Справа №613/266/23 Провадження № 1-кс/613/76/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

25 лютого 2023 року м. Богодухів

Слідчий суддя Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Богодухівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , що надійшло до суду 25 лютого 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого середню - спеціальну освіту, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Богодухівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Краснокутського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області, про застосування у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що встановлено, що 23.02.2023 близько 19:00, співмешканці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували за адресою: АДРЕСА_2 з дозволу власниці домоволодіння ОСОБА_8 , де спільно вживали алкогольні напої в компанії інших осіб.

23.02.2023 року о 22:30 перебуваючи поблизу електроопори АДРЕСА_2 , на підґрунті ревнощів, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої у ОСОБА_6 виник прямий умисел спрямований на умисне вбивство останньої шляхом позбавлення її життя.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки з потерпілою дістав з кишені одягнутої на ньому куртки ніж, загальною довжиною 17 см., довжина леза якого 7 см. з рукояткою коричневого кольору та діючи умисно, протиправно, передбачаючи настання негативних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння смерті потерпілій та бажаючи їх настання, тримаючи вищевказаний ніж за рукоятку правою рукою, з метою порушення анатомічної цілісності життєво важливих органів потерпілої, наніс колюче - ріжучою його частиною - лезом один удар зліва - направо, зверху до низу в область лівої щоки, другий удар наніс колюче - ріжучою його частиною - лезом один удар зліва - направо, поперек, в область шиї та третій удар наніс колюче - ріжучою його частиною - лезом удар зверху до низу в область лівої половини грудної клітини ОСОБА_7 та довівши свій злочинний умисел направлений на заподіяння смерті останньої припинив свої дії.

Внаслідок вищевказаних протиправних, умисних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді колото - різаної рани обличчя та шиї, проникаючого колото - різаного поранення лівої половини грудної клітини та гемапневматорокс які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обгрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 24.02.2023, який проводився поблизу електроопори №16 по вул.Партизанської смт.Краснокутськ, Богодухівського району, Харківської області, протоколом огляду місця події від 23.02.2023, який проводився в приміщенні Краснокутської ЦРЛ, поясненням ОСОБА_9 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 24.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.02.2023, протоколом затримання особи в порядку ст.208 КПК України від 24.02.2023, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 24.02.2023, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_6 , довідкою з лікарні.

Так, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, по кримінальному провадженню наявні наступні ризики, а саме:

1) підозрюваний ОСОБА_11 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та у випадку доведеності вини останнього, за наявності обставини, що обтяжує його покарання (вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння) міра покарання, що може бути застосована до нього складатиме від 7 до 15 років позбавлення волі.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, при обґрунтуванні наявності цього ризику слід акцентувати увагу на позиції ЄСПЛ щодо ймовірності втечі обвинуваченого та його переховування від правоохоронних органів. У рішеннях ЄСПЛ ( зокрема у справах «Летельє проти Франції», «Томазі проти Франції», «Мансур проти Туреччини», «Мамедова проти росії» та ін.) зазначено, що така ймовірність не може оцінюватися лише на основі покарання, яке загрожує даній особі, при цьому слід враховувати й інші релевантні обставини, які ж можуть підтвердити ймовірність втечі або ж зробити її незначною.

До таких обставин в цьому кримінальному провадженні необхідно віднести те, що останній офіційно ніде не працює, не одружений, не має міцних родинних зв`язків та постійного місця заробітку, а тому маються підстави вважати, що ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тим самим намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, за злочин у якому обвинувачується.

2) підозрюваний ОСОБА_6 у випадку перебування на свободі може незаконно впливати прямо чи опосередковано на потерпілого та свідків у провадженні, враховуючи, що показання надані на стадії досудового розслідування судом не беруться до уваги при судовому розгляді провадження,а підозрюваному відомі всі свідки події та сама потерпіла ОСОБА_7 які є знайомими та їх місця проживання відомі ОСОБА_6 , перебуваючи під дією іншого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі останній матиме реальну можливість вплинути на них з метою надання свідчень, які спростовують його вину, зміни наданих під час досудового розслідування свідчень під час судового розгляду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3) підозрюваний ОСОБА_6 у випадку перебування на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи те, що ОСОБА_6 виконано усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, останнім можуть бути вчинені спроби довести до кінця вказані дії, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому обрання більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, наявність ризику переховування ОСОБА_6 від суду у зв`язку з можливістю уникнути покарання за тяжкий злочин унеможливлює застосування до підозрюваного особистого зобов`язання.

