Справа № 202/1657/23
Провадження № 1-кс/202/904/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 від 03.03.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000171 від 03.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №№0000171 на підставі п.2 ч.1.ст.284 КПК України ( за відсутністю складу кримінального правопорушення) . Постанова слідчого була прийнята 03.03.2022 року, а отримана заявником 18.01.2023 року, тому строк звернення для оскарження не пропущений.

Заявник вважає постанову незаконною та просить її скасувати тому що досудове слідство проведено поверхнево та не досліджені всі обставини справи. Так, слідчий не долучив до матеріалів зазначеного кримінального провадження жодних документів, які б підтверджували право власності потерпілого ОСОБА_5 на автомобіль ВАЗ 2108 станом на 08.04.2013 року. Не долучено технічний паспорт на автомобіль, довідку ОВС щодо належності автомобіля, та інші документи, що підтверджували б правомірне володіння ОСОБА_6 зазначеним автомобілем. Заявник вважає, що працівниками поліції в кримінальному провадженні 00010006 ,порушено процесуальний порядок огляду транспортного засобу. Огляд був проведений без ухвали слідчого судді на підставі заяви ОСОБА_6 , який не є власником транспортного засобу. Він не погоджується з висновками слідчого про те, що йому в наслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності не завдана моральна шкода. При цьому він просив призначити психологічну експертизу, але ж слідчий йому відмовив. Звернув увагу, що постанови слідчого неодноразово скасовувались слідчими суддями, але недоліки не були усунуті.

Розгляд скарги неодноразово відкладався із-за неявки заявника, участь якого в розгляді справи є обов`язковою, а також із-за не направлення вчасно до суду матеріалів кримінального провадження, яке оскаржується

Сторони не з`явились залишили заяви про розгляд скарги у їх відсутність.

Враховуючи, що заявник, участь якого в розгляді скарги є обовязковою, не з`являється, але ж норми КПК України не містять порядку вирішення цього питання, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі заявника, на підставі письмових доказів.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя встановив наступні обставини.

Кримінальне провадження №0000171 було розпочате за попередньою кваліфікацією за ст. 371 ч.1 КК України на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.03.2018 року щодо зобов`язання внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 про незаконне притягнення його працівниками Костянтинівського ВП ГУНП в Донецькій області. до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні 00010006

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 05.05.2018 року на вимогу заявника ОСОБА_3 в зазначеному кримінальному провадженні було змінено правову кваліфікацію з ст. 372 на ст. 364 ч.1 Кримінального Кодексу України.

03.03.2022 року старшим слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м.Краматорську ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінальне провадження за ст. 364 ч 1 КК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України на підставі ч.1. ст. 286 КПК України.

Постанова слідчого обґрунтована тим, що в ході кримінального провадження було встановлено, що дійсно потерпілий ОСОБА_3 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 296 ч.1 КК України у кримінальному провадженні 00010006 від 07.04.2013 року на підставі заяви ОСОБА_5 . Провадження по справі дійсно було закрите 04.04.2017 року прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Але ж в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000171 не було встановлено корисливого умислу в діях співробітників Константинівського ВП ГУНП в Донецькій області, який є обов`язковою умовою притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 364 ч.1 КК України, а також не встановлено фактів зловживання ними службовими обов`язками та факт істотної шкоди.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що по справі заявник був допитаний в якості потерпілого, в якості свідка був допитаний ОСОБА_5 , який був заявником про злочин в кримінальному провадженні 00010006, допитані в якості свідків особи які проводили досудове розслідування та здійснювали процесуальне керівництво в справі 00010006, до кримінального провадження шляхом тимчасового доступу до речей і документів, додані матеріали із кримінального провадження, до матеріалів кримінального провадження додане рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2017 року про відшкодування з державного бюджету України Жабку моральної шкоди в розмірі 148 160 грн за за незаконне кримінальне переслідування в кримінальному провадженні 00010006.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як уже зазначалось, кримінальне провадження було розпочато за рішенням слідчого судді, яким зобов`язано орган досудового розслідування внести до ЄРДР заяву ОСОБА_3 про вчинення у відношенні нього працівниками Костянтинівського ВП ГУНП в Донецькій області кримінального правопорушення, а саме про незаконне притягнення його працівниками Костянтинівського ВП ГУНП в Донецькій області. до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні 00010006 за ознаками правопорушення передбаченого ст.372 ч.1 КК України, яка передбачає притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, прокурором чи іншою уповноваженою на те законом особою.

