н/п 1-кп/174/22/2023
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2023 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0000001 від 03.01.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, освіта професійно-технічна, не працює, не військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-07.09.2015 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;

-01.09.2016 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі Звільнений 24.07.2018 з Криворізької ВК № 80 згідно постанови Дзержинського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 16.07.2018, умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 15 днів;

-13.12.2019 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.309, ст.ст.75,76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. 15.07.2020 вирок переглянутий Вільногірським міським судом Дніпропетровської області у відповідності до ч.ч.1, 3 ст.5 КК України, рахувати засудженим по ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. 13.01.2021 знятий з обліку по закінченню іспитового строку,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11.12.2022, близько 16:00 години, ОСОБА_5 знаходився в приміщенні коридору квартири АДРЕСА_3 , де також знаходилась його колишня співмешканка ОСОБА_4 , в ході діалогу з якою у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння останній легких тілесних ушкоджень.

У той же день, тобто 11.12.2022, близько 16:00 години, ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись в приміщенні коридору квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , стоячи обличчям до останньої та знаходячись у безпосередній близькості від неї, схопив ОСОБА_4 обома руками за кофту в області плечей, після чого одночасним різким рухом обох рук підтягнув до себе та лобною частиною голови наніс ОСОБА_4 один удар в область лобної частини голови посередині, після чого, продовжуючи знаходитись в тому ж положенні, наніс не менше 4-х ударів правою рукою, стиснутою в кулак в область голови та вуха з лівого боку, після чого ОСОБА_4 вийшла з приміщення коридору, а коли через деякий час повернулася, ОСОБА_5 не зупиняючись на досягнутому, притиснув ОСОБА_4 обома руками до стінки, внаслідок чого остання присіла, а ОСОБА_5 стоячи навпроти, в безпосередній близькості до неї, наніс останній правою рукою стиснутою в кулак не менше трьох ударів в область голови та вуха з лівого боку.

Своїми діями ОСОБА_5 навмисно спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця нижнього повіка зліва, які згідно висновку експерта № 132е від 16.01.2023, підставі п.п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Сторонами надана до суду угода про примирення, укладена 26 січня 2023 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшує його покарання, якою є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, рецидив злочинів та покарання, яке він повинен понести за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які оговорені сторонами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про примирення обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе відповідно до угоди про примирення зобов`язання, від надання суду показів відмовився на підставі ст.63 Конституції України. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та потерпілою угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання у виді штрафу , яку він в змозі виконати реально.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 11.12.2022, близько 16.00 год., до неї додому прийшов ОСОБА_5 , виникла сварка, в ході якої він наніс їй удар головою в голову та кулаками також в область голови, чим спричинив легкі тілесні ушкодження. Угоду про примирення з підозрюваним ОСОБА_5 уклала добровільно, наслідки їїзатвердження їй зрозумілі, просить затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що надана суду угода відповідає вимогам КК та КПК та інтересам суспільства, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про примирення, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України, його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005р., «Ізмайлов проти Росії» від 16.10. 2008р.), та враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.67 КК України, відносить вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, рецидив кримінальних правопорушень.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо (а.с.42), на обліку лікарів психіатра, нарколога не перебуває (а.с.39), не працює (а.с.43), не одружений (а.с.44).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим ОСОБА_5 підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази по справі: 2 оптичні диски формату CD-R з відеозаписами слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_4 (а.с.46,48) слід зберігати в матеріалах справи.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст.314,373 - 376,468,469,471, 473-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 26 січня 2023 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази по справі: 2 оптичні диски формату CD-R з відеозаписами слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_4 - зберігати в матеріалах справи.

На вирок протягом тридцяти днів з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України,обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілою з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, не роз`яснення їй наслідків укладенні угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.6, 7 ст.474 КПК України; прокурором з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1