Справа № 583/1547/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2023 р. слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка Сумської області клопотання старшого слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Великописарівського відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000025 від 10.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, -

встановив:

09.03.2023 до суду надійшло зазначене клопотання, згідно якого слідчий просить: накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 , а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 10347867, загальною площею 66,4 м2, шляхом заборони власнику та/або особам, які будуть діяти за його дорученням розпоряджатися (в тому числі, але не виключно) продавати і дарувати, міняти, іншим способом відчужувати, передавати під заставу або управління вказане майно; визначити порядок зберігання майна, шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ним з метою забезпечення його збереження та збереження його економічної вартості вказаного майна.

Вимоги за клопотанням вмотивовані тим, що досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню за № 0000025 від 10.02.2022 встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Харківспецінвест», та будучи відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовою особою підприємства, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, протягом жовтня 2021 з метою заволодіння чужим майном умисно, протиправно, шляхом зловживання своїм службовим становищем та підроблення офіційних документів, при проведені робіт з капітального ремонту з влаштуванням штучного покриття стадіону Заводської ЗОШ І-ІІІ ступенів вул. Правдинська, 32, смт. Кириківка, Великописарівського району, Сумської області, заволодів коштами місцевого бюджету. Слідчий зазначав, що на даний час збитки заподіяні місцевому бюджету об`єднаної територіальної громади Кириківської селищної ради, Охтирського району, Сумської області, складають 1140810,00 грн. залишаються не відшкодованими. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, серед іншого, арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації (п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України). У зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний у клопотанні об`єкт нерухомого майна, який перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав із підстав викладених у ньому.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що Охтирським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 10.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженні №0000025 - 10.02.2022 внесено повідомлення, кваліфіковане за ч. 2 ст. 366 КК України, про те, що службові особи відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради та ТОВ «Харківспецінвест» внесли завідомо неправдиві відомості до актів виконаних робіт по договору № 141 від 19.10.2021 щодо капітального ремонту з влаштування штучного покриття стадіону Заводської ЗОШ І-ІІІ ступенів по вул. Правдинська, 32, смт. Кириківка, Охтирського району, Сумської області, внаслідок чого настали тяжкі наслідки.

Також, 03.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню за №0000025 внесено повідомлення, кваліфіковане за ч. 5 ст. 191 КК України, про те, що 20.10.2021 між відділом освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради та ТОВ «Харківспецінвест» укладено договір № 141 на «Капітальний ремонт з влаштуванням штучного покриття стадіону Заводської ЗОШ І-ІІІ ступенів вул. Правдинська, 32, смт. Кириківка, Великописарівського району, Сумської області». Термін дії договору до 31.12.2021. На підставі підписаних сторонами договору актів виконаних робіт, відділом освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради було перераховано на рахунки ТОВ «Харківспецінвест» 154914,75 грн. В той же час, станом на 01.11.2022 більшість робіт, передбачених договором № 141 від 20.10.2021, фактично не виконувалися. Після надходження грошових коштів на рахунки ТОВ «Харківспецінвест» вони були переведені у готівку та привласнені посадовими особами відділу освіти, молоді та спорту Кириківської селищної ради, та ТОВ «Харківспецінвест».

05.01.2023 ОСОБА_6 , який працює на посаді директора ТОВ «Харківспецінвест», повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог п. 7 ч. 3 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Дана норма узгоджується з положенням ч. 1 ст. 318 ЦК України.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Слідчий, обґрунтовуючи вимоги за клопотанням посилається на положення п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки наявні підстави, що квартира підлягатиме спеціальній конфіскації.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 10347867, зареєстровані 31.03.2005 року.

Враховуючи вказане не можна погодитись із тим, що існує хоча б одна із визначених у ч. 1 ст. 96-2 КК України правових підстав для спеціальної конфіскації квартири у випадку доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому у вину кримінальних правопорушень та засудження до покарання за вказаними статтями.

Однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як представник органу досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи те, що слідчим в судовому засіданні не доведено необхідності арешту вищевказаного майна, виходячи з засад розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000025 від 10.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1