Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1796/22
Справа № 711/5715/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2022 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання заступника керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , що внесене у кримінальному провадженні №0000106 від 27.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Галицьке, Успенського р-ну, Павлодарської обл., Республіки Казахстан, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який є особою з інвалідністю другої групи, одруженого, діловода ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, що внесене у кримінальному провадженні №0000106 від 27.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді діловода 4-го відділу (м. Монастирище) ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи працівником Збройних Сил України, та будучи обізнаним про порядок призову та можливі шляхи для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, та обізнаним щодо підстав звільнення від призову на військову службу у воєнний час громадян, маючи досвід та службові зв`язки, що надають можливість у сприянні та впливі на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, у порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, 04.11.2022, близько 10 год. 25 хв., перебуваючи в салоні автомобіля марки Форд Транзіт, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі поблизу 4-го відділу (м. Монастирище) ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , ретельно маскуючи протиправну діяльність, мотивуючи необхідність надання йому грошових коштів в сумі 2600 доларів США для подальшої їх передачі гр. ОСОБА_7 , а насправді для одержання неправомірної вигоди для себе, оскільки ОСОБА_7 спростувала вказані обставини, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 2600 доларів США, в якості оплати щодо вчинення обіцяних дій та неправомірних намірів, які 04.11.2022 встановленим порядком працівниками правоохоронних органів були вручені ОСОБА_8 для документування протиправної діяльності ОСОБА_5 , а саме за здійснення ним впливу на начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, на прийняття ним рішення щодо не здійснення призову його, тобто ОСОБА_8 на військову службу, в тому числі по врученій йому 24.10.2022 повістці та оголошення його в розшук як особу, яка ухиляється від такого призову.

04.11.2022, о 10 год. 28 хв., ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення, його протиправна діяльність була припинена, а зазначені грошові кошти в сумі 2600 доларів США, які були предметом неправомірної вигоди, вилучено.

05.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити нове кримінальне правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

1. Кримінальне правопорушення, у якого підозрюється ОСОБА_5 має високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєно працівником Збройних Сил України, який зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, а також, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Крім цього, запобіжний захід застосовується для того, щоб підозрюваний (обвинувачений) не перешкоджав компетентному органу в перевірці обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину. Отже, на момент повідомлення особі про підозру існує лише припущення щодо її винуватості, для обґрунтування або спростування якого триває процедура збирання доказів.

Так, на сьогоднішній день наша країна переживає один з найскладніших періодів в історії, коли питання незалежності та суверенітету перебуває на вустах у кожного свідомого громадянина та патріота, коли військовослужбовці приймають участь в стримані збройного агресії збройних сил Російської Федерації, захищають незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від збройної агресії ворога, однак дії, які кваліфікуються ОСОБА_5 є аморальними та викликають реальний суспільний резонанс. Такі дії ОСОБА_5 свідчать про відсутність стимулюючих засобів запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, оскільки впродовж останніх 5 місяців це другий випадок отримання особами саме ІНФОРМАЦІЯ_3 неправомірної вигоди, при цьому перший випадок мав місце 24.05.2022, коли військовослужбовець отримав неправомірну вигоду в розмірі 10000 доларів США, обвинувальний акт щодо якого вже скеровано до суду.

При цьому, слід врахувати, що ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, із застосуванням психологічного та фізичного впливу, отримав від військовозобов`язаного неправомірну вигоду в розмірі 2600 доларів США. Усвідомлюючи резонансність вказаної справи, настання можливої відповідальності, останній, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

2. Підозрюваний ОСОБА_5 виконуючи свої службові обов`язки, як працівник Збройних Сил України, має стійкі професійні та особисті зв`язки з іншими працівниками в органах державної влади, в тому числі районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, що свідчить про те що, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для:

- знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні.

