Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002546 щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Іркутська, Російська Федерація, громадянина України,

що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_3 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

уродженця с. Кумари Первомайського району Миколаївської області,

громадянина України, що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_4 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_5 , згідно з ст.89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

за апеляційними скаргами прокурора, захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2021 ОСОБА_10 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.187, ч.3 ст.307 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України - 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла;

- за ч.3 ст.307 КК України - 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_10 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд залишив без змін і ухвалив, що строк відбування покарання йому необхідно обчислювати з 17.03.2016.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 ОСОБА_10 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.03.2016 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цим же вироком ОСОБА_10 визнаний невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, та виправданий, оскільки не доведено, що ним вчинені кримінальні правопорушення.

ОСОБА_11 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.307 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.4 ст.187 КК України - 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла;

- за п.6 ч.2 ст.115 КК України - 13 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла;

- за ч.3 ст.307 КК України - 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_11 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд залишив без змін і ухвалив, що строк відбування покарання йому необхідно обчислювати з 17.03.2016.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 ОСОБА_11 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.03.2016 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_11 визнаний невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, та виправданий, оскільки не доведено, що ним вчинені кримінальні правопорушення.

ОСОБА_12 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.187 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд залишив без змін і ухвалив, що строк відбування покарання йому необхідно обчислювати з 31.03.2016.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 ОСОБА_12 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31.03.2016 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_12 визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та виправданий, оскільки не доведено, що ним вчинено кримінальне правопорушення.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 суд залишив без розгляду.

Цивільний позов законного представника потерпілих ОСОБА_14 задовольнив частково.

Суд ухвалив стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 солідарно на користь законного представника ОСОБА_14 , який діє в інтересах:

- малолітньої ОСОБА_15 - 69 461 грн 13 коп у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 500 000 грн моральної шкоди;

- малолітньої ОСОБА_14 - 69 461 грн 13 коп у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 500 000 грн моральної шкоди.

Також суд ухвалив стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 солідарно на користь ОСОБА_16 69 461 грн 13 коп у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 500 000 грн моральної шкоди.

Крім того, судом прийнято рішення про речові докази, заходи забезпечення кримінального провадження і про відшкодування процесуальних витрат.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_17 просить вирок суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 невинуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, в частині визнання ОСОБА_12 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та в частині призначення ОСОБА_12 покарання за ч.4 ст.187 КК України скасувати та ухвалити новий вирок, яким:

- визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України; призначити йому за ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; призначити йому за ч.2 ст.307 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла; вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла, за ч.3 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла;

- визнати ОСОБА_11 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України; призначити йому за ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; призначити йому за ч.2 ст.307 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла; вважати ОСОБА_11 засудженим за п.6 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла, за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла, за ч.3 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла;

- визнати ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України; призначити йому за ч.1 ст.263 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; призначити йому за ч.4 ст.187 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, крім житла.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про невідповідність висновків суду в частині виправдання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, а ОСОБА_12 - за ч.1 ст.263 КК України, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки вони ґрунтуються на недостовірних та не перевірених судом доказах.

Так, оцінивши надані на підтвердження винуватості ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, докази: рапорти старшого слідчого СУ ГУНП від 30.08.2016 та оперуповноваженого ВКП Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 18.03.2016, згідно з якими 17.03.2016 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_6 , додатково виявлено ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України; протокол обшуку від 17.03.2016, в ході якого за цією адресою виявлено та вилучено психотропні речовини, вибухові речовини і бойові припаси; протокол огляду предметів і речей від 12.08.2016, згідно з яким оглянуто вилучені під час обшуку предмети і речі; висновок експерта № 833х від 12.05.2016, у відповідності з яким надані на дослідження речовини містять психотропну речовину амфетамін, надані на дослідження таблетки містять психотропну речовину МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), нашарування речовини є особливо небезпечним наркотичним засобом екстрактом канабісу; висновок експерта № 386 від 18.04.2016, у відповідності з яким 50 предметів, схожих на патрони, є боєприпасами; висновок експерта № 336 від 29.07.2016, у відповідності з яким надані на дослідження предмети відносяться до боєприпасів та є промислово виготовленими ручними гранатами "РГД-5" (без запалу) та промислово виготовленими уніфікованими запалами ручної гранати типу "УЗРГ-2", - суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів незаконного придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, придбання і зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинених за попередньою змовою групою осіб. Між тим, ці докази в сукупності з показаннями свідка ОСОБА_18 , яка здала ОСОБА_11 в оренду квартиру, в якій повинні були проживати дві пари, свідка ОСОБА_19 , що у квартирі, яку ОСОБА_11 орендував для вечірок і в якій свідок сам часто залишався ночувати, він зброю та наркотики не бачив, свідка ОСОБА_20 , який на прохання ОСОБА_19 за своїм паспортом здав у ломбард золотий злиток і у квартирі за місцем проживання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 бачив речовину, схожу на наркотичну, а обвинувачених бачив у стані наркотичного сп`яніння, як вважає прокурор, повністю підтверджують винуватість ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . Про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в цій частині вказує і те, що ОСОБА_10 і ОСОБА_11 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, в якому повністю визнали вину, і предметом цього злочину є аналогічні психотропні речовини.

Винуватість ОСОБА_12 у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, на переконання прокурора, доведена даними у протоколі обшуку від 31.03.2016, під час якого за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено предмет, схожий на магазин від автомату "АК", і 26 патронів калібру 5,6 мм, та висновку експерта № 681 від 12.06.2016, згідно з яким ці патрони є боєприпасами. Висновки суду, що ці докази не доводять вину ОСОБА_12 , оскільки бойові припаси вилучені за місцем проживання матері останнього, у той час як обвинувачений проживав за іншою адресою, вважає необґрунтованими. Звертає увагу, що під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_5 , було виявлено і вилучено два зарядних пристрої до мобільних телефонів, зарядний пристрій до радіостанції, зв`язку ключів у кількості 9 штук, фігурну викрутку, металеві пасатижі, три предмети, схожі на патрони (використані при проведенні судово-балістичної експертизи № 682 від 13.07.2016), а під час обшуку належного ОСОБА_12 автомобіля "Opel Astra G" д/н НОМЕР_1 вилучено металевий лом, корпус учбової гранати "Ф-1" (УРГ) та накольний механізм підривача типу "УЗРГМ" до ручних гранат. Вилучення в автомобілі ОСОБА_12 складових частин до вибухових пристроїв та за місцем його проживання предметів, схожих на патрони, які хоча і не є боєприпасами, як вважає прокурор, підтверджують факт носіння, придбання бойових припасів ОСОБА_12 та їх зберігання за місцем реєстрації. Що ж стосується показань свідка ОСОБА_21 - матері обвинуваченого, що вилучені в ході обшуку патрони належали її чоловіку, який мав дозвіл на зброю, то сторона захисту не долучила письмові докази на підтвердження начебто наявності у померлого батька ОСОБА_12 дозволу на зброю і належності йому бойових припасів. До того ж, суд взяв до уваги показання свідка ОСОБА_21 в цій частині і визнав її показання такими, що не підтверджують алібі ОСОБА_12 в момент вчинення інкримінованих злочинів.

Також, на переконання прокурора, призначене ОСОБА_12 за ч.4 ст.187 КК України покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через м`якість. Вказує, що суд не врахував конкретні обставини справи, наслідки, спричинені діями ОСОБА_12 , його особу, роль у вчиненні цього злочину, заперечення своєї причетності та намагання ввести суд в оману шляхом підбурювання свідків, які є його близькими родичами та знайомими, давати показання на підтвердження наявності у нього алібі, а так само позицію потерпілих про призначення йому найсуворішого покарання.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , захисник ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції змінити і пом`якшити її підзахисному остаточно призначене на підставі ч.1 ст.70 КК України покарання до 12 років позбавлення волі. Також просить змінити вирок у частині рішення про цивільний позов законного представника потерпілих ОСОБА_14 і залишити позов без розгляду.

