Справа № 361/930/22
Провадження № 1-кс/361/622/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 20 січня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, -

встановив:

17 квітня 2023 року до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області поштовим зв`язком надійшло клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 20 січня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

Із клопотання вбачається, що 04 квітня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки та моделі «Nokia» 3.4 ТА-1283, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , флеш накопичувач (жорсткий диск) CL285363, -А30, ноутбук марки НР чорного кольору «HEWLETT-Packa n.D» з зарядним пристроєм, печать чорного кольору з ідентифікаційним номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , які поміщено до спецпакету INZ 2109799.

Постановою слідчого від 04 квітня 2023 року вилучені під час обшуку речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000012 від 20 січня 2022 року.

На думку органу досудового розслідування, вказані речі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містять ознаки вчинення злочину, мають суттєве значення для розслідування цього кримінального провадження, як і відомості, які будуть використані як докази.

У зв`язку з наведеним, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на вилучені 04 квітня 2023 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , у вигляді заборони розпорядження, відчуження та користування ним, а саме на: мобільний телефон марки та моделі «Nokia» 3.4 ТА-1283, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , флеш накопичувач (жорсткий диск) CL285363, -А30, ноутбук марки НР чорного кольору «HEWLETT-Packa n.D» з зарядним пристроєм, печать чорного кольору з ідентифікаційним номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , які поміщено до спецпакету INZ 2109799.

Прокурор, будучи повідомленим про день і час розгляду клопотання, до суду не з`явився. Неприбуття прокурора відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, яке має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, та зумовлює його розгляд без фіксування за допомогою технічних засобів за правилами ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого.

Слідчим суддею встановлено, що 20 січня 2022 року до ЄРДР внесено відомості за № 0000012 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, з коротким викладом обставин: «Службовими особами підприємства до офіційних документів завідомо внесення неправдиві відомостей під час складання документації із землеустрою та реєстрації земельних ділянок, розташованих у Броварському районі» (а. п. 5).

Як вбачається з протоколу обшуку, проведеного 04 квітня 2023 року слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , з описом до нього, під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки та моделі «Nokia» 3.4 ТА-1283, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , флеш накопичувач (жорсткий диск) CL285363, -А30, ноутбук марки НР чорного кольору «HEWLETT-Packa n.D» з зарядним пристроєм, печать чорного кольору з ідентифікаційним номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , які поміщено до спецпакету INZ 2109799 (а. п. 10-12).

Постановою слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 04 квітня 2023 року вилучені під час обушку речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000012 від 20 січня 2022 року (а. п. 13).

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт вищевказаного майна 05 квітня 2023 року, тобто з дотриманням встановлених КПК України строків.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3,4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно зі ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Метою застосування арешту майна є виключно запобігання можливості його зникнення для доказування злочину, при цьому прокурором не обґрунтовано необхідність арешту вилучених речей, для доказування обставин у кримінальному провадженні № 0000012 від 20 січня 2022 року.

Крім того, у клопотанні прокурором не вказано власника вилученого майна.

Враховуючи, що вказане в клопотанні тимчасово вилучене майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у клопотанні й долучених до нього матеріалах не доведено необхідності його арешту, у слідчого судді відсутні правові підстави для задоволення клопотання, як і причини обмежувати власника правом розпоряджатися ним.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання щодо накладення арешту та про відмову в його задоволенні, оскільки воно не відповідає вимогам глави 17 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова в задоволенні клопотання про арешт майна зумовлює негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 20 січня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, відмовити.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційні скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1