печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2023 Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000734 від 11.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лип`янка Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 за ч.5 ст.407 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України від 12.04.2021 оголошено про прийняття солдата ОСОБА_3 на посаду водія 2 відділення автомобільного взводу роти бойового та матеріально-технічного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 за контрактом.

ОСОБА_3 під час проходження військової служби за контрактом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби 15.09.2022 о 08 год 30 хв самовільно залишив без поважних причин військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби до моменту його затримання 23.11.2022.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, пояснив, що за сімейними обставинами не хотів виконувати обов`язки військової служби. З метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, він не з`явився вчасно на службу без поважних причин та проводив час на власний розсуд, поки не був затриманий

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставин справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого злочину та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність (відсутність) обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, проте вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем постійного проживання та несення військової служби характеризується формально позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України є з`явлення зі зізнанням, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи позитивні дані про особу обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчиненого та наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.5 ст.407 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін.

Судові витрати, цивільний позов та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. 371, ч. 2 ст. 373, ст. 374, ст. 376 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.4 ст.76 КК України нагляд за засудженим ОСОБА_3 доручити командиру військової частини за місцем проходження служби, а у разі звільнення з військової служби - уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироку законної сили скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Зарахувати в строк відбутого покарання строк тримання під вартою з 23.11.2022 по 09.02.2023.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6