Захисник вказує, що ОСОБА_11 повністю визнав вину, правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчинених злочинів ще під час досудового розслідування, добровільно показав місцезнаходження речових доказів, і це значно спростило їх розкриття. Її підзахисний не намагається уникнути справедливого покарання, його каяття є щирим, про що свідчать ці обставини та відшкодування потерпілому ОСОБА_13 , який фактично опікувався онуками, які залишились без матері, шкоди в сумі 103 912 грн 54 коп. Між тим, суд, формально зазначивши обставини, які пом`якшують ОСОБА_11 покарання, а саме, щире каяття, часткове відшкодування шкоди, активне сприяння розкриттю злочинів, не врахував їх, а так само не врахував думку прокурора і потерпілого, які вважали, що необхідним буде покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років, і призначив ОСОБА_11 покарання, яке не є справедливим та співмірним через суворість.

Також вказує на недотримання судом вимог закону під час прийняття рішення за наслідками розгляду цивільного позову законного представника потерпілих ОСОБА_14 .

Так, ОСОБА_13 - батько загиблої ОСОБА_22 пред`явив цивільний позов, в якому просив стягнути на його користь 200 000 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, яка складалася з витрат на поховання, встановлення пам`ятника, оформлення онукам спадщини, їх утримання, оздоровлення та лікування, і 649 700 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до показань ОСОБА_13 після смерті доньки троє неповнолітніх онуків мешкають з ним, він їх утримує, а їх батько ОСОБА_14 дітьми не займається, матеріально їх не утримує і з ними не спілкується. Саме тому на рахунок потерпілого як часткову компенсацію шкоди ОСОБА_11 було перераховано 103 912 грн 54 коп, а ОСОБА_10 повністю компенсована матеріальна і моральна шкода. В судовому засіданні 14.12.2021 стало відомо, що ОСОБА_13 помер, а тому суд згідно з ст.128 КПК України прийняв рішення про залишення його позовної заяви без розгляду.

Законний представник потерпілих ОСОБА_14 в інтересах неповнолітніх потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_15 і ОСОБА_14 пред`явив цивільний позов, в якому просив стягнути з обвинувачених солідарно кожній потерпілій по 500 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, по 500 000 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_24 , а також 202 383 грн 40 коп (а не 208 383 грн 40 коп) матеріальної шкоди, яка складається з вартості майна його колишньої дружини, яким незаконно заволоділи обвинувачені. Суд цей позов задовольнив частково.

Захисник звертає увагу, що кримінальним процесуальним законом детально не врегульовано пред`явлення позову, а положеннями ч.ч.4, 5 ст.128 КПК України передбачено, що форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, і, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Однак, ухвалюючи рішення про цивільний позов, суд не врахував істотні обставини, встановлені під час судового розгляду, і вийшов за межі позовних вимог, стягнувши з обвинувачених саме 208 383 грн 40 коп. Всупереч вимогам ст.49 ЦПК України та ч.1 ст.128 КПК України, згідно з якими позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, а під час кримінального провадження особа має право пред`явити цивільний позов до початку судового розгляду, уточнена позовна заява була подана ОСОБА_14 вже під час судового розгляду. В позовній заяві від 31.08.2016 ОСОБА_14 зазначав, що саме він утримує дітей і опікується ними, що суперечить показанням потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_23 , а 16.12.2021, коли стало відомо про смерть ОСОБА_13 , суд закінчив з`ясування обставин і перевірку їх доказами та перейшов до судових дебатів, не встановивши достовірно, з ким проживають неповнолітні ОСОБА_15 , ОСОБА_14 після смерті дідуся. А тому захисник вважає, що суд безпідставно стягнув на користь ОСОБА_14 матеріальну та моральну шкоди, керуючись лише тим, що він юридично є законним представником дітей, що може порушити права неповнолітніх потерпілих на отримання відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Залишення ж позовної заяви без розгляду не позбавляє потерпілих права на звернення до суду з позовом, і в порядку цивільного судочинства має бути, серед іншого, встановлено особу, яка утримує дітей та займається їх вихованням.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить вирок суду змінити і пом`якшити призначене йому покарання до 12 років позбавлення волі. Вказує, що не оспорює висновки суду, викладені у вироку, в частині визнання його винуватим, і одразу після його затримання разом з ОСОБА_10 з психотропною речовиною добровільно розповів працівникам поліції про обставини вчинення нападу в квартирі ОСОБА_22 та роль ОСОБА_12 в нападі. Під час досудового розслідування спочатку він говорив, що потерпілу бив ОСОБА_10 , але коли дізнався, що вона померла, усвідомив, що накоїв, і вирішив, що повинен нести за це відповідальність. За час перебування в ізоляції переоцінив життя, зрозумів, що спричинив своїми діями негативні наслідки сім`ї потерпілої та своїм рідним, і щиро розкаявся. Його батьки передали кошти у рахунок відшкодування шкоди, хоча він розуміє, що кошти не можуть її компенсувати, і має на меті відшкодовувати неповнолітнім потерпілим шкоду в подальшому.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисник ОСОБА_7 просить вирок суду в частині визнання його підзахисного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, скасувати і закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Також просить скасувати вирок у частині рішення про цивільні позови і відмовити в їх задоволенні, та в частині відшкодування процесуальних витрат.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що вирок ґрунтується на припущеннях та сумнівних доказах, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Ніхто, крім обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 не вказував на ОСОБА_12 як на особу, яка вчинила протиправні дії щодо ОСОБА_22 . При цьому їх показання в тій частині, що ОСОБА_12 запропонував вчинити напад на ОСОБА_22 з метою заволодіння її майном та коштами, розподілив ролі, забезпечив радіостанціями для зв`язку, металевим ломиком для відважування дверей під`їзду, провів тренування з розподілом ролей кожного за день до нападу, спростовуються іншими доказами. Потерпіла ОСОБА_23 показала, що ОСОБА_12 на місці вчинення злочину не було, і заперечила застосування ОСОБА_10 і ОСОБА_11 радіостанцій. Потерпілий ОСОБА_13 показав, що у металевому ломику не було необхідності, так як двері у під`їзд були зламані і вільно відкривались. Свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 показали, що 8 березня 2016 року за день до вбивства ОСОБА_12 був у їхній компанії в м. Первомайську і до м. Києва не їздив. Ці показання підтверджуються даними оператора мобільного зв`язку, згідно з якими телефон ОСОБА_12 у м. Києві 8 березня 2016 року не знаходився.

Стверджуючи про недостовірність показань ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , звертає увагу, що при проведенні слідчих експериментів вони давали непослідовні та суперечливі свідчення, намагаючись полегшити свою відповідальність, що також підтвердив свідок ОСОБА_28 . Вони окремо вчинили кримінальні правопорушення без ОСОБА_12 , і організатор для цього їм потрібний не був. Показання обвинувачених про підготовку за день до вбивства потерпілої за участю ОСОБА_12 спростовуються показаннями вказаних раніше свідків. Речей, які б вказували на причетність ОСОБА_12 до вбивства, у нього вилучено не було, у той час як за місцем проживання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вилучалися речові докази, які мають відношення до розбою. У справі наявні докази, що ОСОБА_12 продавав автомобіль "Opel" д/н НОМЕР_2 . Отже, вважає, що обвинуваченим вигідно, щоб ОСОБА_12 був організатором злочину та отримав максимальне покарання, щоб за рахунок другорядності їх ролей пом`якшилась їх відповідальність.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_12 проживає однією сім`єю з ОСОБА_26 та її дитиною. На утриманні ОСОБА_26 перебуває неповнолітня сестра ОСОБА_29 , і ОСОБА_26 визнана її опікуном. Мати ОСОБА_12 ОСОБА_21 є людиною похилого віку, тяжко хворіє, в тому числі на онкологічне захворювання. Всі ці особи потребують допомоги його підзахисного, який брав участь у бойових діях в зоні АТО, проявив себе з позитивної сторони як патріотично налаштована людина зі сталими поглядами. Також за період перебування в умовах слідчого ізолятора стан здоров`я ОСОБА_12 погіршився, і за місцем утримання його не можуть надати належну медичну допомогу.

Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_12 містить вимоги та доводи на їх обґрунтування, аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача; доводи обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні і відмовити у задоволенні апеляційних скарг сторони захисту; доводи обвинуваченого ОСОБА_10 і захисника ОСОБА_9 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора; доводи представника потерпілої ОСОБА_6 , який просив рішення в частині цивільного позову залишити без змін; провівши судові дебати, надавши обвинуваченим останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 належить задовольнити частково, а в задоволенні апеляційних скарг прокурора, обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і захисника ОСОБА_7 відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_12 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за попередньою змовою між собою вчинили розбій щодо ОСОБА_22 , а ОСОБА_11 також - умисне вбивство ОСОБА_22 , за наступних обставин.

ОСОБА_12 на початку березня 2016 року, шукаючи спосіб легкого заробітку, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом вчинення злочинів, дізнався від невстановленої в ході досудового розслідування особи про приватного підприємця ОСОБА_22 , яка займалась роздрібною торгівлею, проживала разом з неповнолітніми дітьми у м. Києві та за місцем проживання зберігала велику суму грошових коштів і цінності.

Отримавши зазначену інформацію, ОСОБА_12 вирішив вчинити напад з метою заволодіння майном ОСОБА_22 в особливо великих розмірах, поєднаний з проникненням у житло останньої. Реалізуючи злочинний умисел, готуючись до вчинення злочину, ОСОБА_12 здійснив спостереження за місцями проживання та роботи ОСОБА_22 , вивчив її спосіб життя, режим та маршрути руху і став підшукувати співучасників для вчинення злочину.

На початку березня 2016 року ОСОБА_12 з метою полегшення вчинення злочину вступив у злочинну змову з раніше знайомим ОСОБА_10 , який дав згоду на вчинення нападу групою осіб на ОСОБА_22 з метою заволодіння майном останньої в особливо великих розмірах, поєднаного з проникненням у житло. В свою чергу, ОСОБА_10 , дізнавшись про можливість заволодіти грошовими коштами в особливо великих розмірах, схилив до вчинення злочину ОСОБА_11 , який теж дав згоду на участь у злочині. Плануючи злочин, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 передбачали, що ОСОБА_22 буде чинити опір, і з метою подолання опору потерпілої та подальшого заволодіння її майном ОСОБА_12 дав вказівку ОСОБА_10 і ОСОБА_11 під час нападу на ОСОБА_22 застосувати фізичний примус, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я останньої, на що ОСОБА_10 і ОСОБА_11 погодились.

Під час готування до вчинення злочину ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 розробили спільний план та розподілили між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_12 повинен був надати інформацію про зручний час нападу, засоби для маскування зовнішності, на своєму автомобілі забезпечити прибуття ОСОБА_10 і ОСОБА_11 до місця злочину, їх відхід з місця злочину, а також підготувати знаряддя злочину, а ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у зазначений ОСОБА_12 час, а саме, коли потерпіла виходить з квартири на роботу, повинні були вчинити напад на останню, проникнути у квартиру, де шляхом застосування фізичного примусу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я останньої, подолати опір ОСОБА_22 , після чого заволодіти грошовими коштами та матеріальними цінностями, що знаходились у квартирі.

Реалізуючи злочинний умисел, 9 березня 2016 року близько 06 години ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 на автомобілі ОСОБА_12 "Opel" д/н НОМЕР_2 прибули в мікрорайон "Бортничі" в м. Києві, де, оглянувши місцевість, підібрали найбільш зручне місце для зупинки автомобіля перед вчиненням злочину, визначили шляхи підходу та відходу відносно будинку потерпілої, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_7 , а також домовились про підтримання зв`язку за допомогою радіостанцій. При цьому ОСОБА_10 і ОСОБА_11 заздалегідь підготовленим ОСОБА_12 металевим прутом шляхом відважування вхідних дверей проникли у під`їзд вказаного будинку, де безпосередньо визначили місце нападу на потерпілу.

На виконання спільного злочинного плану 10 березня 2016 року близько 05 години 30 хвилин ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що о 06 годині ОСОБА_22 буде виходити з квартири, зустрілись біля магазину "Велика кишеня", що на вул. Вишняківській, 10, у м. Києві, та на автомобілі "Opel" д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 направились в мікрорайон "Бортничі" в м. Києві, де зупинили автомобіль поруч з гаражним кооперативом неподалік будинку АДРЕСА_8 .

Знаходячись у вказаному місці, близько 05 години 50 хвилин ОСОБА_12 згідно заздалегідь розподілених ролей передав ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підготовлений ним металевий прут для відважування вхідних дверей під`їзду, радіостанцію для підтримання зв`язку, балаклави, рукавички, після чого залишився на місці поруч з автомобілем з метою спостереження за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи працівників поліції попередити про це інших співучасників злочину, а за необхідності - прибути до квартири потерпілої та надати допомогу ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_22 .

У подальшому ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , виконуючи відведені їм ролі у вчиненні злочину, пройшли до будинку АДРЕСА_8 , де ОСОБА_11 за допомогою металевого прута відчинив двері під`їзду № 2 та разом з ОСОБА_10 пройшов на третій поверх до квартири АДРЕСА_9 , де проживала ОСОБА_22 . Достовірно знаючи режим дня та графік роботи потерпілої, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , одягнувши балаклави на обличчя, стали за дверима сусідньої квартири і чекали, коли ОСОБА_22 вийде з квартири.

Цього ж дня близько 06 години 10 хвилин, коли ОСОБА_22 виходила з квартири, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , діючи відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_12 на здійснення нападу на ОСОБА_22 , поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, з проникненням у житло, з метою заволодіння майном в особливо великих розмірах, вчинили на неї напад. Під час нападу ОСОБА_11 вийшов за межі домовленості з ОСОБА_12 і ОСОБА_10 , заштовхав ОСОБА_22 всередину квартири, долаючи її опір, звалив на підлогу та, реалізуючи умисел на вбивство з корисливих мотивів, який виник раптово, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді смерті потерпілої та бажаючи їх настання, завдав їй не менше 15 ударів руками по голові, чим спричинив тілесні ушкодження у виді: черепно-лицьової травми - забійної рани в тім`яній області справа, множинних розповсюджених синців із саднами на обличчі (на повіках правого ока з переходом на виличну область, на повіках лівого ока з переходом на щічно-виличну область, в області носа на усьому протязі, на лівій вушній раковині, на обох губах з переходом на підборіддя), забійних ран на губах, травматичних екстракцій передніх зубів на верхній щелепі з переломом щелепи по альвеолярному краю, множинних переломів лівої виличної кістки, кісток носа, правої виличної кістки, перелому верхньої щелепи, скалкового руйнування стінок гайморової пазухи праворуч; крововиливів у м`які покрови голови в скроневій області ліворуч, в лобній області по центру, в лобно-скроневій області праворуч, в скронево-потиличній області ліворуч, в потиличній області ліворуч, в тім`яно-потиличній області праворуч; розповсюдженого крововиливу в м`яку мозкову оболонку в правій тім`яно-скроневій області, крововиливу в тканині стовбура головного мозку з деструкцією тканини, набряку-набухання тканини головного мозку, від яких потерпіла втратила свідомість та від отриманих тілесних ушкоджень у виді черепно-лицьової травми з численними переломами кісток лицьового черепа, крововиливами під оболонки та в стовбур головного мозку з розвитком набряку-набухання головного мозку, які мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя, померла на місці злочину.

