Справа № 947/5269/23
Провадження № 1-кс/947/1851/23
УХВАЛА

15.02.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000304 від 19.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся Прокурор третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

З клопотання слідчого вбачається, що продовж 2021 та 2022 років службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено з фізичними особамипідприємцями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , низку договорів про надання послуг з перевезення транспортних засобів на 8 спеціальних майданчиків на території Одеської області, що знаходяться у власності ІНФОРМАЦІЯ_1 . За вказаними договорами замовником виступає ІНФОРМАЦІЯ_1 , а виконавцем відповідні фізичні особи-підприємці, які надають послуги транспортування (доставлення) за допомогою спеціалізованого автомобіля евакуатора транспортних засобів фізичних та юридичних осіб, що тимчасово затриманні працівниками поліції у випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 1.1. договорів). До послуги транспортування включено виїзд автомобіля-евакуатора, навантаження, евакуацію на спеціальний майданчик та розвантаження (п. 1.2. договорів). У вказаних договорах передбачено, що плата за послуги транспортування здійснюються фізичними та юридичними особами, за якими зареєстровані транспортні засоби, або користувачами безпосередньо виконавцю договору, тобто ФОПам (п. 4.1. договорів).

За транспортування транспортного засобу на спецмайданчик справляється плата у встановленому спільним наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.10.2013 № 967/1218/869 (п. 4.2. договорів).

В договорах не передбачено особливостей оплати послуг евакуації транспортних засобів, тимчасово вилучених під час розслідування кримінальних проваджень, що регламентується постановою КМУ №1104 від 19.11.2012.

ГУНП керується у своїй діяльності положеннями «Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_5 та їх зберігання», затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1102, яка стосується тимчасово вилученого автотранспорту в порядку адміністративних проваджень або затриманих транспортних засобів боржників, а також положеннями наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.10.2013 № 967/1218/869 «Про затвердження розмірів плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках)». Згідно зазначеного наказу максимальний розмір плати за транспортування транспортного засобу на спецмайданчик повинен складати 700 грн. без урахування податку на додану вартість.

На думку прокурора, всупереч зазначених вимог та умов укладених договорів керівництво ІНФОРМАЦІЯ_6 , керівництво Відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків ІНФОРМАЦІЯ_1 та безпосередньо контролери на спецмайданчиках, у змові з ФОПами, сприяють останнім отримувати безпідставно завищену плату за транспортування затриманого автотранспорту до спецмайданчиків.

Зважаючи на викладене, для встановлення обставин кримінального правопорушення, повного кола осіб, які причетні до злочину і отримання необхідних речових доказів, у органу досудового розслідування на теперішній час виникла необхідність у отримання відомостей та документів

В судове засідання прокурор не з`явився, разом з тим прокурором до клопотання було долучено заяву, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.

Вказані документи знаходяться у володінні посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЕДРПУ НОМЕР_1 ) та враховуючи положення ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розгляд клопотання проводити без виклику особи, у володінні якої знаходяться ці документи.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів зазначається: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Проаналізувавши зазначені норми Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не було дотримано вищевказаних вимог при підготовці та зверненні до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Так, з поданого стороною обвинувачення клопотання не вбачається належного дотримання стороною обвинувачення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, оскільки подане клопотання не містить належного обґрунтування в частині значення зазначених у клопотанні документів для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, а також в частині можливого використання як доказів відомостей, які містяться в таких документах.

Більш того, прокурором не було надано доказів, що він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ФОП ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з відповідною вимогою надати необхідні йому документи та інформацію та йому було відмовлено у цьому.

Викладене свідчить про не відповідність клопотанням вимогам п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, тому таке клопотання слідчий суддя вважає передчасним, у зв?язку з чим воно не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132, 159, 160, 163 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1