УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 ,про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001416 від 18.11.2022 року за ознаками кримінального правопору шення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 18.11.2022 року до ЧЧ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява представника АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (код ЄРДПОУ- 00131713) в особі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій просить вжити заходів до невідомої особи, яка в період дії на території України військового стану, 18.11.2022 року у невстановлений час, таємно, шляхом злому дверей трансформаторної підстанції №2179, що розташована за адресою: м.Одеса, провулок Рульовий, 4, здійснила крадіжку мідного кабелю 0.4 кв. від силового трансформатору до АРУ 0.4 кв. загальною довжиною близько 15 метрів чим спричинила майнову шкоду АТ "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ", сума якої визначається вартістю викраденого майна.

В ході огляду місця події від 18.11.2022 трансформаторної підстанції, яка розташована біля, будинку № 4 по провулку Рульовому на відстані 20 метрів. В приміщенні було виявлено та вилучено пилку, яка була поміщена до спеціального поліетиленового сейф-пакету НПУ «PSP4100091». Також було вилучено фрагмент кабелю, який було поміщено до спеціального поліетиленового сейф-пакету НПУ «PSP3120625».

Вказані речі були визнані речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

Слідча звернулась до суду з клопотанням про накладання арешту на вказане в клопотанні майно, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів та просила розглянути клопотання без її участі, та участі власника майна, вказуючи на те, що останнього не можливо встановити.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вилучене майно, зазначене у клопотанні, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АGОSІ" проти Сполученого Королівства" (АGОSІ v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Приймаючи до уваги, правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні слідчим наявністьобґрунтованих підстав для арешту зазначеного слідчим у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на речі, які були вилучені в ході проведення огляду події за адресою: м. Одеса, провулок Рульовий, 4, а саме: пилку, яка була поміщено до спеціального поліетиленового сейф-пакету НПУ «PSP4100091» та фрагмент кабелю, який було поміщено до спеціального поліетиленового сейф-пакету НПУ «PSP3120625».

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1