У цей час ОСОБА_10 на виконання відведеної йому ролі, усуваючи перешкоди, вчинив напад на неповнолітню ОСОБА_23 , яка вибігла з кімнати в коридор на крик матері, схопив останню руками за шию і закрив рот, не даючи можливості покликати на допомогу. Після цього, погрожуючи неповнолітній ОСОБА_23 насильством, небезпечним для життя та здоров`я, здушуючи руками шию, змусив показати, де знаходиться сейф з грішми та відчинити його.

Вчинивши дії, направлені на вбивство ОСОБА_22 з корисливих мотивів, що виходили за межі домовленості, ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_10 , який утримував неповнолітню ОСОБА_23 , допоміг зв`язати останню та заштовхати в кімнату. Після цього ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на виконання спільного з ОСОБА_12 злочинного плану заволоділи майном ОСОБА_22 , а саме, сейфом металевим з кодовим замком марки "AIKO T28EL" вартістю 2 300 грн, в якому знаходились грошові кошти в сумі 50 000 грн, 500 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 10 березня 2016 року становило 13 091 грн, банківський злиток зі сплаву золота 999 проби вагою 20 г, вартістю 18 600 грн, медаль про успішне закінчення школи, папки з документами, печатка фізичної особи-підприємця ОСОБА_22 , що матеріальної цінності не представляють, а також шкатулкою, що була в кімнаті, вартістю 300 грн, в якій знаходились ювелірні вироби із золота, - сережки, ланцюжки, кулони, браслет, каблучки у кількості 26 одиниць, а всього майном на загальну суму 222 588 грн, що є великим розміром, та залишили місце вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_10 і ОСОБА_11 повернулися до автомобіля, в якому на них чекав ОСОБА_12 , і, від`їхавши на значну відстань, розділили викрадене майно.

Крім того, в березні 2016 року, точно дата, час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах, незаконно придбали з метою збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи паперовий згорток, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору масою 4,015 г, що містить психотропну речовину амфетамін, прозорий поліетиленовий пакет з пластиковим пазовим замком, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,086 г, що містить психотропну речовину амфетамін, три пляшки з полімерного матеріалу, в яких знаходились рідини світло-жовтого кольору об`ємом, відповідно, 510 мл, 395 мл і 10,1 мл, що містили психотропну речовину амфетамін, які ОСОБА_11 згідно з домовленістю з ОСОБА_10 став незаконно зберігати при собі в кишенях одягу та сумці з метою збуту.

17 березня 2016 року близько 20 години біля будинку № 12 на вул. Сім`ї Сосніних в м. Києві ОСОБА_10 і ОСОБА_11 були затримані працівниками поліції за підозрою у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_22 і доставлені до Дарницького УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 3-А, де під час обшуку ОСОБА_11 , проведеного в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, в кишенях його одягу було виявлено паперовий згорток та поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору масою 4,015 г та 0,086 г, що містить психотропну речовину амфетамін масою, відповідно, 2,048 г та 0,045 г, а в сумці виявлено три пляшки з полімерного матеріалу, в яких знаходились рідини світло-жовтого кольору об`ємом 510 мл, 395 мл і 10,1 мл, що містять психотропну речовину амфетамін масами в рідині, відповідно, 81,6 г, 71,1 г, 2,1 г, та електронні ваги, на яких виявлено амфетамін у слідовій кількості, які в подальшому вилучено.

Всього ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за попередньою змовою незаконно придбали та зберігали з метою збуту речовини та рідини, які містять психотропну речовину амфетамін загальною масою 156,893 г, що є особливо великим розміром.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у незаконному придбанні та зберіганні за викладених у вироку обставин з метою збуту психотропної речовини амфетаміну загальною масою 156,893 г, яка була вилучена у ОСОБА_11 , є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються сукупністю наявних у ньому доказів, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій кожного з обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за ч.3 ст.307 КК України - незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини, вчинені за попередньою змовою групою осіб, предметом яких була психотропна речовина в особливо великих розмірах, - є вірною.

Дослідженими судом доказами, у тому числі показаннями обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які визнали вину, повністю доведена винуватість обвинувачених і у вчиненні розбою щодо ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , а також винуватість ОСОБА_11 в умисному вбивстві ОСОБА_22 .

Як вбачається з показань обвинуваченого ОСОБА_10 , з ОСОБА_12 він знайомий з 2015 року. У них був спільний знайомий ОСОБА_30 , який їх познайомив у готелі "ІНФОРМАЦІЯ_9", де базувався батальйон " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", в якому на той час служив ОСОБА_12 . З ОСОБА_31 пересікався декілька разів, коли з ОСОБА_32 пили пиво. В момент вчинення кримінального правопорушення умислу на вбивство ОСОБА_22 у нього не було і перед вчиненням злочину він разом з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 обговорював лише здійснення нападу на потерпілу з проникненням у житло. Так, 8 березня 2016 року йому зателефонував ОСОБА_12 , сказав, що 9 березня 2016 року вранці буде в м. Києві по справах, і є тема, яку необхідно обговорити. Вони домовились про зустріч втрьох на вул. Вишняківській в м. Києві - ОСОБА_33 , він і ОСОБА_11 . ОСОБА_12 приїхав рано вранці, вони з ОСОБА_11 спустились до нього та сіли в машину. ОСОБА_12 сказав, що є одне місце, де стоїть сейф, який потрібно забрати, на що вони погодились через скрутне матеріальне становище. Після цього вони поїхали до місця злочину, ОСОБА_12 висадив його і ОСОБА_11 біля будинку, вони за допомогою металевого прута відчинили двері та зайшли в під`їзд, а потім повернулись в автомобіль. ОСОБА_12 сказав, що там є жінка, яку по плану ОСОБА_11 як більший по комплекції повинен був тримати, а він, ОСОБА_10 , мав знайти сейф з матеріальними цінностями. ОСОБА_12 у цей час, знаходячись за кермом свого автомобіля "Opel" темного кольору з номерами регіону Миколаївської області, мав слідкувати за обстановкою поряд з будинком, прикривати шляхи відходу після вчинення злочину, забрати на автомобілі їх з сейфом та покинути місце злочину. Зі слів ОСОБА_12 , про сейф він дізнався від свого друга, брат якого працює у цієї жінки. 10 березня 2016 року близько 05-06 години ранку ОСОБА_12 привіз їх до гаражів, дав їм балаклави, кепки, рукавички, рації та металевий прут, щоб можна було відкрити двері під`їзду в разі, якщо вони будуть замкнуті, яким вони і скористалися. Коли зайшли в під`їзд і стали біля потрібної квартири, ОСОБА_11 став за дверима, а він на сходах. У момент відкриття дверей квартири ОСОБА_11 зайшов всередину, і він почув глухий удар. Він також заскочив у квартиру, тут вийшла донька, яка почала кричати і посковзнулась, але він її спіймав, закрив рот рукою та сказав, що їм потрібен тільки сейф. Вони пройшли в кабінет, де був сейф, він сказав доньці відімкнути його, однак вона спочатку відмовлялася, а потім, коли він сказав, що вони тільки заберуть його вміст та підуть, все-таки відімкнула. В сейфі було лише 40 000 грн, однак він знав, що повинно було бути не менше 300 000 доларів, і тому запитав, де решта грошей, на що дівчина відповіла, що це все. Він став обшукувати квартиру, однак, більше нічого не знайшов, покликав ОСОБА_11 та сказав, що потрібно уходити. Коли ОСОБА_11 зайшов у кімнату, на брюках у нього були плями крові. Він сказав ОСОБА_11 , що потрібно забрати сейф, той приніс мішок для одягу та упакував сейф у нього, а він схопив шкатулку із золотими прикрасами. Після цього він зв`язав дівчині руки еластичним бинтом, а ОСОБА_11 футболкою зав`язав їй очі. Потім він завів її в кабінет, замкнув та кинув ключ біля дверей так, щоб вона чула. ОСОБА_11 взяв сейф, він - шкатулку, та вийшли з квартири. Коли виходили, потерпіла лежала головою до кухні, поруч була кров. Поки вони бігли, половина золота із шкатулки випала. Рацією так і не скористались. Вибігши з під`їзду, вони сіли в автомобіль та поїхали. ОСОБА_11 сказав, що у нього таке враження, що він вбив жінку. Потім вони якимось чином опинилися на пустирі, не пам`ятає як, бо перебував у стані шоку від почутого. На пустирі ОСОБА_12 з ОСОБА_11 зламали сейф, дістали з нього гроші та золотий злиток і взяли прикраси з шкатулки. Спочатку шкатулку та сейф, в якому залишились документи, викинули на пустирі, і ОСОБА_12 повіз їх на вул. Вишняківську. Також вони викинули брудні речі. Він і ОСОБА_11 забрали собі золотий злиток, ОСОБА_12 забрав прикраси та повідомив, що реалізує їх, а гроші поділили порівну. Через 3-4 години він і ОСОБА_11 повернулись на пустир та забрали з сейфу документи.

