Справа № 347/1361/18
Провадження № 1-кп/347/7/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2022 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з секретарем - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові об?єднані кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 30.05.2018 року та №0000224 від 15.06.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

та про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.342 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді в Косівському районному суді перебуває об?єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

20.12.2022 року через канцелярію суду поступило спільне письмове клопотання від обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв?язку із закінченням строків давності, мотивуючи тим, що на даний час сплили строки давності притягнення їх до кримінальної відповідальності, і обставини, які б переривали цей строк, відсутні.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні умисних дій, які виразились у опорі державному виконавцю під час примусового виконання ним судового рішення. А саме, 29 травня 2018 року, близько 14 год. 00 хв., головним державним виконавцем Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_10 у виконавчому провадженні №55429656 проводилися виконавчі дії на території, прилеглій до домогосподарства ОСОБА_7 , яке не обнесене жодними огороджувальними спорудами та безпосередньо межує із автомобільною дорогою, яка пролягає в АДРЕСА_1 , в безпосередній близькості із приміщенням крамниці продовольчих товарів, яка належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_11 , в громадському місці, в присутності інших осіб. Тоді ж, 29 травня 2018 року, близько 14 год. 10 хв., ОСОБА_8 , спільно із ОСОБА_9 , перебуваючи на вище згаданій території, побачили головного державного виконавця Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_10 та вирішили вчинити йому опір під час примусового виконання ним рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 23.11.2017 у цивільній справі №347/1797/16 за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про поділ спільного сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_12 про поділ майна та визнання особистою власністю майна, набутого за час окремого проживання, у зв`язку з припиненням фактичних шлюбних відносин. Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стали в грубій формі висловлюватись нецензурною лайкою на адресу державного виконавця ОСОБА_10 та інших присутніх там осіб, принижуючи в такий спосіб честь, гідність та ділову репутацію державного виконавця. На законну вимогу державного виконавця припинити свою протиправну поведінку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відреагували агресивно та продовжили вести себе зухвало. Надалі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 нехтуючи законною вимогою державного виконавця, під час примусового виконання ним судового рішення, щодо припинення згаданими особами вчиняти дії, які перешкоджають його нормальній роботі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаними в тому, що перед ними перебуває державний виконавець, стали йому чинити опір, шляхом висмикування з його рук матеріалів виконавчого провадження, а також з метою перешкоджання складанню матеріалів виконавчого провадження неодноразово схоплювали його за руки, відштовхуючи державного виконавця з місця проведення виконавчих дій та висловлюючись в грубій формі на його адресу нецензурною лайкою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подане обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв?язку із закінченням строків давності, підтримала з наведених у ньому підстав та просить задоволити.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 згідні з думкою захисника, подане ними клопотання підтримали та просять його задоволити.

Потерпіла ОСОБА_12 в судове засідання не з?явилася, її адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечила щодо звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , однак заперечила щодо звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_8 , оскільки відносно неї нещодавно внесено відомості до ЄРДР за ст.296 КК України, що вважає підставою для відмови у звільненні її від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні вважає клопотання підставним та не заперечує щодо його задоволення.

Інші учасники судового процесу не заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі №756/2922/19, провадження №51-5498км21.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у відповідності до вимог ч.8 ст.284 та ч.3 ст.285 КПК України, було роз`яснено підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Обвинувачені дали свою згоду на звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відносно них з цих підстав.

Згідно ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Статтею 12 КК України (зі змінами внесеними Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 року, тобто в редакції від 01.07.2020 року) передбачено класифікацію кримінальних правопорушень, згідно якої кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, а злочини в свою чергу, поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно положень ч.4 ст.12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Як видно із матеріалів справи, кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.342 КК України, було вчинено 29.05.2018 року, і згідно положень ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, арешту на строк від трьох до шести місяців, обмеження волі на строк до чотирьох років або позбавлення волі на строк до двох років.

А відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - в тому числі, у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.342 КК України є нетяжким злочином за вчинення якого особу може бути притягнуто до кримінальної відповідальності протягом трьох років з дня вчинення кримінального правопорушення. А у даному випадку із дня вчинення кримінального правопорушення, яке було скоєно 29.05.2018 року, минув трирічний строк, після спливу якого особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності.

А тому, враховуючи вищенаведене, перевіривши законність вказаного у заяві клопотання та отримавши згоду обвинувачених на таке звільнення, і з огляду на те, що строк притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення минув, суд приходить до переконання, що клопотання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про звільнення їх від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому, посилання адвоката потерпілої ОСОБА_6 , яка заперечувала проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 посилаючись на те, що відносно останньої внесено відомості в ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, суд вважає безпідставними, оскільки трирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 сплив в травні 2021 року.

У відповідності до вимог ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене, за відсутністю даних про переривання строку давності, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та звільнити їх від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.342 КК України, у зв?язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження.

На підставі наведеного ст.ст.12, 49 КК України та керуючись ст.ст. 284-288, 372 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.342 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині відносно них закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Косівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_13