Зокрема, найближчим часом органом досудового розслідування із ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому останній працює, заплановано витребувати: витяги з наказів (або копії наказів) про призначення його на посаду, завірені належним чином копію службових обов`язків ОСОБА_5 , службову та медичну характеристики на ОСОБА_5 , інформацію про те, чи був звільнений ОСОБА_5 у період з 24.10.2022 від виконання службових обов`язків (перебування у відпустці, на лікуванні, у відрядженні, після виконання обов`язків у добовому наряді тощо), відомості, чи проходять у РТЦК та СП військову службу військовослужбовці ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які 24.10.2022 були присутні під час вручення заявнику повістки та застосуванням щодо нього фізичного та психологічного насильства, інформацію про те, чи зареєстрований впродовж жовтня-листопада 2022 року виклик заявника до ІНФОРМАЦІЯ_4 гр. ОСОБА_8 , а також відомості про те чи вживались заходи щодо притягнення його до відповідальності за не з`явлення до РТЦК та СП по виклику, та інші документи, оскільки вичерпний перелік відповіді на вказаний запит до теперішнього часу не отримано.

У разі, якщо ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування перебуватиме на волі, у випадку звернення до ІНФОРМАЦІЯ_4 та його 4-го відділу, у володінні яких повинні знаходитися ці документи та інформація, існуватиме реальна загроза їхньої заміни та/чи знищення, передачі іншим особам, сповіщення осіб, зокрема, колег підозрюваного, які мають відношення до їх, а також вжиття ними заходів щодо їх приховування, у зв`язку з чим, існує нагальна потреба у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на :

* свідка (заявника) ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на нього незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, оскільки 24.10.2022 у присутності ОСОБА_5 до останнього вже застосовувалось фізичне та психологічне насильство, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, зокрема в частині надання ним показань щодо відсутності кваліфікуючої ознаки вимагання у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, з боку підозрюваного;

- свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які 24.10.2022 були присутні під час вручення заявнику повістки та застосуванням щодо нього фізичного та психологічного насильства, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, в частині приховування вчинення вказаного кримінального правопорушення;

* свідків понятих, які були присутні під час проведення обшуку та затримання останнього, а також осіб, які були присутніми під час його проведення, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз;

* свідків невстановлених 2 осіб, які 24.10.2022 були присутні під час вручення заявнику повістки та застосуванням щодо нього фізичного та психологічного насильства, один з яких представився працівниками відділу поліцейської діяльності №1 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, які бездіяли під час побиття заявника, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, в частині приховування вчинення вказаного кримінального правопорушення;

* свідка ОСОБА_7 , якій зі слів ОСОБА_5 передбачались грошові кошти в сумі 2600 доларів США, які насправді були предметом неправомірної вигоди, та яка вже спростувала вказані обставини, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на неї незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

4. Перебуваючи на волі підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, спотворити інформацію щодо зміни інформації в примірниках документів, якими зафіксований порядок обліку вручених повісток, їх отримання, а також відомостей щодо вжиття заходів до притягнення заявника до відповідальності за неявку 26.10.2022 по виклику до вказаного РТЦК та СП.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

5. Перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, шляхом підробки офіційних документів, якими зафіксований порядок обліку вручених повісток, їх отримання, а також відомостей щодо вжиття заходів до притягнення заявника до відповідальності за неявку 26.10.2022 по виклику до вказаного РТЦК та СП та реєстрації їх вже минулими «задніми» числами, оскільки він перебуває на посаді діловода, та безпосередньо займається вказаними питаннями.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити нове кримінальне правопорушення.

Неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту полягає в тому, що незважаючи на те, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , останній перебуваючи за вказаною адресою, фактично матиме можливість спілкуватися зі свідками у цьому кримінальному провадженні, що також в свою чергу унеможливить здійснення належного контролю за його поведінкою, також останній фактично буде перебувати поза межами виконання обов`язків працівника Збройних Сил України, весь свій час буде використовувати на власний розсуд, матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку, із свідками, як співслужбовцями, так, і невстановленими 2 особами, які 24.10.2022 були присутні під час вручення заявнику повістки та застосуванням щодо нього фізичного та психологічного насильства, один з яких представився працівниками відділу поліцейської діяльності №1 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, що об`єктивно може зашкодити встановлення істини у цій справі.