Обвинувачений ОСОБА_11 в цілому підтримав показання ОСОБА_10 та повідомив, що в момент вчинення кримінального правопорушення умислу на вбивство ОСОБА_22 у нього не було і перед вчиненням злочину він, разом з ОСОБА_10 і ОСОБА_12 обговорювали лише здійснення нападу на потерпілу з проникненням у житло. Він повинен був тримати ОСОБА_22 , ОСОБА_10 мав знайти сейф з матеріальними цінностями, а ОСОБА_12 , знаходячись за кермом свого автомобіля, слідкувати за обстановкою поряд з будинком та прикривати шляхи відходу після вчинення злочину. Коли він, стоячи біля вхідних дверей квартири, побачив, що ОСОБА_22 відчинила двері, штовхнув останню, від чого вона впала на підлогу. Потім у квартиру зайшов ОСОБА_10 і направився в кімнату, де знаходиться сейф, а він, намагаючись припинити крики ОСОБА_22 , яка знаходилась на підлозі, почав наносити їй удари руками, куди саме, не пам`ятає, оскільки перебував у стані шоку. Після цього потерпіла перестала кричати. Крім нього, ОСОБА_22 ніхто ударів не наносив. В подальшому він зайшов у кімнату, в якій перебував ОСОБА_10 , допоміг забрати сейф та шкатулку з прикрасами, і вони з місця вчинення злочину пішли. Коли виходили з квартири, потерпіла була живою. До подій з ОСОБА_12 він знайомий не був. Погодився приймати участь у вчиненні злочину у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Під час слідчого експерименту він давав неправдиві показання стосовно своєї ролі у вчиненому з метою уникнути відповідальності, оскільки, насправді, ОСОБА_10 не спричинював потерпілій тілесні ушкодження, і вбивство скоїв він.

Потерпіла ОСОБА_23 суду показала, що 10 березня 2016 року близько 06 години, будучи вдома, прокинулась від сильних криків матері та побігла до неї, але її вдарили, від удару вона впала на підлогу, після чого їй закрили рот, щоб не кричала та не могла покликати на допомогу. Також у квартирі були її молодші сестри, вони спали, потім прокинулися та стали виглядати з кімнати. Під час нападу молодша сестра спочатку була у маминій кімнаті, потім вибігла, і її заштовхали в кімнату, де вона спить з іншою сестрою. Нападників було двоє, один тримав її та душив, а інший в цей час вбивав маму. Нападник, який бив маму, обшукував квартиру, вони шукали гроші. Далі нападник, який тримав її, став водити по квартирі та запитувати, де гроші. Вони зайшли в кабінет, в якому стояв сейф, їй сказали відкрити його, що вона і зробила. Із сейфу взяли дві пачки грошей - 50 000 грн, документи з банку, документи на квартиру та земельну ділянку. Чи були в сейфі золоті прикраси, не пам`ятає, оскільки всі прикраси, зазвичай, були в маминій шкатулці. Пізніше в кабінет зайшов інший нападник, всі руки у якого були в крові і який тримав мішок для одягу. Вони стали між собою перемовлятися, і вона чула, як говорили, що взяли все, про що їм сказали. Після цього вони взяли сейф, який замотали в ковдру, шкатулку з прикрасами, золотий злиток, закрили її в кабінеті та пішли, мама перестала кричати. Все тривало близько 15-20 хвилин. В ході розмови вони згадували про третього, який наче сказав, що потрібно взяти. Що відбувалося далі, не бачила. Коли нападники пішли, вона розв`язалася та стала кликати на допомогу. На її крики прийшла сусідка та відкрила її, однак з кабінету не випускала. Пізніше вона вийшла і побачила маму, яка лежала в калюжі крові. Обвинувачених впізнала на слідчому експерименті по зросту, очах, голосах та поведінці. Під час нападу облич не бачила, так як вони були в масках і кепках, а руки в рукавичках. В ході слідчого експерименту обвинувачені повідомляли про такі речі, які могли знати лише вони. Їхніх прізвищ вона не знає, однак під час слідчого експерименту слідчий назвав прізвище ОСОБА_34 - саме він тримав її та весь час запитував, де гроші. У неї була розбита губа та все тіло в синцях. Також потерпіла зазначила, що батько майже не приймає участь у їх вихованні, вона та сестри проживають разом з дідусем.

Законний представник потерпілих ОСОБА_14 показав, що 10 березня 2016 року близько 06 години 30 хвилин його набрала донька ОСОБА_35 , сказала, що щось трапилося з матір`ю ОСОБА_22 , попросила приїхати і більше нічого не могла сказати. З дружиною він розлучений з 2013 року, він час від часу приїздив до дітей, востаннє бачився з дружиною 8 березня. Біля будинку він був десь о 07 годині 10 хвилин. Двері під`їзду були підігнуті, на сходах в під`їзді лежало золото. Коли його впустили у квартиру, побачив дружину, яка лежала на підлозі на животі, її обличчя було в крові. Він одразу пішов до дітей. Ангеліна була в шоковому стані, її всю трусило, на ній були ушкодження. Донька давала такі ж пояснення, як і в судовому засіданні. Щодо шкатулки з прикрасами, то у дружини, дійсно, було багато виробів із золота, а також золотий злиток, і бірки від виробів були в шкатулці. Він і донька разом склали список речей, які зникли. Пізніше їм пред`являли вилучені у обвинувачених прикраси та документи, які вони впізнали. На даний час їм повернули тільки ті вироби, що випали в під`їзді. Крім того, повернули документи по банківських рахунках, на квартиру та на земельні ділянки.

