У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2023 Справа №607/2498/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщенні зали судових засідань, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002040 від 27 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 січня 2023 у справі № 607/19104/22, зокрема, на транспортний засіб автомобіль марки ЗАЗ 110307, р.н. НОМЕР_1 .

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.01.2023 р. у справі № 607/19104/22 накладено арешт наавтомобіль марки ЗАЗ 110307, р.н. НОМЕР_1 , який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 . На даний час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на даний автомобіль, і немає необхідності в подальшому його утриманні, оскільки у кримінальному провадженні проведені усі необхідні експертизи та інші можливі слідчі дії з арештованим транспортним засобом.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , клопотання підтримав та просить задовольнити з мотивів та підстав, зазначених у ньому.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подавши клопотання про його розгляд у його відсутності. Зазначив, що ізтранспортним засобом марки ЗАЗ 110307, р.н. НОМЕР_1 , проведено усі необхідні слідчі дії, а тому не заперечує щодо скасування арешту у частині права користування. Однак, зазначений транспортний засіб визнано речовим доказом, тому просить відмовити заявнику у частині права відчуження та зміни пошкоджень.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.01.2023 року у справі № 607/19104/22, накладено арешт на автомобіль марки ЗАЗ 110307, р.н. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Як вбачається із, наявного при матеріалах справи, Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником транспортного засобу марки ЗАЗ 110307, р.н. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , є ОСОБА_5 , мають право керування ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак такий строк має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Слідчий суддя враховує, що транспортний засіб марки ЗАЗ 110307, р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002040 від 27 грудня 2022 року.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні із урахуванням поданих письмових пояснень прокурора з`ясовано, що потреба у зберіганні транспортного засобу марки ЗАЗ 110307, р.н. НОМЕР_1 на арешт майданчику відпала.

За наведених обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для подальшої заборони заявнику користуватися транспортним засобом.

Крім того, доказів, які б вказували слідчому судді на протилежне, а також, що в разі скасування арешту в цій частині існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, передбачених ст. 2 КПК України, під час розгляду клопотання, надано не було.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити частково, повернувши транспортний засіб марки ЗАЗ 110307, р.н. НОМЕР_1 , його законному володільцю ОСОБА_3 з правом його користування, без права його розпорядження та відчуження, а також зміни наявних на ньому пошкоджень.

Керуючись ст.ст. 131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя ,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002040 від 27 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.01.2023 року, у справі № 607/19104/22 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002040 від 27 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на транспортний засіб марки ЗАЗ 110307, р.н. НОМЕР_1 , який згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 в частині його користування, передавши зазначений транспортний засіб володільцю ОСОБА_3 , на відповідальне зберігання, з правом користування вказаним транспортним засобом та без права його розпорядження та відчуження, а також зміни наявних на ньому пошкоджень.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1