"07" березня 2023 р. Справа № 363/1195/23
УХВАЛА

07 березня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченої ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків покладених на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні за № 0000180, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження Вишгородського районного суду Київської області з Київської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000180 від 27.06.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2023 року головуючим суддею по справі було визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01 березня 2023 року було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2022 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.11.2022 з правом внесення застави у вигляді 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 248100 грн.

При цьому, вказаною ухвалою визначено, що у разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави визначеної в ухвалі, остання зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі населеного пункту, де вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

22.09.2022 ОСОБА_4 було звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено покладені на неї процесуальні обов`язки строком до 12.03.2023.

Враховуючи вищевикладене, прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_4 . Правовою підставою відповідного клопотання було наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а також існування ризиків того, що обвинувачена ОСОБА_4 може вчинити дії, які передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто буде переховуватися від суду, може знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_4 та захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти продовження строку покладених на неї обов`язків. Додаткових доводів та аргументів щодо обставин та фактів, які викладені у клопотанні прокурора, не надали.

Ознайомившись з відповідним клопотанням прокурора, заслухавши учасників судового провадження, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжні заходи є одним з різновидів заходів забезпечення кримінального провадження, що мають особливий порядок застосування в силу своїх негативних наслідків щодо сфери особистих прав та свобод підозрюваного чи обвинуваченого, яких вони можуть зазнати у разі застосування до них запобіжного заходу.

Порядок застосування запобіжних заходів визначається у ст. 194 КПК України, у ч. 1 якої зазначається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, ухвалення судом рішення про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного чи обвинуваченого є належним правовим результатом розгляду та вирішення відповідного клопотання тоді і лише тоді, коли судом на основі наданих доказів буде встановлено відповідну сукупність умов, а саме існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один ризик, що передбачений у ст. 177 КПК України, а також неможливість або недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не виконання хоча б однієї з вищезазначених умов призводить до іншого правового результату, ніж застосування запобіжного заходу у відповідності до заявленого клопотання.

На додаток до цього чинне кримінальне процесуальне законодавство визначає можливість та процедуру продовження строку обраного запобіжного заходу, у тому числі під час підготовчого судового засідання.

Так, відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку запобіжного заходу має відповідати загальним вимогам, встановленим у ст. 184 КПК України щодо клопотання про обрання запобіжного заходу. Разом з тим з метою унеможливлення непропорційного втручання у право обвинуваченого на свободу та особисту недоторканість клопотання про продовження строку запобіжного заходу, у тому числі тримання під вартою, має також містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Отже, для задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу, у тому числі тримання під вартою, суду необхідно встановити не тільки стандарту сукупність умов, наявність якої є необхідною для обрання запобіжного заходу, але і встановити той факт, що ризики, які стали причиною для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати або з`явилися нові ризики, передбачені у ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що на даному етапі кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 застосовуються процесуальні обов`язки, що були покладені на неї відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2022 року внаслідок внесення нею застави як альтернативного запобіжного заходу до тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2023 року дію зазначених процесуальних обов`язків було продовжено до 12 березня 2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України - обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Судом встановлено, що сукупність отриманих в ході досудового розслідування відомостей та доказів дають підстави дійти до висновку щодо обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України. Тобто, наявні достатні та переконливі відомості, які зможуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа може бути причетна до вчинення конкретного кримінального правопорушення.

Крім того, суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а також вид та строк покарання, що може бути накладено за його вчинення; враховуючи, що в межах кримінального провадження наявні відомості, що свідчать про вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 разом з іншими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження; враховуючи кількість потерпілих, що не мають постійного джерела доходів, які перебувають в уразливому стані, зважаючи на те, що ОСОБА_4 володіє всіма необхідними відомостями щодо них, а також наявних у кримінальному провадженні свідків; враховуючи кількість епізодів кримінально-протиправної діяльності ОСОБА_4 , а також враховуючи, що стороною захисту не заперечувалося та не спростовувалося існування відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що прокурором доведено правову підставу та мету продовження строку дії процесуальних обов`язків, що покладені на обвинувачену, а саме наявність обґрунтованого обвинувачення, забезпечення виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків та недопущення вчинення нею негативної процесуальної поведінки, що буде перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

На основі вищевикладеного суд доходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та продовження строку дії процесуальних обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2022 року, продовжених ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2023 відносно обвинуваченої ОСОБА_4 . Строк дії зазначених процесуальних обов`язків продовжити на два місяці, тобто до 07 травня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194, 314-316, 369 КПК України, суд:

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії процесуальних обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити строк дії покладених на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатись за межі населеного пункту, де проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків встановити до 07 травня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1