ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9571/21

Номер провадження 1-кп/495/69/2023

09 лютого 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження,яке внесено до ЄРДР №000196 від 12 травня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця громадянина України, уродженця с. Мігея Первомайського району Миколаївської області,з неповною середньою освітою, не одруженого не працюючого,раніше судимого :

-26 липня 2011 року Саратським міськрайнним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі,звільнився 31.10. 2014 року по відбуттю міри покарання,

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ч.1 ст.309 КК України-

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області- ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок ,передбачений ч.1 ст.309 КК України, при наступних обставинах:

12 травня 2021 року в вечірній час доби ,більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим,обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи по провулку Абрикосовому в м. Білгород-Дністровський Одеської області у раніше йому незнайомої жінки ромскої національності за власні кошти в сумі 200 гривень придбав один полімерний згорток з кристалічною речовиною масою 0,287 гр. яка містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якої обмежено метадон , кількісний вміст метадону в речовині становить 0,136 гр., тим самим ,дііючи умисно,незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995р. (з подальшими змінами від 22 грудня 2006р.),Закону України «Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і зловживанню ними» від 15 лютого 1995р. (з подальшими змінами від 22 грудня 2006р.) , придбав особливо небезпечний нарктичний засіб , після чого зазначений згорток з наркотичною речовиною він поклав собі до лівої кишені своєї куртки та в подальшому незаконно зберігав при собі без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено -метадон .

В ході проведення огляду місця події, біля будинку 11 по провулку Глухий в місті Білгород-Дністровський Одеської області, обвинувачений ОСОБА_3 надав працівникам поліції для огляду придбану ним кристаличну речовину в полімерному згортку масою 0,287 гр. яка містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якої обмежено метадон , кількісний вміст метадону в речовині становить 0,136 гр., який обвинувачениий ОСОБА_3 , умисно,незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Метадон включений в «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, та внесений до списку особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких обмежено (Таблиця 2, Список №1).

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі. Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 ,.погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду,що дійсно 12 травня 2021 року він проходив по провулку Абрикосовому в місті Білгород-Дністровський та у раніше незнакомої жінки за 200гривень придбав для власного вживання без мети збуту наркотичний засіб-метадон та спрямував до місця свого проживання, але був зупинений співробітниками поліції які виявили у нього та вилучили вищевказаний наркотичний засіб ,який він придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту. В скоєному щиро розкаявся.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінального проступку та кваліфікує його за ч.1 ст. 309 КК України- умисне незаконне придбання,зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ,суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Стосовно призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд приходить до наступного :

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що при розгляді справ рішення ЄСПЛ застосовуються як джерело права.

Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним».

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеки вчиненого ним кримінального проступку те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, повністю відбув призначену судом міру покарання, займається суспільно-корисною працею. Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий , його вік та стан здоров`я, те що він має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд приходить до переконання, що засудження обвинуваченого ОСОБА_3 до обмеження волі з встановленням йому іспитового строку відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речовий доказ по справі- пакет з наркотичним засобом- метадоном , який визнаний речовим доказом по справі згідно ухвали слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 27.10.2021 року та зданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області- слід знищити.

Судові витрати по справі, а саме: витрати по проведенню судової експеризи наркотичних засобів та психотропних речовин від 06.10.2021 року в сумі 1716 гривень 20 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався судом на стадії підготовчого судового засідання, та до набуття вироком законної чинності суд вважає за доцільне запобіжний захід не обирати .

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392- 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2-х років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 доручити Білгород-Дністровському районному відділу філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності не обирати.

Речовий доказ по справі- пакет з наркотичним засобом- метадоном , який визнаний речовим доказом по справі згідно ухвали слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 27.10.2021 року та зданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 судові витрати по справі, а саме: витрати по проведенню судової експеризи наркотичних засобів засобів та психотропних речовин від 06.10.2021 року в сумі 1716 гривень 20 коп .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1