На вказаному транспортному засобі виявлені пошкодження і сліди, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, під час досудового розслідування слідству необхідно встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди, що викликає необхідність проведення відповідних судових експертиз, а саме експертизи технічного стану автомобіля марки «BYD F-3» д.н.з. НОМЕР_1 , методика проведення яких передбачає надання експертам для дослідження відповідних об`єктів, у даному випадку вказаних автомобілів.

31.08.2021, винесено постанову про визнання автомобіля марки "BYD F-3" д.н.з. НОМЕР_1 , та відео реєстратора «CAR CAM CORDER» FHD 1080 P речовими доказами у кримінальному провадженні №0000913 та приєднано вказаний транспортний засіб та реєстратор в цій якості до матеріалів даного провадження у відповідності до положення ст.ст. 98, 100 та 110 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Лисянського районного суду №694/1555/21 від 15.09.2021 накладено арешт на автомобіль марки «BYD F-3» д.н.з. НОМЕР_1 на період проведення судових експертиз.

У кримінальному провадженні призначено та проведено, а також отримано висновок судової експертизи технічного стану транспортного засобу (автомобіля марки «BYD F-3» д.н.з. НОМЕР_1 ) НОМЕР_3 .

27.10.2021 слідчим СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області повернуто автомобіль власнику, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

На даному етапі досудового розслідування, виникла потреба з метою отримання вихідних даних для проведення судової автотехнічної експертизи, а сааме визначення дійсного коефіцієнту сповільнення автомобіля марки «BYD F-3» д.н.з. НОМЕР_1 , що передбачає надання вказаного автомобіля судовому експерту для огляду.

У зв`язку із вищевикладеним, та враховуючи той факт, що вилучений 31.08.2021 під час огляду місця події транспортний засіб - автомобіль марки "BYD F-3" д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки зберіг на собі сліди та фіксацію кримінального правопорушення, та під час досудового розслідування необхідно провести судові експертизи із залученням речового доказу, а також слідчі дії, в яких може виникнути необхідність в ході досудового розслідування, з метою забезпечення збереження указаних речових доказів згідно ст. 170 КПК України на них повинен бути накладений арешт.

Слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Власник ОСОБА_7 в судовому засіданні проти клопотання заперечував.

Власник ОСОБА_6 та її захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували частково заперечували проти визначення місцем зберігання автомобіля території Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області. Зобов`язувалися надати вказаний автомобіль для проведення експертиз на першу вимогу слідчого у випадку залишення його на зберіганні у власника.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного.

Заходами процесуального примусу, пов`язаними із обмеженням особистих або майнових прав особи, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, до яких, зокрема, віднесено арешт майна (абз.1 п.7 ч.2 ст.131 КПК України).

За змістом приписів ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У силу ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст.98 КПК України.

У ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час судового розгляду встановлено, що СВ Звенигородським РВП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2021 року за №0000913, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

26.11.2021 слідчим Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області кримінальне правопорушення відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000913 від 31.08.2021 перекваліфіковано на ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 31.08.2021 близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 перебуваючи за кермом автомобіля марки "BYD F-3" д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись переднім ходом по проїжджій частині вулиці Лейтенанта Кривошеї м. Ватутіне, Черкаської області в напрямку зі сторони с. Чичиркозівка, Звенигородського району до вул. Звенигородська м. Ватутіне, напроти будинку № 11 допустив наїзд на пішохода малолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої ЗЧМТ, травматичний САК, забій м`яких тканин голови, рваної рани лобної ділянки, забій грудної клітки, забій передньої черевної стінки.

31.08.2021, винесено постанову про визнання автомобіля марки "BYD F-3" д.н.з. НОМЕР_1 , та відео реєстратора «CAR CAM CORDER» FHD 1080 P речовими доказами у кримінальному провадженні №0000913 та приєднано вказаний транспортний засіб та реєстратор в цій якості до матеріалів даного провадження у відповідності до положення ст.ст. 98, 100 та 110 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Лисянського районного суду №694/1555/21 від 15.09.2021 накладено арешт на автомобіль марки «BYD F-3» д.н.з. НОМЕР_1 на період проведення судових експертиз.

У кримінальному провадженні призначено та проведено, а також отримано висновок судової експертизи технічного стану транспортного засобу (автомобіля марки «BYD F-3» д.н.з. НОМЕР_4 . І після цього 27.10.2021 слідчим СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області повернуто автомобіль власнику, ОСОБА_7 .

