25.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/2998/23
Провадження № 1-кс/205/325/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000358, внесеному 16 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Інгуло-Кам`янка Новгородського району Кіровоградської області, громадянин України, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вищевказане клопотання слідчого, в обґрунтування якого зазначено, що Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучі раніше судимим за кримінальне правопорушення проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, і вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_5 12 березня 2023 року приблизно о 13 годині 00 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим), перебуваючи в приміщенні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , разом із раніше знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за вказаною адресою, де ОСОБА_7 мав при собі мобільний телефон чорного кольору марки «Meizu», моделі «М819h», що йому належить, в цей час у ОСОБА_5 раптово виник кримінальнопротиправний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, а саме вказаним мобільним телефоном, що належить ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись у вказаних місці та часі, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, попросив ОСОБА_8 передати належний йому мобільний телефон чорного кольору марки «Meizu», моделі «М819h», з метою використання його для скачування музики. Так, ОСОБА_7 , довіряючи, і сподіваючись на те, що після скачування музики, йому повернуть його майно, добровільно передав ОСОБА_5 мобільний телефон чорного кольору марки «Meizu», моделі «М819h», вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи №1362 від 22 березня 2023 року складає 700 гривень. Після цього, ОСОБА_5 взяв вказаний мобільний телефон, заздалегідь розраховуючи на його заволодіння, тобто, знаючи про те, що вказаний мобільний телефон він не поверне, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 700 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виразились у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, продовжуючи свою кримінальнопротиправну діяльність, ОСОБА_5 , будучі раніше судимим за кримінальне правопорушення проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, будучи обізнаним про Указ Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», на шлях виправлення не став, і вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.

У невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 та знаходиться за місцем його мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану.

Так, реалізуючи свій кримінальнопротиправний умисел, 14 березня 2023 року в період часу з 08:00 год. по 17:00 год. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , знаходився за місцем мешкання потерпілого, тобто, в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , куди мав вільний доступ та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, оскільки потерпілий ОСОБА_7 в цей момент був відсутній за місцем свого мешкання, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом та особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, взяв майно, яке визначив об`єктом свого посягання і належить потерпілому, а саме: інфрачервону плиту чорного кольору, марки «Liberton», моделі «LIC-2001», потужністю 2000 Вт, вартість якої згідно висновку експерта №1363 від 22 березня 2023 складає 676 гривень 34 копійки. Після цього, ОСОБА_5 , переконавшись, що його дії, як і раніше мають таємний характер, утримуючи викрадене майно у прихованому стані, вийшов з приміщення будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим залишив місце вчинення кримінального правопорушення. В подальшому, ОСОБА_5 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 у загальному розмірі 676 гривень 34 копійки.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.

24 березня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

24 березня 2023 року о 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, у зв`язку з тим, що виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що він може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначено, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 під загрозою застосування щодо нього покарання у вигляді позбавлення волі у разі визнання його винним, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. На сьогоднішній день на розгляді судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська щодо підозрюваного ОСОБА_5 перебуває обвинувальний акт за ч. 2 ст. 190 КК України. Встановлено, що під час розгляду обвинувального акту, суддею 15 січня 2020 року оголошувався розшук ОСОБА_5 , так як останній переховувався від суду. Після чого, 26 січня 2023 року місцезнаходження ОСОБА_5 було встановлено та доставлено до суду, а судове провадження відновлено. Однак, після цього, ОСОБА_5 знов переховувався від суду та не з`являвся на судові засідання, у зв`язку з чим, суддею виносились рішення про його привід 06 лютого 2023 року і 20 лютого 2023 року. Враховуючи, що ОСОБА_5 продовжував переховуватися від суду, 14 березня 2023 року суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська винесено ухвалу про надання дозволу на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таким чином, ОСОБА_5 вже переховувався від органів суду, що підтверджується переліченими обставинами. Підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, неодружений, дітей не має, тобто, не має стійких соціальних зв`язків. Встановлено, що ОСОБА_5 фактично проживає не за місцем реєстрації, тобто, може змінювати місце свого мешкання, в тому числі, і з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 заволодів та викрав майно у раніше знайомого потерпілого ОСОБА_7 , з яким на моменти вчинення кримінальних правопорушень тимчасово мешкав за його місцем проживання. Враховуючи, що підозрюваний особисто знайомий із потерпілим, йому відомо його місце мешкання, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 може впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом вмовлянь та погроз, з метою зміни показань, надання завідомо неправдивих показань для його виправдовування.

В обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначено, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень. Вказаний ризик також обґрунтовується тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має джерела доходу, що може спонукати його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень з метою особистого збагачення та забезпечення умов для життя.

Враховуючи вище вказані обставини, орган досудового розслідування вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить належне виконання підозрюваним його обов`язків, а також проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування та судового розгляду.

З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважають обґрунтованими причини та підстави, викладені у клопотанні, та просили слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив, що він визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, погоджується співпрацювати зі слідством, та просить застосувати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти вказаного клопотання з мотивів не доведеності прокурором відповідних ризиків його поведінки, вважаючи їх формальними, та просив слідчого суддю частково задовольнити клопотання слідчого обравши запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з урахуванням розкаяння підозрюваного у вчиненому, визнання ним вини та відсутності підстав для приховування від слідства та суду.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В провадженні СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 16 березня 2023 року за №0000358, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

24 березня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця проживання і роботи; наявність судимостей у підозрюваного.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколами допитів потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами допитів свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_9 , під час якого впізнаного ОСОБА_5 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_10 , під час якого впізнаного ОСОБА_5 ; протоколами оглядів відеозаписів від 12 березня 2023 року та 14 березня 2023 року з камер відеоспостереження ломбарду «Імперіал» за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 38Л; протоколом огляду в приміщенні ломбарду «Імперіал» за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 38Л, під час якого вилучено речові докази: мобільний телефон чорного кольору марки «Meizu», моделі «М819h», договір про надання фінансового кредиту під заставу №DP-5.92530/0 від 12.03.2023 на ім`я ОСОБА_5 ; висновками експерта судової товарознавчої експертизи №1362, №1363; протоколами пред`явлення речей для впізнання потерпілому; протоколом огляду в приміщенні ломбарду «Імперіал» за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 38Л, під час якого вилучено речові докази: інфрачервона плита чорного кольору, марки «Liberton», моделі «LIC-2001», потужністю 2000 Вт, договір про надання фінансового кредиту під заставу № DP-5.92578/0 від 14.03.2023 на ім`я ОСОБА_5 .

Вказані вище докази у своїй сукупності дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя приймає до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаних кримінальних правопорушеннях.

Також прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 Рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, під загрозою застосування щодо нього покарання у виді позбавлення волі у разі визнання його винним, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому як постійного місця проживання у м. Дніпрі не має, доказів оренди житла суду не надав, також не має у місті Дніпрі близьких осіб , що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків.

Прокурором у судовому засіданні також доведена наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення проти власності, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 має непогашену та незняту судимість за корисливе кримінальне правопорушення проти власності, та в Ленінському районному суді м. Дніпропетровська на розгляді перебуває обвинувальний акт за ч. 2 ст. 190 КК України, в межах якого ОСОБА_5 оголошувався у розшук з підстав неприбуття у судові засідання, у зв`язку з чим, 14 березня 2023 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська постановлено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом вмовлянь та погроз, з метою зміни показань, надання завідомо неправдивих показань для його виправдування, не доведено, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, що ОСОБА_5 якимось чином намагався або може здійснити незаконний вплив на потерпілого, а прокурором та слідчим вказаних відомостей не надано.

Також слідчий суддя зважає на те, що 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Військова агресія проти України суттєво обмежує можливості виконання правоохоронними органами своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а тому є новим ризиком.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчий суддя на цей час не встановив.

Крім того, слідчий суддя вважає, що тимчасова ізоляція ОСОБА_5 від суспільства є цілком виправданою мірою, насамперед превентивною, оскільки окрім захисту прав і інтересів підозрюваного, слідчий суддя повинен приймати до уваги захист інтересів суспільства в цілому і запобігти можливій злочинній діяльності особи, якій пред`явлено підозру у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень.

Так, слідчим суддею враховується особа підозрюваного, який визнав повністю вину та щиро розкаявся, разом з тим це не зменшує встановлені у кримінальному провадженні ризики.

Разом з тим, твердження підозрюваного та його захисника про наявність у підозрюваного постійного місця проживання у місті Дніпрі, не приймається слідчим суддею до уваги, оскільки вказаний факт нічим не підтверджується.

Отже, слідчим суддею враховується особа підозрюваного, який не має законного джерела доходу, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого кримінального правопорушення, а також те, що на сьогоднішній день на розгляді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська щодо підозрюваного ОСОБА_5 перебуває обвинувальний акт за ч. 2 ст. 190 КК України.

Враховуючи вищезазначене, наданими матеріалами клопотання, а також слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу на цей час є недоцільним, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно із ст. ст. 176, 177, 178, 182 КПК України розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отже, враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу, яка підозрюється, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, до кримінальної відповідальності вже притягувався, тому слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Статтею 194 КПК України передбачено, що на підозрюваного повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 цієї статті на строк не більше 2 (двох) місяців, а у разі невиконання цих обов`язків підозрюваним відносно нього можуть наступити наслідки, передбачені КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000358, внесеному 16 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 22 травня 2023 року включно.

Визначити щодо підозрюваного ОСОБА_5 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_5 , встановленої застави у розмірі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків може бути застосовано інший запобіжний захід.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 25 березня 2023 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

.