Таким чином, у разі задоволення клопотання, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, прокурор вважає за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, беручи до уваги суму одержаної неправомірної вигоди, що складала 2600 доларів США та аморальність можливого вчинення кримінального правопорушення у період дії правового режиму воєнного стану, визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 124050 грн.

Саме такий розмір застави на думку органу прокуратури буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного ОСОБА_5 бажання будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Разом з тим, у разі внесення застави, просить покласти на ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- заборонити спілкування із працівниками та військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 , включаючи 4 відділ останнього, працівниками відділу поліцейської діяльності №1 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, а також свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ньому та додані до нього докази. Окремо прокурор зазначив, що підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу є існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3. 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто: ОСОБА_5 усвідомлюючи резонансність справи, настання можливої відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість покарання, яке може бути застосовано до нього у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину; підозрюваний будучи працівником Збройних Сил України та маючи стійкі професійні та особисті зв`язки з іншими працівниками в органах державної влади, в тому числі районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки може використати свої повноваження та зв`язки для знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, окрім того органом досудового розслідування заплановано витребувати із ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому працює підозрюваний, ряд документів, а перебуваючи на волі існуватиме реальна загроза їхньої заміни та/чи знищення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на свідка (заявника) ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , свідків понятих, свідків невстановлених 2 осіб, які 24.10.2022 були присутні під час вручення заявнику повістки та застосуванням щодо нього фізичного та психологічного насильства, один з яких представився працівниками відділу поліцейської діяльності №1 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, свідка ОСОБА_7 шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, в частині приховування вчинення вказаного кримінального правопорушення; ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, спотворити інформацію щодо зміни інформації в примірниках документів, якими зафіксований порядок обліку вручених повісток, їх отримання; може вчинити нове кримінальне правопорушення, шляхом підробки офіційних документів, якими зафіксований порядок обліку вручених повісток, їх отримання, а також відомостей щодо вжиття заходів до притягнення заявника до відповідальності за неявку 26.10.2022 по виклику до вказаного РТЦК та СП та реєстрації їх вже минулими «задніми» числами, оскільки він перебуває на посаді діловода, та безпосередньо займається вказаними питаннями, а тому вважав, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти вказаним ризикам. Також вказав, що у разі задоволення клопотання, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави визначити підозрюваному заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 124050 грн., з покладенням на ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність ризиків, на які, як на підставу для обрання запобіжного заходу, посилається сторона обвинувачення. Вказав, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є передчасним, ОСОБА_5 не може впливати на вказаних у клопотанні осіб, документи на які посилається сторона обвинувачення не перебувають у підзахисного, щодо переховування та вчинення інших злочинів, то це припущення органу досудового розслідування. Враховуючи викладене, похилий вік підзахисного, наявність постійного місця проживання просив застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та підтримав доводи свого захисника. Також підозрюваний зазначив, що він є особою з інвалідністю ІІ групи та не буде вчиняти жодних дій, які б перешкоджали об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні було встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000106 від 27.10.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Так, відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Так, встановлено, що 05.11.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, є обґрунтованою, що є однією із складових для можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного, вважає, що наявні у провадженні докази свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.
Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.
У клопотанні прокурор вказує на ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може: 1. переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, 2. знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, 3. незаконно впливати на свідків, 4. перешкоджати кримінальному провадження іншим чином та 5. вчинити нове кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини рішення «Бекчиєв проти Молдови», § 58, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)).
Цілком обґрунтованими є доводи прокурора та слідчого щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.
Також, при вирішенні даного клопотання слідчим суддею врахована та обставина, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, оскільки скоєно працівником Збройних Сил України в умовах воєнного стану, із застосуванням психологічного та фізичного впливу, а також зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

