Справа №372/162/21. Провадження №11-кп/824/3731/2022. Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

26 жовтня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_8
сторони захисту адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0001009 від 25.06.2020 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, Луганської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 09.07.1992 Мінським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 118, ч. 3 ст. 117, ст. 42 КК України 1960 р. на 5 років позбавлення волі; 2) 26.06.1997 Мінським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 141 КК 1960 р. на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 3) 06.11.2001 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 142, ст. 43 КК України 2001 р. на 7 років 6 місяців позбавлення волі; 4) 23.06.2006 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 22.04.2014 звільнений з Бердичівської виховної колонії №70 Житомирської області по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

клопотання прокурора задоволено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор», продовжено строк тримання під вартою до 19 листопада 2022 року включно.

Відмовлено у задоволенні клопотань захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що існує доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, зокрема з огляду на вік обвинуваченого, рід занять, стан здоров`я, фактичні обставини справи. Також ризики, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу залишаються актуальними та не зменшились, оскільки розгляд кримінального провадження судом не завершено. Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені особливо тяжких злочинів, а тому суд вважає, що продовження тримання ОСОБА_7 під вартою є виправданим, оскільки наявний конкретний суспільний інтерес щодо вирішення справи про вчинення суспільно небезпечних діянь превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року в частині задоволення клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою до 19.11.2022 р. та у частині відмови у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на менш суворий; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_6 діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на будь який інший менш суворий: 1) домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 ; 2) особисту поруку, визначивши ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особам, що заслуговують на довіру; 3) особисте зобов`язання; у решті частин оскаржувану ухвалу залити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а саме судом не прийняті до уваги доводи сторони захисту про необґрунтованість обвинувачення, висунутого ОСОБА_7 , також судом не прийнято до уваги та не враховано докази, які вже були дослідженні безпосередньо в судовому засіданні та які виправдовують ОСОБА_7 .

Стверджує, що ризики на які посилався прокурор є припущеннями, які нічим не підтверджуються та не відповідають дійсності і фактичним обставинам справи.

Звертає увагу, що ним було подано до суду документи, які підтверджують наявність місця, де ОСОБА_7 зможе мешкати, перебуваючи на домашньому арешті, наявність міцних соціальних зв`язків, наявність осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитись за виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Вказує на стан здоров`я ОСОБА_7 , що свідчить про неможливість подальшого утримання його в умовах слідчого ізолятора, про явну загрозу життю ОСОБА_7 та необхідність термінового та повного медичного обстеження та надання медичної допомоги ОСОБА_7 в медичному закладі, що спеціалізується на лікуванні виявлених у нього захворювань.

Наголошує на тому, що обвинувачених у даному кримінальному провадженні четверо, одному з яких обрано запобіжний захід у вигляді застави, другому у вигляді нічного домашнього арешту. При цьому зазначає, що ці обвинувачені не вчиняли жодного з ризиків та виконують покладені на них обов`язки, тому вважає, що після звільнення ОСОБА_7 з-під варти нічого не зміниться та не настане ніяких негативних ризиків.

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Мотиви Суду

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На думку апеляційного суду, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження під №0001009 від 25.06.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 19 листопада 2022 року включно.

З таким рішенням апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Так, в суді першої інстанції триває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, а тому встановлення на даному етапі доведеності обвинувачення останнього у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень відноситься до виключної компетенції суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, на даній стадії, при розгляді провадження в порядку апеляційної процедури на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перевіряється.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно оскаржуваної ухвали місцевого суду, суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою обвинуваченого та тяжкістю кримінальних правопорушень, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою обвинуваченого, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.

Зокрема, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Так, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до особливо тяжких, вік та стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, що свідчить про кримінальну поведінку обвинуваченого, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені в оскаржуваній ухвалі суду, переховування від суду.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а доводи апеляційної скарги не містять обставин та доказів, які б ставили його під сумнів.

Таким чином, суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою.

Посилання захисника в апеляційній скарзі про те, що існує неможливість подальшого утримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора, про явну загрозу життю ОСОБА_7 та необхідність термінового та повного медичного обстеження, не підтверджуються наявними матеріалами справи та поданими захисником медичними документами, оскільки в них зазначено що на даний час здоров`я ОСОБА_7 задовільне та він стаціонарного лікування не потребує.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків щодо наявності обґрунтованих ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 21 вересня 2022 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до 19 листопада 2022 року включно, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 з ю б і н ОСОБА_12 Ш р о л ь