Також, слідчий зазначає, перебування в умовах домоволодіння АДРЕСА_1 (чи за іншою адресою) при застосуванні домашнього арешту, надасть можливість підозрюваному ОСОБА_6 покинути дане домоволодіння, у зв`язку з чим даний запобіжний захід не дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, наявних в даному кримінальному провадженні.

Крім того, відсутність роботи, тобто джерел постійного доходу, унеможливлює застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, з причин відсутності у останнього коштів, які б він міг внести в рахунок застави.

Окрім цього, як зазначає слідчий, відсутність роботи унеможливлює застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді поруки.

Таким чином, на думку слідчого, вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж як винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вищезазначене свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання в повному обсязі, просив обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність вказаних в клопотанні ризиків.

Допитаний в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому злочині визнав,щодо задоволення клопотання поклався на розсуд суду. Підтвердив, що перед подіями він вжив близько 300 гр. спиртних напоїв,та дійсно наніс ОСОБА_12 три удари ножем, один з яких прийшовся в область грудної клітини. Уточнив, що потерпіла є його співмешканкою та умислу на її вбивство він не мав.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 щодо клопотання слідчого поклався на розсуд суду, фактично вважав недоведеними вказані в клопотанні ризики.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, вислухавши думку всіх осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступного.

СВ №2 СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області 24.02.2023 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

24.02.2023 о 03-30 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

24.02.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою до внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваному на виконання вимог ч.2 ст.184 КПК України надані копія клопотання про застосування запобіжного заходу та копії матеріалів, які обґрунтовують клопотання, що підтверджується підписом підозрюваного про отримання зазначених матеріалів.

Слід зазначити, що вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного в клопотанні кримінального правопорушення також підтверджується: протоколом огляду місця події від 24.02.2023, який проводився поблизу електроопори №16 по вул.Партизанській смт.Краснокутськ, Богодухівського району, Харківської області, протоколом огляду місця події від 23.02.2023, який проводився в приміщенні Краснокутської ЦРЛ, поясненням ОСОБА_9 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 24.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.02.2023, протоколом затримання особи в порядку ст.208 КПК України від 24.02.2023, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 24.02.2023, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_6 , довідкою з лікарні.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Згідно зі ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним слідчим існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контрактами.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та у випадку доведеності вини останнього, за наявності обставини, що обтяжує його покарання (вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння) міра покарання, що може бути застосована до нього складатиме більше 7 років позбавлення волі. Крім того, останній офіційно ніде не працює, не одружений, не має міцних родинних зв`язків та постійного місця заробітку, а тому маються підстави вважати, що ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тим самим намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, за злочин у якому обвинувачується, клопотання підлягає задоволенню.

Отже, суд вважає доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, що підтверджується також тим, що ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, не одружений, не має міцних родинних зв`язків та постійного місця заробітку. Також те, що у випадку перебування на свободі підозрюваний може незаконно впливати прямо чи опосередковано на потерпілого та свідків у провадженні, враховуючи, що показання надані на стадії досудового розслідування судом не беруться до уваги при судовому розгляді провадження, а підозрюваному відомі всі свідки події та сама потерпіла ОСОБА_7 , які є знайомими та їх місця проживання відомі ОСОБА_6 , перебуваючи під дією іншого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі останній матиме реальну можливість вплинути на них з метою надання свідчень, які спростовують його вину, зміни наданих під час досудового розслідування свідчень під час судового розгляду. Також те, що підозрюваний ОСОБА_6 у випадку перебування на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи те,що ОСОБА_6 виконано усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, останнім можуть бути вчинені спроби довести до кінця вказані дії.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Крім того, слідчий суддя відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділення №2 СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області - задовольнити.

Обрати у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Встановити строк дії ухвали до 24 квітня 2023 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 24 лютого 2023 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати орган досудового розслідування, в проводженні якого знаходиться справа, негайно повідомити про його взяття під варту родичів.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя