Справа № 344/2902/21
Провадження № 11-кп/4808/76/23
Категорія ст. 185 ч. 3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні №0000660 апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 на вирок Івано-Франківського міського суду від 11.11.2022 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , не судимої

засуджена за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання їй рахується з 11 листопада 2022 року.

Відповідно до ст. 72 КК України в строк відбуття покарання їй зараховано термін її попереднього ув`язнення з 17 квітня 2022 року по 7 вересня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Визначено заставу - 124050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень.

Постановлено стягнути з неї на корсить потерпілої ОСОБА_9 5500 гривень на відшкодування матеріальної шкоди від злочину.

Злочини вчинено при таких обставинах.

ОСОБА_7 при невстановлених обставинах вступила у злочинну змову із ОСОБА_10 з метою таємного викрадення чужого майна із приміщення квартири АДРЕСА_2 . З цією метою ОСОБА_7 спільно з нею 03 березня 2020 року близько 12 години підійшли до квартири потерпілої ОСОБА_9 , де попередньо розподіливши між собою ролі, під приводом зігрітись, попросили потерпілу впустити до помешкання. Остання, будучи введена в оману намірами зазначених осіб, погодилась та запросила їх до приміщення кухні, де почали розмовляти на різні теми. Реалізуючи свій протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна із приміщення квартири, шляхом обману, скориставшись тим, що потерпіла проявила людську гуманність, незаконно проникли до вищевказаного приміщення, ОСОБА_7 і ОСОБА_10 запропонували потерпілій допомогу у промиванні золотих виробів, на що потерпіла погодилась, та знявши одну сережку дала ОСОБА_10 , яка пішла у ванну кімнату, після чого зняла іншу сережку, яку дала ОСОБА_7 , щоб та передала ОСОБА_10 . Діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно викрали пару золотих сережок 585 проби із вставкою каменя червоного кольору, вагою 3г, та вагою без вставки 2г, вартість яких становить 1465,32 гривні, які належали потерпілій ОСОБА_9 .

Продовжуючи свою незаконну діяльність, ОСОБА_10 під приводом телефонного дзвінка, попросилась пройти в іншу кімнату, на що потерпіла не заперечила та запропонувала ОСОБА_10 пройти в спальну кімнату, а сама залишилась на кухні з ОСОБА_7 , яка виконуючи роль їхнього спільного злочинного плану, стала відволікати потерпілу. Перебуваючи у вказаному вище приміщенні ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти в сумі 7000грн. та 100 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на момент вчинення злочину становить 2459грн., які знаходились у поліетиленовому пакеті на шафі у спальній кімнаті, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 10924,32грн.

Вироком Івано-Франківського міського суду від 3 червня 2021 року ОСОБА_10 засуджено по цьому епізоду за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитом строком тривалістю 1 рік 6 місяців.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 вважають вирок суду незаконним. На їх думку, судом не враховане щире каяття обвинуваченої, як пом`якшуючу покарання обставину. Також, не в повній мірі враховано її характеризуючі дані і те, що обвинувачена негативно ставиться до вчиненого. Варто наголосити, що ОСОБА_7 на даний момент вважається раніше не судимою. Просить вирок суду змінити, пом`якшити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_7 подала доповнення до апеляції, в якому вказує, що їй не було відомо про скоєння крадіжки ОСОБА_10 , про це вона дізналась на момент затримання. А викрадені кошти, вони із ОСОБА_10 не розділяли між собою, а вона їх позичила в неї. Проте, обвинувачена ОСОБА_7 визнала свою вину, щиро розкаялась, попросила вибачення в потерпілої, активно сприяла розкриттю злочину, а також зобов`язалась повернути викрадені кошти в сумі 5500 гривень, після повернення застави, на що потерпіла погодилась і вибачила її. Просить скасувати вирок та призначити їй покарання у виді умовного терміну покарання, щоб мати можливість виховувати своїх дітей. Просить стягнути з неї суму 5500 гривень на відшкодування потерпілій спричиненої шкоди.

В апеляційній інстанції:

- обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник підтримали подану апеляційну скаргу, просять задовольнити її вимоги в повному обсязі, застосувати до її покарання ст. 75 ККУ;

- прокурор вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої та її захисника не підлягає задоволенню, просить вирок суду залишити без змін. Обвинувачена раніше притягаласть до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, перебувала у розшуку за цим обвинуваченням.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи учасників апеляційного провадження та мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Вирок суду відповідно до ст. 370 КПК України та ст.ст. 50, 65 ККУ має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим, а призначене особі покарання - законним й справедливим.

Посилання ОСОБА_7 на те, що вона не знала, що її співучасниця ОСОБА_10 викрала майно потерпілої, колегія суддів розцінює необґрунтованими і як намір пом`якшити своє покарання. Її вина у вчиненні крадіжки майна потерпілої за попередньою змовою з ОСОБА_10 переконливо підтверджена наведеними у вироку доказами й мотивами, які не викликають сумніву в апеляційного суду. Її попередню змову з ОСОБА_10 на вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 підтверджено вироком того ж суду щодо ОСОБА_10 від 3.06.2021 року, який вступив в законну силу.

Оскаржений вирок в частині покарання обвинуваченої на переконання апеляційного суду відповідає вказаним вимогам закону.

Всі апеляційні доводи апелянтів про суворість покарання спростовуються наведеними у вироку даними про особу винної, встановленими судом обставинами провадження і не дають підстав для застосування до покарання обвинуваченої ст. 75 ККУ.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винної; її вік; стан здоров`я та її майновий стан; вона не працює; офіційно не одружена - проживає в цивільному шлюбі; має на утриманні двоє малолітніх дітей; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; згідно з ст. 89 КК України вважається не судимою, а також наявність претензій у потерпілої.

Обставин, які пом`якшують покарання, зокрема щирого каяття, - судом під час розгляду кримінального провадження не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд обгрунтовано визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Крім цього, з досудової доповіді Мукачівського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» про обвинувачену вбачається висока ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та високий рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_7 можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства.

Апеляційним судом взято до уваги ті обставини, що до цього часу потерпілій не відшкодовано матеріальну шкоду від крадіжки і обвинувачене по цьому провадженню перебувала у розшуку, що є істотними перешкодами для застосування до покарання обвинуваченої ОСОБА_7 дії ст. 75 ККУ.

Тому апеляційний суд прийшов до переконання, що умовне звільнення обвинуваченої від реального покарання буде не справедливим і не забезпечить її виправлення і запобігання вчинення нею та іншими особами подібних правопорушень.

Таким чином, колегія суддів не вбачає законних й обґрунтованих підстав для пом`якшення покарання обвинуваченій, тому подану апеляційну скаргу залишає без задоволення, вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника залишити без задоволення, вирок Івано-Франківського міського суду від 11.11.2022 року щодо неї - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженою - з моменту отримання її копії.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4