Потерпілий ОСОБА_13 показав, що 10 березня 2016 року його набрала онука і повідомила, що їх грабують. Він живе неподалік, тому одразу прибіг. Спочатку його не впускали в будинок, а коли впустили, він піднявся до квартири та побачив на підлозі між прихожою та кухнею свою доньку ОСОБА_22 , яка лежала на животі, обличчям вниз, голова в крові. Він вирішив, що її просто побили. Коли піднімався до квартири, у під`їзді лежали золоті прикраси. Зі слів онуки, той, що бив маму, вигукував, де гроші, а другий сказав, що все, більше кричати не буде, тому що він її "вирубив". А коли знайшли сейф, сказали, що все, що потрібно було, вони знайшли і необхідно йти. У будинку був магнітний замок, але за три дні до нападу, його було пошкоджено. Двері в квартиру пошкоджені не були. Донька працювала приватним підприємцем, всі зароблені нею гроші лежали у сейфі. Також у доньки було багато золота, в тому числі золотий злиток. Йому показували лише ті золоті прикраси, які були знайдені в під`їзді, а ті, що були вилучені у обвинувачених, йому не показували, відповідно, ніхто нічого і не повернув. Документи під розписку отримав його зять ОСОБА_14 . Також потерпілий підтвердив відшкодування ОСОБА_10 шкоди.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_37 за тиждень до подій вона бачила в арці на вул. Коцюбинського автомобіль чорного кольору іноземного виробництва із затемненим склом, який був дивно припаркований. Зазвичай у такий час дня машин в цьому місці немає. Чи має автомобіль відношення до вбивства, їй невідомо.

Свідок ОСОБА_38 показав, що в березні 2016 року близько 05 години 30 хвилин, коли проводжав доньку на зупинку, на вул. Коцюбинського в напрямку вул. Харченка напроти будинку № 15 бачив автомобіль "Opel" чорного кольору, номерні знаки якого або були закриті, або їх, взагалі, не було. Він провів доньку, зробив коло, гуляючи з собакою, що зайняло приблизно 20 хвилин, і коли повертався, то автомобіля вже не було. Цього ж дня близько 10-11 години вийшов у магазин, його зупинили працівники поліції, які розповіли про вбивство, а він розповів про автомобіль, скло в якому було затемнене. Зазвичай автомобілі так не ставлять, автомобіль стояв ідеально, якщо необхідно тікати з вул. Харченка.

Свідок ОСОБА_39 показала, що обвинувачених не знає, потерпіла приходилася їй сестрою. 10 березня 2016 року о 07 годині 15 хвилин їй зателефонував батько та сказав, що ОСОБА_40 вбили. Коли вона приїхала до будинку, там вже були швидка та поліція. В під`їзді лежали золота сережка та золотий ланцюжок, між першим та другим поверхами був ще один ланцюжок. У квартирі за диваном побачила сестру, як лежала лицем до підлоги, волосся було все червоне від крові, обличчя понівечене, вона була одягнена в чорну куртку, черевики та костюм. Поруч була сумка, в якій знаходились мобільний телефон, закордонний паспорт, гаманець та дрібні кошти. Трохи далі від голови лежали форми для випічки та дві качалки в крові. Всі стіни, диван були в крові, і кров була від входу в квартиру і до кухні. Вона зайшла до ОСОБА_41 в кімнату, де її допитували. В кімнаті сестри все було розкидане, плед у крові. У ОСОБА_41 були здерті рука, нога та коліно, були подряпини на обличчі. На роботу сестра виходила приблизно о 06 годині, якщо потрібно було видати продукцію, а її водій ОСОБА_42 відпросився на тиждень. Золоті прикраси вона впізнала, тому що сестра показувала їх після покупки, і вони зберігались у шкатулці, також був золотий злиток. Золоті прикраси забрала поліція, їй для огляду їх не надавали. В кімнаті був безлад, з підвіконня зник сейф, у якому сестра зберігала гроші та документи. Про сейф міг знати ОСОБА_42 . Приблизно 26 березня її колишня працівниця ОСОБА_43 скинула фото ОСОБА_10 та сказала, що це друг їх сусіда, і що його затримали, однак раніше вона його не бачила.

Свідок ОСОБА_44 показала, що обвинувачених не знає, була знайома з потерпілою ОСОБА_22 . На місце події вона приїхала приблизно о 15-16 годині, тіла і працівників поліції вже не було. ОСОБА_35 була в стані стресу, у неї були гіперемія, садна на руках, шиї та куті нижньої щелепи. Вона розповіла, як її били і що було з матір`ю, сказала, що спочатку був крик, а потім удари. Зі слів ОСОБА_41 , в квартиру увірвалося троє чоловіків, один з яких був у балаклаві, з акцентом та специфічним запахом. В ході спілкування чоловіків прозвучало ім`я ОСОБА_45 , а можливо, якесь інше. Потім ОСОБА_35 сказала, що її вивели в іншу кімнату та намагалися з`ясувати код від сейфу. В подальшому сейф просто винесли.

Свідок ОСОБА_46 показала, що працювала у ОСОБА_22 на ринку у м. Борисполі. Крім неї, у ОСОБА_22 працювало ще двоє водіїв - ОСОБА_47 та ОСОБА_42 , які мінялися між собою. Конфліктів у колективі не було, гроші платили справно, товар привозив постачальник. Водіям гроші ніхто не віддавав, потерпіла забирала їх сама.

Свідок ОСОБА_48 показала, що ОСОБА_22 була її близькою подругою, і вона є хресною старшої доньки потерпілої. Про статки потерпілої їй невідомо, в квартирі бувала кожного року і знала про сейф, однак сейф не бачила і, взагалі, на тему фінансів вони не спілкувалися. Бачила на ОСОБА_22 золоті прикраси, але золотий злиток остання їй не показувала.

Свідок ОСОБА_49 показала, що 10 березня 2016 року близько 06 години почула крики, глянуло в дверне вічко, однак нічого не побачила. Після цього вийшла в коридор, але криків уже не було, почула звуки штовханини. Тоді вона розбудила чоловіка, який сказав не вмішуватися, і вона залишалася в коридорі. Далі почула декілька глухих ударів, як відкривається шафа-купе і наче хтось одягається, знову крик дитини. У дверне вічко побачила, що з квартири АДРЕСА_9 дуже швидко вибігло двоє чоловіків, одягу та облич не розгледіла, обличчя були закриті. Вона зрозуміла, що щось трапилось, зайшла в квартиру, двері якої були відкриті, і побачила, що сусідка ОСОБА_50 лежала на підлозі вся в крові та без свідомості. Із сусідньої кімнати почула крики ОСОБА_41 про допомогу і що на них напали. Двері кімнати були замкнуті, ОСОБА_35 сказала, що ключі на підлозі, вона відімкнула двері, однак ОСОБА_51 з кімнати не випускала і покликала чоловіка, який в цей час викликав швидку. В кімнаті, де була ОСОБА_35 , був безлад, шухляди відкриті. У ОСОБА_41 губи були в крові, ОСОБА_50 лежала на животі в коридорі, голова на бік. На сходах лежали золоті прикраси. ОСОБА_35 сказала, що їх пограбували. Квартиру не залишала до приїзду швидкої. Коли приїхала швидка, ОСОБА_52 та надали допомогу.

Свідок ОСОБА_53 показав, що вранці 10 березня 2016 року його розбудила дружина та сказала, що з сусідньої квартири доносяться якісь звуки. Він підійшов до дверей, на той час йому здалося, що це звуки, характерні при вихованні дітей, так як потерпіла виховувала дітей сама і могла крикнути, про що він і сказав дружині, але та залишилася біля дверей. Потім дружина крикнула, щоб він викликав швидку. Потерпіла лежала при вході в квартиру, головою в сторону кімнати, була вся в крові. Дружина залишалася з ОСОБА_54 . В під`їзді бачив золоту прикрасу. Скільки було нападаючих, йому невідомо. Того дня чув стук, грюкіт, розмов не чув.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_55 , яка в 2016 році працювала двірником на АДРЕСА_8 , за день до вбивства близько 13 години біля домофону під`їзду № 2, де проживала потерпіла, вона бачила двох чоловіків. Чоловіки були високі, худорляві, до 30 років, одягнені в чорні балахони, облич не розгледіла. На наступний день, коли прийшла на роботу о 06 годині 30 хвилин, біля під`їзду вже були поліція і швидка.

Свідок ОСОБА_56 показав, що на час події проживав на четвертому поверсі в цьому будинку, а вбивство сталося на третьому поверсі. Того дня вранці він чув сильний гуркіт, крики жінки та дитячі крики, крики були дуже сильні. Звуків радіостанцій не чув. Вранці, коли йшов на роботу, бачив, як проходять слідчі дії. За день до події о 08 годині 30 хвилин бачив двох підозрілих молодих хлопців, які крутися біля під`їзду, один із них був з бородою, приблизно 180 см, в капюшоні, спортивної статури, одягнені в спортивний одяг. Цих хлопців бачив лише раз.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_18 18 лютого 2016 року вона уклала договір оренди з ОСОБА_11 , який орендував з дівчиною на ім`я ОСОБА_57 квартиру АДРЕСА_6 . Також ОСОБА_11 сказав, що з ними проживатиме ще одна пара. Чи проживала та пара чи ні, їй невідомо. ОСОБА_11 з ОСОБА_58 проживали в квартирі близько місяця. Про обшук в квартирі їй стало відомо зі слів сусідки.

Свідок ОСОБА_59 показала, що працює у ломбарді на вул. Алма-Атинській, 61 в м. Києві . 12 березня 2016 року вона прийняла банківський золотий злиток, вагу не пам`ятає. Хто здавав злиток, також не пам`ятає, але дані про особу, яка його заклала, зазначені у договорі. В подальшому злиток було реалізовано як не викуплений. Всі документи щодо злитку вилучені працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_19 показав, що з ОСОБА_11 познайомився у вищому навчальному закладі і вони підтримують дружні стосунки, ОСОБА_10 знає наглядно, їх познайомив ОСОБА_11 Квартиру на Позняках, точну адресу він не пам`ятає, ОСОБА_11 орендував для вечірок, інколи вони там ночували. Квартира складалася з трьох кімнат, кімнати ні за ким закріплені не були. У квартирі він бував багато разів, інколи залишався на ніч, також в ній часто залишались ночувати компанії. Він бачив у квартирі золотий злиток, проте кому він належав, не знає. ОСОБА_60 та ОСОБА_61 він знає. Також знає ОСОБА_20 , який на свій паспорт заклав злиток у ломбард, і він був разом із ним. Коли саме ОСОБА_20 заклав злиток, не пам`ятає. З приводу того, чи має ОСОБА_11 якесь відношення до злитку, йому невідомо. В квартирі зброю та наркотики він не бачив. Його було затримано, коли він виходив з вказаної квартири, при цьому у нього було вилучено корпус гранати.

Свідок ОСОБА_20 підтвердив, що в березні 2016 року до нього прийшов знайомий ОСОБА_19 та попросив здати золотий злиток у ломбард, так як у ОСОБА_19 не було паспорта. Він погодився, вони разом поїхали на Лук`янівку в ломбард, за золотий злиток 999 проби він отримав 20 000 грн і віддав їх ОСОБА_19 . Також ОСОБА_19 познайомив його з ОСОБА_11 . Йому не було де жити, тому він просив ОСОБА_11 , щоб той дозволив у нього переночувати. ОСОБА_19 в той час проживав у готелі "ІНФОРМАЦІЯ_9". Ще до подій зі злитком, коли вони перебували в готелі, він бачив ОСОБА_11 , який, на його думку, перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_28 показав, що приходився племінником потерпілої ОСОБА_22 . Разом з ОСОБА_14 він був запрошений, щоб відчинити квартиру потерпілої, коли ОСОБА_10 і ОСОБА_11 брали участь у проведенні слідчого експерименту. Обвинувачених по черзі заводили в квартиру і вони детально розповідали про вчинений злочин, зокрема, як готувалися, що знали розпорядок дня жертви, як вона працювала. Розповідали, як чекали на неї в під`їзді, як вона відчинила двері і вони заштовхали її в квартиру, як знайшли сейф. А з приводу того, хто завдавав удари, вказували один на одного. Також розповідали, що на них чекав автомобіль. Подробиць з приводу автомобіля не пам`ятає. Щодо інших співучасників один з обвинувачених говорив, що про потерпілу їм повідомила третя особа. Слідчий не задавав питань з приводу цієї особи, але оперативні працівники говорили, що знають хто це. Коли слідчий запитав, куди обвинувачені поділи сейф, відповідали по-різному. За цим він спостерігав з кухні з відстані 4-ох метрів. Слідчий питав за сейф, і обвинувачені розповіли, що тримали старшу доньку та випитували у неї, де сейф. У цьому сейфі, з їхніх слів, були гроші, в тому числі валюта, та документи. Під час проведення слідчих дій все було спокійно і обвинувачені добровільно все розповідали.

Ці показання суд обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку, адже вони є логічними, послідовними, такими, що доповнюють одне одного, узгоджуються між собою та з іншими доказами, зокрема, даними, які містяться в:

- рапорті інспектора ПП 2 роти 3 батальйону УПП в м. Києві від 10.03.2016, з якого слідує, що 10 березня 2016 року о 06 годині 30 хвилин під час патрулювання екіпажем № 0216 від чергового надійшло повідомлення, що за адресою: АДРЕСА_7 , лежить невідома особа (скривавлена жінка нібито без ознак життя, викликають сусіди). Прибувши на місце події, було виявлено скривавлену жінку без ознак життя, яка лежала в коридорі квартири. На місце події викликали СОГ. Одночасно з ними прибула карета швидкої медичної допомоги (т.6 а.с.39);

- протоколі огляду місця події (трупа) від 10.03.2016 з додатками, під час якого на першому, другому та третьому поверхах під`їзду № 2 в будинку АДРЕСА_8 було виявлено та вилучено ланцюжок з металу жовтого кольору, жіночий кулон, золотий ланцюжок, кулькову ручку, деформовану сережку з металу жовтого кольору, дерев`яну шухлядку з ручкою коричневого кольору, браслет та ланцюжок з металу жовтого кольору. У квартирі АДРЕСА_9 , серед іншого, виявлено та вилучено мікронашарування, слід взуття, шапку сірого кольору, яка просякла рідиною бурого кольору, паспорт на ім`я ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мобільний телефон "Samsung Duos", підковдру та еластичний бинт з плямами бурого кольору, клітчасту сорочку, ковдру білого кольору з малюнком, сліди папілярних візерунків у квартирі та з поверхонь під`їзду. Також у коридорі при вході до вказаної квартири виявлено труп ОСОБА_22 з численними тілесними ушкодженнями, який знаходиться в положенні лежачи на животі, під головою на підлозі розташована калюжа крові, подекуди кров згорнута. В ході огляду з правої та лівої рук було зроблено по одному зрізу та одному змиву, котрі також було вилучено (т.6 а.с.40-74);

- протоколі огляду речей від 24.06.2016, під час якого оглянуто прикраси, вилучені в ході огляду місця події 10.03.2016 у під`їзді № 2 в будинку № 31 на вул. Леніна в м. Києві (т.10 а.с.6-14);

- протоколі огляду місця події від 10.03.2016, в ході якого на ділянці місцевості з лівої сторони від під`їзду № 1 на розі будинку № 31 на вул. Леніна в м. Києві виявлено та вилучено паперову серветку (т.6 а.с.79-81);

