Провадження № 1-кс/686/8922/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000009,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000009 накладеного ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.09.2022 та 06.09.2022 року, на автомобіль марки «BMW», моделі «X5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ; банківську карту «Приват Банк» № НОМЕР_4 , мобільний телефон «iPhone 6», ІМЕІ: НОМЕР_5 , посилаючись на те що ОСОБА_4 не є підозрюваною особою у кримінальному провадженні №0000009, його майно вилучене під час обшуку придбане за особисті кошти, а не за кошти, отримані злочинним шляхом та речі на які накладено арешт не стосуються вчиненого кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд клопотання без їх участі, щодо задоволення клопотання заперечили з тих підстав, що дане майно є знаряддями та предметами вчинення кримінального правопорушення, а тому існує потреба у їх збереженні. Слідством встановлено, що грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, ОСОБА_5 розподіляє серед осіб ромської національності, які входять до близького кола його оточення, в тому числі надавав їх ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та конфіскації майна.

Заслухавши думку адвоката, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000009, приходжу до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 23.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2,3,4 ст. 190 КК України.

Ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.09.2022 та 06.09.2022 було накладено арешт на майно, вилучене 01.09.2022 під час проведення санкціонованих обшуків, в тому числі і на: автомобіль марки «BMW», моделі «X5», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 ; банківську карту «Приват Банк» № НОМЕР_4 , мобільний телефон «iPhone 6», ІМЕІ: НОМЕР_5 , з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування у кримінальному провадженні №0000009.

Згідно з ухвалою суду, арешт на перелічене вище майно накладався з метою забезпечення збереження речових доказів, а відносно автомобіля марки «BMW», моделі «X5», д.н.з. НОМЕР_1 , також із метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як слідує з матеріалів клопотання та позиції слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 , яка викладена у письмовій формі у їх заявах, поданих до суду, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 23.01.2021 р. триває, проводяться слідчі (розшукові) дії, які спрямовані на встановлення всіх обставин справи.

З огляду на викладене, скасування арешту на зазначене майно не відповідатиме меті кримінального провадження.

З урахуванням позиції сторони обвинувачення та заявника, слідчий суддя приходить до висновку про те, що потреби досудового розслідування виправдовують на даний час утримання майна, оскільки мета кримінального провадження не досягнута та у його межах не прийняте жодне з рішень, визначених ст.283 КПК України.

Аргументи адвоката ОСОБА_3 зводяться до того, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення відпала потреба, оскільки проведеними слідчими діями встановлено, що у жодній з перелічених речей не містяться відомостей або інформації, що стосуються обставин кримінального правопорушення, вони не зберегли на собі його сліди, не були отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні про його арешт, метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі; належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про його арешт; розумністю і співмірністю арешту.

Разом з тим, слідчою направлено до суду копію доручення від 27.09.2022 про проведення слідчих дій у порядку ст. 40,41 КПК України, із якого слідує, що працівникам ВПК Хмельницької області довірено здійснити огляд ряду мобільних телефонів, у тому числі пристрою марки «iPhone», що свідчить про те, що процесуальні дії щодо вилученого майна тривають, а не виконані.

Банківська карта «Приват Банк» № НОМЕР_4 потребує подальшого дослідження у ході досудового розслідування на предмет наявності руху коштів по ній, а тому, на сьогодні підстави вважати, що арешт на мобільні телефони та банківську картку накладено не обґрунтовано, відсутні. Органом досудового розслідування продовжується встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, а досліджені матеріали кримінального провадження свідчать про те, що існують достатні підстави вважати, що вилучені у хорді обшуку речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що підлягають подальшому встановленню під час розслідування кримінального провадження,

Слідчий суддя критично оцінює посилання представника володільця майна на те, що ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні як на підставу для скасування арешту майна, оскільки в даному випадку йдеться не про арешт майна підозрюваного, а арешт майна, передбачений ч. 2 ст. 170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

За вказаних обставин тимчасове втручання в право власності, яке прямо передбаченого КПК України, не суперечить змісту ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження.

У зв`язку із викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

У частині вирішення клопотання про скасування арешту, накладеного на автомобіль марки «BMW», моделі «X5», д.н.з. НОМЕР_1 , слідчий суддя виходить з наступного.

Накладаючи арешт, слідчий суддя зазначив дві підстави, мотивувавши своє рішення: збереження транспортного засобу як речового доказу, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що автомобіль був придбаний на грошові кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення та забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 від 01.09.2022 року автомобіль «BMW», моделі «X5», д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.

З урахуванням досліджених матеріалів кримінального провадження, станом на момент розгляду клопотання дійти висновку, що вилучений автомобіль, який належить ОСОБА_4 не є майном, у яке було перетворено грошові кошти, які ймовірно здобуті ОСОБА_5 злочинним шляхом, неможливо.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, зокрема за фактом того, що ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи у складі організованої групи, у період з 04.12.2021 по 08.12.2021, вчинили ряд незаконних заволодінь чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайств), спричинивши майнової шкоди потерпілим на загальну суму 59 440 грн.

Слідча у направленій до суду заяві вказала, що досудовим розслідуванням встановлено, що грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, ОСОБА_5 розподіляє серед осіб ромської національності, які входять до близького кола його оточення, в тому числі надавав їх ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно.

Ч. 4 ст. 96-2 КК України передбачено, що гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів. Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Із ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 06.09.2022 слідує, що у ході вирішення питання про накладення арешту, стояло питання про спеціальну конфіскацію майна, яке одержано внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

При розгляді клопотання про скасування арешту майна, будь-яких доказів на підтвердження факту того, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем майна, надано не було.

Тоді як надані матеріали кримінального провадження свідчать про достатність підстав вважати, що автомобіль може бути майном, у яке було перетворено грошові кошти, які ймовірно здобуті ОСОБА_5 злочинним шляхом, що обґрунтовує відповідність транспортного засобу критеріям речового доказу, а тому вказані обставини потребують з`ясуванню у ході досудового розслідування та, відповідно до змісту ч. 4 ст. 96-2 КК України, мають бути предметом подальшого розгляду кримінального провадження у судовому порядку на підставі відповідних доказів.

За вказаних обставин тимчасове втручання в право власності, яке прямо передбаченого КПК України, не суперечить змісту ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження.
У зв`язку із викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000009 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя