Справа № 308/5745/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2022 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
У підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, у зв`язку з чим наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначив, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 він вчинив під час іспитового строку, раніше неодноразово вчиняв злочини проти власності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив змінити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що прокурором при обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не було доведено неможливість обрання відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу. Зазначив, що ОСОБА_5 вину визнає, сприяв органу досудового розслідування у розкритті злочину, повернув потерпілому викрадений велосипед та приніс щирі вибачення, матеріали не містять жодного доказу, що ОСОБА_5 знаходився в розшуку або не з`являвся до слідчого за викликом. Вказав, що ризики, передбачені п. 1,3,4,5 ст. 177 КПК України, встановлені ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 10.05.2022 року, перестали існувати, з огляду на вищезазначені обставини. Окрім того, ОСОБА_5 написав заяву про бажання бути мобілізованим та 15.05.2022 року вже мав відбувати на відправку по призову на військову службу, однак 09.05.2022 року йому була вручена підозра, а 10.05.2022 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Підтримав клопотання захисника про зміну відносно нього запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту. Пояснив, що вину визнає, не має наміру ухилятися від суду, впливати на потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Заслухавши клопотання прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступного.
Частиною третьою статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Як встановлено судом згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.05.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07.07.2022 року.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.
Згідно обвинувального акту, переданого на розгляд суду ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від до 8 років.
Також судом встановлено, що ОСОБА_5 є раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, та вчинив кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується під час іспитового строку.
Також ході розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_5 ніде не працює, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має.
Вищенаведені обставини дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 буде переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші більш м`які запобіжні не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, підстав для зміни запобіжного заходу обраного відносно обвинувачених не убачається, а тому, враховуючи вищенаведене та те, що судове провадження не завершено, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м"який запобіжний захід до задоволення не підлягає, інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатньоефективними запобіжними заходами для запобігання вищезазначеним ризикам порівняно із взяттям під варту, а тому з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого дію запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Керуючись ст.ст. 176-178, 315,331, 369-372 КПК України, суд
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - на період судового розгляду кримінального провадження, по 31 серпня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ" Закарпатської УВП (№ 9)".

Суддя: ОСОБА_1