В подальшому , попередню кваліфікацію було змінено на ст. 364 ч. 1 КК України, на чому наполягав потерпілий ОСОБА_3 , який вважав, що дії співробітників поліції полягали у зловживанні службовим становищем, які спричинили йому як потерпілому істотну шкоду.

Ст.364 ч.1 КК України передбачає відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Таким чином, склад зазначеного злочину характеризується 1) об`єктивною стороною, яка полягає в діянні використанні службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що полягає у певних діях або бездіяльності суб`єкта; наслідках, що виявляються у завданні істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб та наявності причинного зв`язку між діянням і наслідками 2) суб`єктивною стороною злочину яка характеризується прямим умислом і спеціальною метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, а щодо наслідків, передбачених ч. 1 ст. 364 КК України, умислом або необережністю; 3) спеціальним суб`єктом службовою особою.

Відсутність хоча б однієї з передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК характеризують певний склад злочину, свідчить і про відсутність складу злочину в цілому.

Суд перевірив та встанови, що оскаржувана постанова прийнята уповноваженим слідчим та відповідає вимогам ст.110КПК України.

Прийнята постанова обґрунтована тим, що в ході досудового розслідування органом досудового розслідування в діях посадових осіб, які проводили досудове розслідування в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , не встановлено наявність в їх діях умислу та корисливої мети , тобто не доведена суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Так, із матеріалів справи, свідок ОСОБА_5 був допитаний по обставинам справи та пояснив, що був заявником про злочин в справі по обвинуваченню ОСОБА_3 та вказав на нього тому що безпосередньо бачив його біля побитого автомобіля. Він вважає що є власником автомобілю, і автомобіль перебував в його користуванні.

На думку слідчого судді, доведеність або недоведеність права власності (користування) ОСОБА_5 на автомобіль, не перешкоджала йому зробити заяву про вчинення правопорушення, свідком якого він став, відповідно до ст. 60 КПК України, що кореспондується з обов`язком органу досудового розслідування зареєструвати його заяву у порядку ст.214 ПК України та розпочати розслідування злочину.

Підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження, зазначені заявником ОСОБА_3 (не додавання слідчим до матеріалів справи документів про право власності ОСОБА_5 на автомобіль, який був пошкоджений і в пошкодженні якого був обвинувачений ОСОБА_3 , порушення процесуального порядку огляду автомобіля, в пошкодженні якого обвинувачувався ОСОБА_3 , та неодноразове скасування слідчими суддями попередніх постанов про закриття кримінального провадження) не спростовують висновків слідчого про недоведеність наявності умислу та корисливої мети в діях посадових осіб, що є обов`язковою умовою складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КПК України.

Окрім того, як уже зазначалось, кримінальне провадження розпочалось 02.04.2018 року щодо дій співробітників поліції та посадових осіб прокуратури, які здійснювали процесуальне керівництво в кримінальному провадженні №0001006 за ч. 1 ст.296 КК України, яке було розпочато 08.04.2013 року та завершене 04.04.2017 року постановою прокурора про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.296 КК України на підставі п.2ч1 ст284 КПК України за відсутністю складу злочину в діях ОСОБА_3 .

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбачених ст. 12 КК України та положень ст.364 ч.1 КК України, злочин, передбачений ст. 364 ч. 1 КК України відноситься до нетяжких злочинів, а ст.49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становить 5 років з моменту вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 219 КК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей до ЄРДР до дня повідомлення особи про підозру становить 12 місяців у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину і відповідно до ст.284 КПК України це є самостійною підставою для закриття кримінального провадження .

При таких обставинах слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови слідчого.

Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_4 від 03.03.2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000171 від 03.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1