Справа № 287/203/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі
головуючої-судді ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши в м.Олевську заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 у кримінальній справи № 287/203/20 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Захисник ОСОБА_5 подав заяву про відвід судді ОСОБА_6 у справі №287/203/20, мотивуючи тим, що 08.09.2022 рок у до Олевського районного суду Житомирської області було скеровано клопотання про поновлення підготовчого судового засідання, клопотання про повернення обвинувального акту та клопотання про закриття кримінального провадження. 27.09.2022 року ухвалою Олевського районного суду Житомирської області було відмовлено у задоволенні клопотань на думку захисту безпідставно, що в подальшому призведе до неправосудного рішення.
При цьому у підготовчому судовому засіданні у відсутності адвоката ОСОБА_5 по справі обвинуваченому не було забезпечено реальних прав на захист, тому дані питання не були вирішенні, хоча обвинувачений бажав їх заявити. В підготовчому судовому засіданні не безпідставно судом вирішувалось питання повернення обвинувального акту прокурору, хоча у обвинувальному акті відсутній потерпілий по справі, однак має місце матеріальна шкода.
Також захисник в поданій заяві про відвід, зазначає, що до обвинувального акту, реєстру матеріалів, повідомлення про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України ОСОБА_4 було вручено 20.12.2019 року о 10 годині 58 хвилин, але не зазначено про те. що складено воно було 17.12.2019 року, тобто письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено поза граничним строком, передбаченим ст.278 КПК України.
Таким чином, правовим наслідком порушення порядку повідомлення про підозру особі є не притягнення її до кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, тобто ОСОБА_4 не був притягнутий до кримінальної відповідальності га не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, а тому, за відсутності належного повідомлення особи про підозру, безґрунтовним і позбавленим правових підстав є наступне складання й самого обвинувального акту стосовно неї, а отже і здійснення на підставі такого обвинувального акту судового розгляду.
Крім цього, згідно статей 42, 277 КПК України випливає, що процесуального статусу підозрюваного (окрім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту відповідного повідомлення, а лише після його належного вручення. Саме з цим моментом пов`язується набуття особою відповідних процесуальних прав після їх роз`яснення прокурором. Здійснення повідомлення про підозру є системою процесуальних дій та рішень прокурора (або слідчого) під час досудового розслідування, спрямованих на формування законної та обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваною, можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обгрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення, без чого за вимогами процесуального закону відносно особи не може бути складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні. В подальшому згідно зі ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта (постанова ВС від 25.11.2020 року, справа 627/927/19). За викладених обставин, які вказані в заяві просить задоволити відвід.
Заявник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав вимоги заяви про відвід.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву свого захисника та просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 просила відмовити у заяві захисника про відвід судді, оскільки зазначений відвід є безпідставним та необґрунтованим.
Вивчивши й дослідивши заяву про відвід, суддя дійшов наступного висновку.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Частиною п`ятою статті 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.
У разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, що передбачено ч. 1 ст. 81 КПК України.
Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому,що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом,без жодних обмежень,неналежного впливу,спонукання,тиску,погроз чи втручань,прямих чи непрямих,з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості доцільно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема, принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Веттштайн проти Швейцарії»).
З огляду на зміст заяви про відвід, а також з метою запобігання можливих звинувачень в подальшому у необ`єктивному розгляді справи, упередженості та заінтересованості судді в результатах розгляду справи, враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України та п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 82 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 - задовольнити.
Відвести головуючого суддю ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №1-кп/287/219/22, справа № 287/203/20 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України та матеріали справи передати в канцелярію Олевського районного суду Житомирської області для визначення судді у порядку ч. 4 ст. 82 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1