ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/5014/18 Номер провадження 11-кп/814/1344/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0001144 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2022 року,

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Лохвиця Лохвицького району Полтавської області, Українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, із середньою освітою, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимому, останній раз 14 липня 2016 року вироком Харківського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі. 19 квітня 2018 звільненого у зв`язку із відбуттям покарання,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 23 січня 2023 року.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 24 червня 2018 року близько 22 год. 43 хв., перебуваючи в приміщенні ТОВ «Укр-Трейд» супермаркету «Класс-2» за адресою: буд. 178, проспект Гагаріна, м. Харків, повторно, відкрито викрав продукти харчування на загальну суму 206 грн. 94 коп.

Після цього, ОСОБА_6 намагаючись вийти з магазину був помічений працівниками охорони супермаркету, проте не реагуючи на їх зауваження щодо вчинення викрадення, викинув поліетиленовий пакет з продуктами через вхідні двері, вийшов на вулицю, підібрав його та втік з викраденим, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Крім цього, 22 листопада 2018 року о 16 год. 49 хв., обвинувачений, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні магазину «Простор», за адресою: буд. 175, проспект Героїв Сталінграду, м. Харків, де здійснює торгову діяльність ТОВ «Стиль Д», повторно, з корисливим мотивом, відкрито взяв з полиці засоби по догляду за волоссям та тональний крем, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 710 грн. 95 коп., однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд першої інстанції мотивував своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжких злочинів, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, характеризуючими даними обвинуваченого, а саме: не одружений, не має постійного місця проживання, тобто сталих соціальних зв`язків та стабільного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, спрямованого на заволодіння чужим майном, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, оголошувався у розшук у зв`язку із неявкою до суду, порушивши умови застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Крім того, відносно нього є інші кримінальні провадження по обвинуваченню у вчиненні злочинів проти власності.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати ухвалу та взяти до уваги, що він не був обізнаний про дату розгляду справи, не отримував повістку, а тому безпідставно був оголошений у розшук. Зазначає, що прокурором не надано доказів, що підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0001144 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких корисливих злочинів, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів. Тому існує ризик продовження злочинної діяльності. Крім того. ОСОБА_6 ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук. Тому існує ризик, що обвинувачений буде переховуватися від суду.

Доводи обвинуваченого про наявність у нього постійного місяця проживання, з якого ОСОБА_6 під час застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не виїжджав не свідчать про зменшення ризиків, на які посилається суд першої інстанції.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2022 року, щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4