Справа № 551/608/22
У Х В А Л А
про призначення до розгляду
22 листопада 2022 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000244 від 06.04.2017 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
17 листопада 2022 року відповідно до ухвали Верховного Суду від 27.10.2022 р. до Охтирського міськрайонного суду надійшли матеріали об`єднаного кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 06.04.2017 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.11.2022 р. призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувальних актів у відкритому судовому засіданні.
Вислухавши думку обвинуваченого, який не заперечує проти призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальні акти та додані до них документи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду з наступних підстав.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468 475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальні акти складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. Дане кримінальне провадження підсудне Охтирському міськрайонному суду Сумської області.
За приписами ст. 27 КПК України кримінальне провадження не потребує розгляду у закритому судовому засіданні.
Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, існує ризик, що залишаючись на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив ряд тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, за місцем проживання не має стійних соціальних зв`язків, офіційно не працює, неодноразово судимий, тому може вчинити інше кримінальне правопорушення. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 14.10.2022 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів з 14 жовтня 2022 року по 12 грудня 2022 року.
Зі змісту ухвали суду вбачається, що міра запобіжного заходу була застосована підозрюваному з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів та даних про його особу.
Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, передбачених ч. 3, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час ці ризики не зменшились.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладену у справі «W проти Швеції» від 26.01.1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, що відносяться до категорії тяжких злочинів, за якими законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 8 років.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків, які би могли слугувати достатнім стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки, не працює.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання винуватим у їх вчиненні, та з урахуванням даних про особу обвинуваченого, в останнього дійсно може виникнути бажання переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене.
Факт притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень свідчить про наявність ризику вчинення ним нових злочинів.
Що стосується посилання обвинуваченого на те, що він не ухилявся від слідства та суду, то вказані факти не є безумовними підставами для зміни у бік пом`якшення обвинуваченому запобіжного заходу. Крім того, суд вважає, що ці обставини, у даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який було вчинено після обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
У зв`язку з цим клопотання обвинуваченого про обрання йому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд відхиляє.
Медичних даних, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_4 в умовах тримання під вартою, суду не надано.
Враховуючи встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що з метою запобігти спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як лише такий запобіжний захід здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом. З урахуванням змісту ч. 4 ст. 183 КПК України визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковим.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки.
На думку суду, тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою з наведених вище підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжкі кримінальні правопорушення, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи, що відповідає вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Керуючись ст. 7- 20, 22-29, 31, 35, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 314-317 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за № 0000244 від 06.04.2017 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, у відкритому судовому засіданні на 30 листопада 2022 року на 13.00 год. в залі судових засідань Охтирського міськрайонного суду Сумської області за адресою: м. Охтирка, вул. Ярославського, 2.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 24.00 год. 20 січня 2023 року.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту залишити без задоволення.
Визначити розмір застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99240,00 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду Сумської області згідно з наступними реквізитами:
Одержувач: ТУ ДСА України в Сумській області, Код: 26270240, Назва банку: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р UA0008869, Призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по батькові платника застави.
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Охтирка Сумської області без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду Сумської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти, повідомивши усно та письмово Охтирський міськрайонний суд Сумської області.
В судове засідання викликати учасників кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого, потерпілих.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Охтирського міськрайсуду
Сумської області ОСОБА_1