КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/557/23
Провадження № 1-кс/534/157/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Комсомольськ (нині м. Горішні Плавні) Полтавської області, громадянин України, освіта середня-спеціальна, не працюючий, не одружений, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій та ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.10.2003 Комсомольським міським судом за ч.1 ст. 296 КК України до 1 року

обмеження волі. Звільненився 19.12.2003 по відбуттю строку покарання;

-??28.11.2005 Козельщинським районним судом за ч. 1 ст. 187 КК України до 6 років

позбавлення волі. Звільнився 13.05.2011 по відбуттю строку покарання;

-??22.06.2012 Комсомольським міським судом за ч. 2 ст. 187 КК України до

8 років позбавлення волі;

-?28.08.2018 Козельщинським районним судом за ч. 2 ст. 153 КК України до 6 років

позбавлення волі. 19.04.2022 звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном 1 рік 9 місяців 16 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України,

установив:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернулась слідча СВ ВП № 2 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_6 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому порушує питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано слідчим тим, що 26.03.2023 близько 17:00 години, ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, перебуваючи біля 1 під`їзду будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше не знайому малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, вчинених щодо особи яка не досягла чотирнадцяти років.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що потерпіла не досягла чотирнадцятирічного віку, попрямував за малолітньою ОСОБА_7 , зайшовши за нею до приміщення 1 під`їзду будинку АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на 1 поверсі вказаного під`їзду ОСОБА_5 підійшов до потерпілої та лівою рукою схопив за шию, і почав наносити їй тілесні ушкодження в область черева та обличчя. Одночасно ОСОБА_5 словесно примушував малолітню ОСОБА_7 вступити з ним в оральний статевий акт, після отримання відмови продовжив наносити їй тілесні ушкодження, силою перемістив під сходи під`їзду, поваливши на підлогу зняв з потерпілої куртку, та намагався подолати опір ОСОБА_7 , з метою вчинення дій сексуального характеру відносно малолітньої.

У цей час на місце вчинення злочину підійшла ОСОБА_8 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, припинив свої злочинні дії та втік з місця вчинення злочину.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , підтримала клопотання слідчого та зазначаючи про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наполягала на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому зазначила про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні надав пояснення про обставини, інкримінованого йому органом досудового розслідування, кримінального правопорушення, заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні, просила відмовити у задоволенні клопотання, пояснила те, що підозрюваний не має намір переховуватися, просила застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Крім того, захисник підозрюваного ОСОБА_5 також просила слідчого суддю відповідно до вимог ч. 6 ст. 206 КПК України забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи, усно заявивши про це у судовому засіданні, за змістом, що як підтверджує зовнішній вигляд підозрюваного, а також наіявні і видимі тілесні ушкодження, до підозрюваного було застосовано неправомірно насильство під час його затримання.

Підозрюваний надав схожі за змістом пояснення, заяву свого захисника підтримав.

Заслухавши думки прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження, у контексті розгляду зазначеного вище клопотання, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, надавши оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення , враховуючи, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 26.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України.

26.03.2023 в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний протокол, та 27.03.2023 останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження о 13 год. 00 хв. 27.03.2023 ОСОБА_5 та його захиснику було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику 27.03.2023 о 14 год. 00 хв., з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), аналогічний правовий висновок викладено також у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18), та у інших справах.

Враховуючи зазначені критерії, докази, додані до клопотання та пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра є обґрунтованою.

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наведені вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відносяться до особливо тяжкого злочину.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Наявність зазначених ризиків була підтримана прокурором у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 152 КК України належить до особливо тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного підлягає задоволенню. Лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти можливого переховування, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України ,що доведені під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчим суддею вивчалась можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Проте, з урахуванням особи підозрюваного, відсутності у нього законних джерел доходів, застосування таких не буде дієвим. З аналогічних підстав слідчий суддя вважає неспроможними обґрунтування щодо доцільності застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище не дає підстав для незастосування до нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Згідно із матеріалами справи підозрюваного ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол.

Слідчий суддя дійшов висновку про недоцільність застосування застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні є підозрюваним за скоєння злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Крім того, підлягає задоволенню обгрунтована заява захисника підозрюваного щодо забезпечення невідкладного проведення судово-медичного обстеження особи ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст.176-178,183,194, 205 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 19 години 23 хвилин 26 березня 2023 року.

Строк дії ухвали закінчується 24 травня 2023 року.

Заяву захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП у Полтавській області забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй повного тексту судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1