КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 08 серпня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 08.08.2022 року відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115), погоджене зі спостережною комісією при Обухівській райдержадміністрації, про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що виходячи з принципів інституту кримінального покарання, враховуючи особу засудженого ОСОБА_7 , який мав 10 стягнень, заохочень не мав, тяжкість вчиненого ним злочину, не відшкодування завданих збитків, ту обставину, що після погашення стягнень 09.01.2022 пройшов незначний час, а також, що він не працевлаштований, не приймав участі по благоустрою території, а тому, на думку суду, заміна покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи буде суперечити принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин.
Також суд вказав, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого за останній рік під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, а оскільки процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_7 положень ст. 82 КК України, оскільки процес його виправлення не досягнув тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_6 , діючи в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 08.08.2022 року та постановити апеляційним судом нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115) про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, оскільки висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення судом не взято до уваги той факт, що дев`ять з десяти дисциплінарних стягнень накладені на засудженого ОСОБА_7 протягом відбування покарання в ДУ «Крюковська виправна колонія (№ 29)», в якій засуджений зазнавав упередженого ставлення зі сторони персоналу установи, у зв`язку зі своєю національністю, що виразилось у накладенні на останнього безпідставних дисциплінарних стягнень, а під час відбування покарання у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)» на засудженого лише один раз накладено дисциплінарне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, і впродовж періоду часу з 08.07.2021 року по даний час засуджений до дисциплінарної відповідальності не притягався.
Також апелянт вказує, що відмовляючи у задоволенні подання, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме належним чином не врахував гарантійний лист ТОВ «МІЛЕНІУМ КЕПІТАЛ» та інформацію наведену в характеристиці на засудженого, які в повній мірі підтверджують той факт, що засуджений перебуває на шляху до виправлення та готовий своєю працею реабілітуватись в очах потерпілих, суспільства. Однак, незважаючи на те, що в матеріалах справи є підтвердження того факту, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення та фактично відбув певну частину строку призначеного йому покарання, суд безпідставно не застосував до останнього положення ст. 82 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження №1-в/368/87/22 стосовно засудженого ОСОБА_7 та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Частинами 3 та 4 цієї норми передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, а також за необережний тяжкий злочин.

Необхідною умовою застосування положень статті 82 КК України є те, що засуджений став на шлях виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише
після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст. 82 ККУкраїни).

Головною умовою прийняття рішення про можливість заміни покарання на більш м`яке є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення, а тому висновок про те, що особа стала на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можлива заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку. Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення необхідно виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за період часу, що передував можливому застосуванню пільги, передбаченої ст. 82 КК України.

Як убачається з матеріалів провадження № 1-в/368/87/22 до Кагарлицького районного суду Київської області надійшло подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115), погоджене зі спостережною комісією при Обухівській райдержадміністрації, про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

Під час розгляду вказаного подання, судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2019 року за ч.2 ст. 286 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Згідно подання засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання в ДУ «Крюківська ВК №29» мав дев`ять дисциплінарних стягнень. До ДУ «Кагарлицька виправна колонії (№115)» прибув 02.07.2021 року, де має 1 дисциплінарне стягнення 08.07.2021 року у вигляді «Догани» за зберігання заборонених предметів. Вказані стягнення погашено 09.01.2022 року. Засуджений характеризується позитивно, дбайливо ставився до майна установи і предметів, якими користувався у роботі та побуті, здійснював за ними належний догляд. Виконував роботи із самообслуговування. Не допускав порушень вимог правил пожежної безпеки та правил безпеки праці. У скоєному злочині вину визнав під час відбування покарання.

Крім того, судом встановлено, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 на профілактичному обліку не перебував, мав 10 стягнень, після погашення яких пройшов незначний час, не був працевлаштований, не приймав участь по благоустрою території, збитки не відшкодовано і ніяких спроб відшкодувати збитки засудженим вчинено не було.

За приписами п.3 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання за поданням начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115) про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки з урахуванням особи засудженого, тяжкості вчиненого ним злочину, його поведінки під час відбування покарання, заміна покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи буде суперечити принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, так як дотримання порядку та умов відбування покарання, добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст.9 КВК України, є його обов`язком, а тому процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Твердження апелянта про те, що протягом відбування покарання в ДУ «Крюковська виправна колонія (№ 29)», до засудженого ОСОБА_7 було упереджене ставлення зі сторони персоналу установи через свою національність, у зв`язку з чим в цій установі на нього накладено дев`ять з десяти дисциплінарних стягнень, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Крім того, як вбачається з Довідки про заохочення та дисциплінарні стягнення засудженого ОСОБА_7 (а.с. 111 на звороті), дисциплінарні стягнення були накладені на засудженого у ДУ «Крюковська виправна колонія (№29), зокрема за зберігання заборонених предметів, відсутність без поважних причин на поіменній перевірці, нанесення тілесних ушкоджень іншому засудженому, пошкодження державного майна, невиконання законних вимог та перешкоджання законним діям працівникам адміністрації установи, що не може свідчити про упереджене ставлення до ОСОБА_7 зі сторони персоналу установи через свою національність.

Апеляційні посилання захисника на ту обставину, що відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції належним чином не врахував гарантійний лист ТОВ «МІЛЕНІУМ КЕПІТАЛ», згідно якого вказане товариство дає свою згоду прийняти ОСОБА_7 на роботу, також є безпідставними, оскільки вказана обставина не може слугувати безумовною підставою для заміни засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким.

За наведеним, колегія суддів вважає, що ухвала Кагарлицького районного суду Київської області від 08.08.2022 рокупро відмову в задоволенні подання начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115) про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 08 серпня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115) про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3