печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2022 Печерський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, не працюючого, маючого професійно-технічну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_7 16.05.2019 приблизно о 09 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки "RENAULT LOGAN", номерний знак НОМЕР_1 , рухався в межах другої смуги проїзної частини бульвару Дружби Народів у місті Києві зі сторони Либідської площі в напрямку бульвару Лесі Українки.

Проїзна частина бульвару Дружби Народів має чотири смуги руху - три для руху загального потоку транспортних засобів та смугу, призначену для руху лише маршрутних транспортних засобів.

В цей час по тротуару, який прилягає справа до проїзної частини бульвару Дружби Народів (відносно напрямку руху вказаного автомобіля), назустріч йому рухались пішоходи ОСОБА_8 та малолітня ОСОБА_9 .

Під час руху ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 підпункт «б», 2.9 підпункт «б», 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України, а також п. 25 Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами категорії «В» Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 299 від 24.12.1999 року «Про затвердження Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами»:

- п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3 підпункту «б»: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 2.9 підпункту «б»: водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;

- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, :до перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 25: Гіпертонічна хвороба ІІ-ІІІ ст.: питання про допуск осіб з гіпертонічною хворобою І ст. вирішується індивідуально.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_7 виявились у тому, що він, будучи обізнаним про обов`язок проходити періодичний медичний огляд з метою визначення здатності водіїв до безпечного керування транспортними засобами, усвідомлюючи, що перебуває у хворобливому стані внаслідок наявності у нього захворювання у вигляді страждання на ессенціальну артеріальну гіпертензію II стадії, 3 ступеня, ризик 3 (високий), тобто гіпертонічної хвороби, яка згідно Переліку забороняє керування транспортними засобами категорії «В», нехтуючи вимогами ПДР України, розпочав керування технічно справним автомобілем марки "RENAULT LOGAN" номерний знак НОМЕР_1 та, рухаючись по бульвару Дружби Народів у місті Києві зі сторони Либідської площі в напрямку бульвару Лесі Українки, відволікся від керування транспортним засобом, не вибрав безпечну швидкість та безпечні прийоми керування (щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу з урахуванням дорожньої обстановки), почав маневр перестроювання праворуч, під час виконання якого допустив контакт правими колесами автомобіля з бордюрним каменем, після чого, втративши змогу постійно контролювати рух транспортного засобу на дорозі, створюючи небезпеку для руху, а також загрозу життю та здоров`ю громадян, здійснив виїзд за межі проїзної частини на тротуар, де поблизу будівлі №14 бульвару Дружби Народів у місті Києві скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_8 та малолітню ОСОБА_9 .

У результаті вказаної дорожньо-транспортної події пішоходи ОСОБА_8 та малолітня ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження, з якими ОСОБА_8 був госпіталізований до КМКЛ №17, а малолітня ОСОБА_9 - до НДСЛ «ОХМАТДИТ» МОЗ України.

Внаслідок дорожньо-транспортної події малолітня ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, підшкірна гематома лобної ділянки зліва, садна; закрита травма грудної клітки - забій правої легені; закрита травма лівого плеча - перелом проксимального метафазу зі зміщенням уламків; відкрита травма правого стегна - перелом стегнової кістки в нижній третині діафізу зі значним зміщенням уламків, забійна рана по внутрішній поверхні; закрита травма лівого стегна - перелом діафізу стегнової кістки зі зміщенням уламків; закрита травма правої гомілки - перелом діафізу великогомілкової кістки в верхній третині зі зміщенням уламків; відкрита травма лівої стопи - перелом 1 плюснової кістки, скальпована рана по внутрішній та підошовній поверхням стопи з оголенням ділянки п`яткової кістки, підшкірна емфізема; відкрита травма правої стопи - переломи 1,2,3,4,5 плюснових кісток, забійно-рвана клаптева рана по підошовній та тильній поверхні, підшкірна емфізема, комплекс яких у клінічному перебігу призвів до розвитку небезпечних для життя явищ - травматичний шок та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Вказані ушкодження знаходяться у прямому (причинно-наслідковому) зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною подією.

Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійно-рвана рана верхньої третини правого плеча; закрита травма правого плеча - вивих плечової кістки, перелом великого горбка плечової кістки; закрита травма правої гомілки - перелом епіметадіафіза проксимальної третини великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, уламковий перелом діафізу в проксимальній третині малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які в сукупності відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Вказані ушкодження знаходяться у прямому (причинно-наслідковому) зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною подією.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог Правил дорожнього руху, а також Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами категорії «В» Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 299 від 24.12.1999 року «Про затвердження Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами» та настання наслідків у вигляді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження малолітній ОСОБА_9 та спричинення потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесного ушкодження перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у інкримінованому діянні визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив, що 16.05.2019 року він їхав на автомобілі «Рено» по бульвару Дружби Народів у місті Києві зі сторони Либідської площі в напрямку бульвару Лесі Українки, йому стало погано та він здійснив наїзд на пішоходів, загальмувати він не міг, момент зіткнення не пам`ятає.

Такі показання обвинуваченого були перевірені судом шляхом дослідження наявних у проваджені доказів під час судового розгляду, з урахуванням того, що у кримінальному проваджені забезпечено достатньо всебічне та повне, об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 зазначив, що 16.05.2019 року він вів дитину ОСОБА_9 до садочка у напрямку від метро Дружби Народів, і побачив як на них рухається автомобіль на досить великій швидкості, який шкребе колесамипо бардюрному каменю, внаслідок чого вони отримали тілесні ушкодження різного ступеню.

Суд, здійснюючи оцінку наявним у кримінальному проваджені доказам, бере до уваги лише ті, що власне є доказами, тобто є допустимими фактичними даними в розумінні положень ст.84 КПК України, і лише ті, які надані сторонами, потерпілим та його представником і які досліджувались судом у судовому засіданні за клопотаннями зазначених осіб.

Крім того, суд за згодою сторін визнав не доцільним дослідження інших доказів вини обвинуваченого ОСОБА_7 вчинення наведеного злочину, оскільки фактичні обставини злочину учасниками судового розгляду не оспорюються.

Діяння, вчинене обвинуваченим, є суспільно небезпечним і підлягає кваліфікації за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_9 та ушкодження середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_8 .

У кримінальному провадженні існує сукупність допустимих доказів, на підставі яких можна зробити висновок щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні ним злочинного діяння.

Суд вважає вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доведеною повністю.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, фактичні обставини справи, виключно позитивні характеристики.

У відповідності до ст.66 КК України, обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття та часткове відшкодування шкоди.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, немає.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що необхідно обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення в межах санкції статті з позбавленням права керувати транспортними засобами. Наявність захворювання у обвинуваченого ОСОБА_7 створює потенційну небезпеку для інших учасників руху.

На підставі ст.75 КК України суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - з іспитовим строком, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 , про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частина 1 ст.1167 ЦК України визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди: моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності її вини у заподіянні такої шкоди.

Згідно ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи в результаті яких дій (бездіяльності) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях,яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях,яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях,яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Отже, під моральною шкодою власне маються на увазі душевні страждання, пов`язанні із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язані ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі. Людина, в котрої через чужу провину відібрали життєві радощі, задоволення, духовні блага, бажає компенсації грошима. Можливою є грошова компенсація, розмір якої визначений не за принципом еквівалентності, а виходячи з обставин конкретної справи, ступеня й характеру моральної шкоди, майнового стану потерпілих. Компенсацією за заподіяну моральну шкоду призначають для пом`якшення якоюсь мірою тяжких для потерпілих наслідків. Відшкодування - монетизація уявлення потерпілого про заподіяні йому збитки.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У постанові від 03 жовтня 2019 року (справа № 709/1173/17) Верховний Суд зауважив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, у тому числі стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступеня зниження престижу, ділової репутації, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру суми, яку необхідно стягнути з обвинуваченого у рахунок відшкодування заподіяної потерпілим ОСОБА_8 та малолітній ОСОБА_9 моральної шкоди, суд констатує, що вона встановлена з урахуванням перенесеного потерпілими стресу, фізичного і душевного болю, станом депресії, що супроводжується погіршенням сну і загальною знервованістю, пов`язаними із проблемами здоров`я, особливо станом малолітньої дитини, на який у довгостроковій перспективі вливатимуть отримані нею травми, порушенням способу їхнього життя та життя їхньої родини в цілому, у зв`язку із проходженням тривалого курсу лікування, неможливістю потерпілого як годувальника сім`ї працювати належним чином і забезпечувати відповідний рівень життя рідних.

Разом з цим, суд враховує майновий стан, стан здоров`я винного, який офіційно не працевлаштований.

Суд вважає, що вимоги потерпілих в частині відшкодування моральної шкоди обґрунтованими, оскільки дії ОСОБА_7 по спричиненню потерпілим тілесних ушкоджень, є незаконними та протиправними.

Розмір шкоди з врахуванням ступеня моральних страждань, порушення нормального способу життя потерпілих, перенесеного стресу, тривалості лікування від завданих тілесних ушкоджень з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, суд визначає у розмірі 70 000 грн. на користь ОСОБА_8 та у розмірі 200 000 грн. на користь ОСОБА_9 .

У решті вимог позову у цій частині слід відмовити.

Доля речових доказів вирішується згідно ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробовуванням - з іспитовим строком на 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, поклавши на нього виконання обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази, а саме: - автомобіль марки «RENAULT LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів та належить ОСОБА_11 , - повернути останній.

Скасувати арешт майна, що був накладений ухвалою слідчого судді Шевченківсього районного суду від 21 травня 2019 року, № 761/20395/19-к, а саме з автомобіля марки «RENAULT LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 .

Цивільний позов ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 70 000 гривень;

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 (законний представник - мати ОСОБА_10 ) суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень.

У задоволенні інших вимог позову ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - відмовити.

Судові витрати:

- за проведення експертизи від 07.08.2019 №12-1/1142 у розмірі 3 140 грн. 20 коп. - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 ;

- за проведення експертизи від 10.09.2019 №12-1/1805 у розмірі 1 570 грн. 10 коп. - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 ;

- за проведення експертизи №042-1602-2019 у розмірі 1 974 грн. 70 коп. - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 ;

- за проведення експертизи №042-1604-2019 у розмірі 1 796 грн. 90 коп. - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 ;

- за проведення експертизи №042-1446-2019 у розмірі 1 974 грн. 70 коп. - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 ;

- за проведення експертизи №031-145-2019 у розмірі 7 796 грн. 30 коп. - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому і прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1