ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/309/23
Номер провадження 1-кп/292/52/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року смт.Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

Головуюча- суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні Червоноармійського районного суду Житомирської області матеріали кримінального провадження №0000016 від 15.01.2023 та обвинувальний акт, які надійшли 07 березня 2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Травневе Дубненського району Рівненської області,

зареєстрованого

АДРЕСА_1 , проживаючого

АДРЕСА_2 ,

громадянина України,із загальною середньою освітою,

одруженого, не працюючого,пільг, інвалідності не має, раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.152 КК України

З участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження №0000016 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.152 КК України, надійшло з обвинувальним актом із Коростишівської окружної прокуратури 07.03.2023.

Під час підготовчого судового засідання прокурор підтримав подане через канцелярію суду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , який закінчується 16.03.2023, без визначення розміру застави, оскільки розгляд справи триває, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не перестали існувати та обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, не працює, вчинив злочин, який відноситься до категорії особливо тяжких, тому з метою уникнення від покарання може в будь-який момент змінити своє місце проживання, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Законний представник потерпілої підтримала заявлене прокурором клопотання . Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора .

Розглянувши зазначене клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку .

Відповідно до ч. 4 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ст.331 КПК України, суд зобов"язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.

За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд у відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених устатті 177 КПК України, враховує той факт, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі більше десяти років, не працює, не має міцних соціальних зв"язків, тому може у будь-який момент змінити своє місце проживання, перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання матиме реальну можливість негативно впливати на потерпілу та свідків, які ще не допитані у ході судового розгляду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від суду, що свідчить про існування ризиків, які не зменшились, суд вважає продовжити дію обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жодних даних, які свідчать про наявність обставин, які можуть істотно вплинути на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 та стати підставою для скасування запобіжного заходу чи зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, в ході підготовчого судового розгляду справи не встановлено .

Враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , та які на теперішній час не зникли, а також те, що, на переконання суду, застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту чи особистого зобов`язання, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку та реалізацію завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, тим паче у зв`язку з військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень напевних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, з приводу застосування особистої поруки та застави жодна особа у встановленому законом порядку не зверталась, суд дійшов висновку про доведеність підстав для продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу та оскільки судовий розгляд справи лише розпочався, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно нього на 60 днів та не знаходить підстав для визначення розміру застави з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 197, 196, 331, 350 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 07 травня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

В частині продовження строку дії запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору та направити до місця ув"язнення.

Суддя ОСОБА_1