Наведені вище обставини є передумовами та можливістю для втечі підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.
Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.
Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають слідчому судді підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.
Слідчий суддя вважає доведеним вказаний ризик, враховуючи те, що ОСОБА_5 виконуючи свої службові обов`язки, як працівник Збройних Сил України, має стійкі професійні та особисті зв`язки з іншими працівниками в органах державної влади, в тому числі районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а тому може використати свої повноваження та зв`язки для знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, існування зазначеного ризику знайшло своє підтвердження.
Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
При цьому, слідчий суддя бере до уваги:
-на даний час є реальні підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на заявника ОСОБА_8 , шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, враховуючи те, що до останнього вже застосовувалось фізичне та психологічне насильство у присутності підозрюваного;

-наявність робочих стосунків із деякими свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема із свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були присутні при врученні заявнику повістки та застосуванням щодо нього фізичного та психологічного насильства;

-на цій стадії досудового розслідування не допитані всі особи, яким можуть бути відомі обставини розслідуваного злочину, крім того, невстановлено двох осіб, які 24.10.2022 були присутні під час вручення заявнику повістки та застосуванням щодо нього фізичного та психологічного насильства, один з яких представився працівником відділу поліцейської діяльності №1 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області;
- перебуваючи на волі підозрюваний може незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 , яка спростувала обставину передачу їй грошових коштів в сумі 2600 доларів США, які насправді були предметом неправомірної вигоди;

-в ході розгляду даного клопотання підозрюваному стали відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допиту свідків, з яких він дізнався зміст їх показань та особисті дані, що уможливлює вплив на останніх.
Вказані обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 не перебуваючи під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, спотворити інформацію щодо зміни інформації в примірниках документів, якими зафіксований порядок обліку вручених повісток, їх отримання, а також відомостей щодо вжиття заходів до притягнення заявника до відповідальності за неявку 26.10.2022 по виклику до вказаного РТЦК та СП.

Вказане свідчить про можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий суддя вважає, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, шляхом підробки офіційних документів оскільки він перебуває на посаді діловода.

Разом з тим, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених статтею 177 КПК України, отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи майновий стан підозрюваного та особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної його процесуальної поведінки, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо спілкування підозрюваного з свідками, а також можливості вчинення інших протиправних діянь. При цьому, слід звернути увагу, що особливості події кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного, створює істотну загрозу іншим членам суспільства.

За таких обставин, беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного (відсутні відомості про те, що він не може утримуватися в арештному домі), особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), ступінь суспільної небезпечності, які несуть у собі злочинні діяння, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом для ОСОБА_5 , спроможним досягнути мети його застосування у кримінальному провадженні №0000106 від 27.10.2022, є тримання під вартою.

Разом з цим, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В прохальній частині клопотання сторона обвинувачення просить встановити заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 124050 грн.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір покликаний, у першу чергу, - забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. При цьому, слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У своєму рішенні у справі «Гафа проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що гарантія, передбачена статтею 5 § 3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, який є особою з інвалідністю другої групи, одружений, раніше не судимий, наявність постійного місця проживання та роботи, сімейний стан, майновий стан, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості його наслідків, на думку слідчого судді об`єктивним є визначення застави на рівні 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481 грн.), що складає 74430 грн. 00 коп. Крім того, такий розмір застави не є непомірним для підозрюваного та є співмірним його матеріальному становищу, а також саме по собі застосування такого запобіжного заходу не є обтяжливим для підозрюваного.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2022 рік" на 1 січня поточного року, тобто - 2481грн.
Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки:прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із села Нове Місто Монастирищенської ОТГ Уманського району Черкаської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; заборонити спілкування із працівниками та військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 , включаючи 4 відділ останнього, працівниками відділу поліцейської діяльності №1 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, а також свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 186, 193-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження №0000106 від 27.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 02.01.2023 включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання - 04.11.2022 року.

Визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 74430 грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача - UA0003652; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000106, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань27.10.2022.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із села Нове Місто Монастирищенської ОТГ Уманського району Черкаської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- заборонити спілкування із працівниками та військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 , включаючи 4 відділ останнього, працівниками відділу поліцейської діяльності №1 Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, а також свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.
Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Строк дії ухвали визначити до 02 січня 2023 включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ №1 м.Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 07.11.2022 о 16-00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1