Справа № 639/4208/22
Провадження №1-КП/639/201/23
УХВАЛА

щодо дії запобіжного заходу

17 березня 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000881 від 12.11.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурором було подано письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність ризиків, на які вказував прокурор, просили змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, або зменшити суму застави.

Вирішуючи вказане питання відповідно до ст. 331 КПК України, суд виходить з такого.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.12.2022 відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.01.2023.

В подальшому дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 була продовжена ухвалою суду від 20.01.2023 до 20.03.2023.

Згідно п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчини інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, востаннє 24.07.2020 Лозівським міськрайонним судом Харківської області, з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 21.04.2021, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки 6 місяці; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; неодружений, будь-яких осіб на утриманні не має; нерухомості у власності в м. Харкові не має; не працює, отже, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 обвинувачується по даному кримінальному провадженню у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення під час іспитового строку, визначеного йому вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.07.2020.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 перевірялась слідчим суддею при обранні йому запобіжного заходу під час досудового розслідування, підтверджується матеріалами досудового розслідування. При цьому остаточна оцінка кожному доказу окремо та в їх сукупності, відповідно до ст. ст. 89, 94, 368, 373 КПК України, буде надана судом на відповідній стадії судового розгляду під час ухвалення судового рішення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини» (Selcuk v. Turkey), § 34; «Мацнеттер проти Австрії» (Matznetter v. Austria), § 9).

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватості,дані про особу обвинуваченого, його вік, репутацію, відсутність даних про наявність тяжких захворювань, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений: може переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час вирішення відповідного питання судом перевірялась можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, їх ступінь, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 2) дані про особу обвинуваченого, наведені вище (наявність судимості; вік; відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків; репутацію; майновий стан ), суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який необхідно відмовити.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, суд визначає обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі, раніше визначеному судом та з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків, наведених в ухвалі слідчого судді від 01.12.2022.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 15 травня 2023 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у разі її внесення, зазначені в ухвалі слідчого суді Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.12.2022.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим, який тримається під вартою - протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1