Разом з цим, з вказаного висновку вбачається, що експертом не було надано відповіді на всі питання поставлені слідчим, також слідчим встановлено, що експертом допущено помилку у частині визначення одного з пунктів ПДР, що ставить під сумнів правильність висновку експерта. У зв`язку з наведеним слідчим 14.12.2022 винесено постанову про призначення повторної судової комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи.

У зв`язку із вищевикладеним, та враховуючи той факт, що вилучений 31.08.2021 під час огляду місця події транспортний засіб - автомобіль марки "BYD F-3" д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, та під час досудового розслідування необхідно провести судову експертизу із залученням речового доказу слідчий суддя вважає потребу слідства у накладенні арешту обґрунтованою.

При цьому слідчий суддя також звертає увагу на той факт, що незважаючи на те, що ОСОБА_7 було відомо, що вказане авто визнане речовим доказом останній здійснив відчуження вказаного автомобіля, створивши тим самим передумови для виникнення ризиків, передбачених ст.170КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши подане клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, встановив, що воно містить відповідне обґрунтування підстав і мети накладення арешту, і виходить з того, що застосування засобу забезпечення кримінального провадження необхідне з метою збереження речового доказу, оскільки даний автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та обґрунтовано на даній стадії кримінального провадження визнаний речовим доказом, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як предмет кримінального правопорушення.

При цьому, на даній стадії розслідування слідчий суддя зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, та не має права вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду по суті, а саме питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Арешт майна з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК України, являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна, й на відміну від останніх підстав не вимагає обов`язкового оголошення підозри в кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, через це посилання власника майна щодо відсутності в нього статусу підозрюваного як на підставу для відмови в задоволенні клопотання органу досудового розслідування є неспроможними.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Зважаючи на викладене вище, вид речового доказу у зв`язку із обставинами розслідуваного провадження, слідчий суддя вважає наявними передбачені абз.2 ч.1 ст.170 КПК України ризики знищення, втрати, відчуження транспортного засобу. Незастосування арешту майна перешкодить кримінальному провадженню в частині необхідності проведення з автомобілем ряду слідчих, процесуальних дій і експертних досліджень для виконання органом досудового розслідування завдань, визначених у ст.2 КПК України, на даній стадії провадження є виправданим і необхідним заходом, який, до того ж, не позбавляє права власності, а має характер тимчасових обмежень.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту, забезпечити схоронність вказаного автомобіля, не допущення його знищення, приховування, відчуження, перетворення, зникнення неможливо, у зв`язку з чим незастосування вказаного заходу може призвести до зазначених ризиків.

Разом з тим слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучений автомобіль, вважає за необхідне передати його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , тим самим застосував арешт у спосіб, який не є найбільш обтяжливим. При прийнятті такого рішення було враховано, серед іншого, також те, що фактично доказів того, що вона не є добросовісним набувачем не здобуто. Крім того слідчий суддя вважає за достатнім строк накладення арешту лише на час проведення відповідних експертиз, оскільки більшу потребу слідства у клопотанні не обґрунтовано.

Також при накладенні арешту слідчий суддя враховує, що попереднім власником було здійснено відчуження автомобіля незважаючи на те, що останньому було відомо про те, що він має статус речового доказу у кримінальному провадженні. Відтак, заборона відчуження автомобіля мінімізуватиме ризик втрати речового доказу у кримінальному провадженні.

Таке втручання у право власника є виправданим та сприятиме завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб, в першу чергу потерпілого. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, стороною захисту не надано та слідчим суддею не встановлено.

Відповідно саме такий спосіб та місце зберігання арештованого майна, на переконання слідчого судді, є ефективним та буде сприяти дієвості кримінального провадження, завданням досудового розслідування та захисту прав власника майна.

Крім того, слід зазначити, що у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, власник не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного вище транспортного засобу, з забороною відчуження. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Відтак клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000913 від 31.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «BYD F-3» д.н.з. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_6 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження вказаного транспортного засобу, на час проведення експертиз.

Вказане майно залишити власниці ОСОБА_6 , зобов`язавши останню забезпечити збереження майна, на який накладено арешт та надати вказане майно для проведення експертизза першою вимогою слідчого або прокурора у разі такої потреби.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 18.01.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1