Провадження № 1-кс/947/4158/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання представника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2022 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси, в рамках кримінального провадження № 0000720 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,постановлено ухвалу про накладення арешту на вантажний сідловий тягач MAN, р/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 та напівпричіп KRONE-SD, р/н НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження і користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особам, з подальшим зберіганням на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів в порядку, передбаченому постановою КМУ №1104 від 19.11.2012 року.

Представник адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту вказаних транспортних засобів, та подальшого повернення їх власнику без оплати вартості перебування транспортних засобів на майданчику тимчасового утримання, посилаючись на відсутність потреби у подальшому арешті, у зв`язку з виконанням органом досудового розслідування всіх необхідних дій з вказаним транспортним засобом в рамках даного кримінального провадження.

В судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в клопотанні доводи.

Прокурор у судове засідання не з`явився, посилаючись на службову зайнятість, та не заперечував на задоволенні клопотання представника, звернувшись до суду з відповідною заявою.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку приходжу до наступного.

Відповідно до ст.174 ч.2 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково зокрема, слідчим суддею під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Як вбачається з клопотання, на теперішній час вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом, і потреба в застосуванні його арешту не відпала, але враховуючи, що необхідні огляди проведені, необхідність у подальшій забороні користування транспортним засобом та зберігання на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів, минула.

В зв`язку з викладеним, вказані заявником вимоги підлягають задоволенню в частині скасування заборони користування вказаним транспортним засобом та подальшого зберігання на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно до вимог ч.2 ст.100 КПК України, сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.123 КПК України, витрати, пов`язані із зберіганням і пересиланням речей і документів, здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, як вбачається з п.20 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМУ від 19.11.2012 року №1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до п.27, схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

Згідно до п.32, фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Таким чином, законом визначений порядок зберігання та повернення речових доказів, в тому числі фінансування відповідних процесуальних витрат.

Тобто, вирішення питання про повернення речових доказів знаходиться в компетенції слідчого і прокурора та обов`язок повернення такого майна під час досудового розслідування покладений на вказані посадові особи, та не може бути предметом розгляду слідчим суддею під час вирішення питання щодо скасування арешту майна, у зв`язку з чим, клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 і 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Арешт в частині заборони користування вантажним сідловим тягачем MAN, р/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 та напівпричіпом KRONE-SD, р/н НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , а також збереження їх на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів скасувати.

В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1