- протоколі огляду місця події від 10.03.2016, згідно з яким на ділянці місцевості з правої сторони від входу в під`їзд № 2 будинку № 31 на вул. Леніна в м. Києві виявлено та вилучено 6 недопалків (т.6 а.с.82-84);

- протоколі огляду від 11.03.2016, згідно з яким у приміщенні моргу № 2 на вул. Петра Запорожця, 26 в м. Києві оглянуто труп ОСОБА_22 і вилучено зразки крові, відбитки папілярних узорів з лівої та правої рук, чорні штани, підштаники чорного кольору, жіночу курточку чорного кольору, светр білого кольору з візерунком сірого кольору, на якому містяться плями речовини бурого кольору, схожі на кров, жіночі труси рожевого кольору, носок синього кольору, пару жіночого взуття чорного кольору та реглан темно-сірого кольору (т.6 а.с.85-93);

- протоколі огляду від 11.03.2016, в ході якого в приміщенні, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 19-В, вилучено відеозапис за 10.03.2016, який було записано на носій - диск DVD-R "Mаstak" (т.6 а.с.100-102);

- протоколі огляду від 24.08.2016, об`єктом якого є вказаний раніше диск DVD-R з двома відеофайлами, на яких міститься відеозапис камери зовнішнього спостереження, розташованої на воротах будинку АДРЕСА_11 . На відеозаписі останнього файлу о 06:26:09 год. 10.03.2016 (відповідно до таймера записуючого пристрою) зафіксовано двох осіб чоловічої статі, які йдуть по стежці в бік зупинки громадського транспорту. Обидва одягнені у верхній одяг з капюшонами. Чоловік вищого зросту під правою рукою тримає предмет, розміри якого відповідають розмірам викраденого сейфу (т.6 а.с.103-107);

- протоколі огляду від 29.07.2016, об`єктом якого є вхідні двері в під`їзд № 2 будинку АДРЕСА_8 . Вхідні двері металеві, з магнітним кодовим замком. На час огляду виявлено пошкодження у вигляді відважування, а саме, двох слідів деформації з внутрішньої сторони, відстань між якими 40 мм (т.6 а.с.132-138);

- листі Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва № 1721/Б від 06.07.2016 та карті виїзду швидкої медичної допомоги, з яких вбачається, що згідно з реєстрацією викликів базою даних автоматизованої інформаційно-диспетчерської системи (АІДС) "Швидка медична допомога" 10 березня 2016 року до ОСОБА_22 виклик було здійснено о 06:27 год., по прибуттю на місце бригадою відділення екстреної (швидкої) медичної допомоги о 06:38 год. констатовано біологічну смерть до приїзду (т.6 а.с.144, 145);

- висновках судово-медичної експертизи № 638/2 від 27.05.2016, № 13/638/2 від 27.05.2016, згідно з якими при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_22 виявлено наступні ушкодження: черепно-лицьова травма - забійна рана в тім`яній області справа, множинні розповсюджені синці із саднами на обличчі (на повіках правого ока з переходом на виличну область, на повіках лівого ока з переходом на щічно-виличну область, в області носа на усьому протязі, на лівій вушній раковині, на обох губах з переходом на підборіддя), забійні рани на губах, травматична екстракція передніх зубів на верхній щелепі з переломом щелепи по альвеолярному краю, множинні переломи лівої виличної кістки, кісток носа, правої виличної кістки, перелом верхньої щелепи, скалкове руйнування стінок гайморової пазухи праворуч; крововиливи у м`які покрови голови в скроневій області ліворуч, в лобній області по центру, в лобно-скроневій області праворуч, в скронево-потиличній області ліворуч, в потиличній області ліворуч, в тім`яно-потиличній області праворуч; розповсюджений крововилив у м`яку мозкову оболонку в правій тім`яно-скроневій області, крововиливи в тканині стовбура головного мозку з деструкцією тканини, набряк-набухання тканини головного мозку.

Всі наявні ушкодження, що складають комплекс черепно-лицьової травми, утворилися за життя від множинних ударів тупими предметами (удари рукою) в кількості не менше за 15. Встановити послідовність їх спричинення не є можливим.

Смерть ОСОБА_22 настала від черепно-лицьової травми з численними переломами кісток лицьового черепа, крововиливами під оболонки та в стовбур головного мозку з розвитком набряку-набухання головного мозку. Між наявною черепно-лицьовою травмою та настанням смерті мається прямий (причинно-наслідковий) зв`язок. Вона має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя.

Виходячи з характеру черепно-лицьової травми, наявності початкової лейкоцитарної реакції в зоні ушкоджень (за даними судово-гістологічного дослідження), після їх спричинення і до настання смерті пройшов проміжок часу в межах 30-40 хвилин.

Після отримання черепно-лицьової травми здатність потерпілої здійснювати активні самостійні дії (наприклад, чинити активний опір, пересуватися) неможлива. Будь-яких ушкоджень, які вказували на захист потерпілої від ударів тупим предметом, не виявлено.

Ступінь вираженості трупних явищ на момент огляду трупа на місці події 10.03.2016 може відповідати давності настання смерті близько 2-3 годин (т.7 а.с.2-5, 11-13);

- висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 170 мб від 08.07.2016, у відповідності з яким при дослідженні зрізів нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_22 виявлено кров людини та клітини з ядрами. Встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) крові людини та клітин з ядрами на зрізах нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_22 , які збігаються між собою та належать невстановленій особі жіночої генетичної статі (т.7 а.с.14-26);

- висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 169 мб від 26.08.2016, з якого слідує, що при дослідженні серветки в об`єкті № 1 виявлено кров людини та клітини з ядрами, в об`єкті № 2 виявлено клітини з ядрами, крові не виявлено. Встановлені генетичні ознаки (ДНК-профілі) крові людини та клітин з ядрами на серветці (об`єкт № 1) і клітин з ядрами на серветці (об`єкт № 2), які збігаються між собою та належать невстановленій особі жіночої генетичної статі (т.7 а.с.30-37);

- висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 209 мб від 26.08.2016, згідно з яким при дослідженні шести недопалків (об`єкти №№ 1-6) виявлено клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профілі) клітин з ядрами на недопалку сигарети "Chesterfseld" (об`єкт № 3), недопалку сигарети "Monte Carlo" (об`єкт № 4) та недопалку сигарети "Bond" (об`єкт № 5), які належать трьом різним невстановленим особам чоловічої статі. Генетичні ознаки клітин з ядрами на інших об`єктах не встановлені (т.7 а.с.41-47);

- висновках судово-медичної експертизи № 347 від 05.08.2016, № 348 від 05.08.2016, згідно з якими кров трупа ОСОБА_22 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. В плямах на еластичному бинті, жіночій сорочці, виявлених під час огляду місця події - квартири АДРЕСА_12 , знайдена кров людини, виявлений антиген А. Ця кров могла походити від потерпілої ОСОБА_22 (т.7 а.с.50-53, 56-60);

- професійному висновку кандидата психологічних наук ОСОБА_62 щодо перебігу психологічної роботи з дитиною ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на базі "Зеленої кімнати" Солом`янського УП ГУНП м. Києві від 14.03.2016, у відповідності з яким при встановленні обставин події 10 березня 2016 року, що мали місце за адресою: АДРЕСА_7 , свідком яких була дитина, виявлено ряд осіб, вагомих для розкриття даної справи, зокрема: батько дитини - ОСОБА_63 , сестра та матір батька, помічник матері (якого вона підміняла на роботі і який протягом тижня перебував у відпустці), звільнена працівниця. Також важливою для розкриття злочину інформацією може володіти хрещена середньої доньки ОСОБА_64 (т.6 а.с.94-99);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 29.07.2016, в ході якого неповнолітня потерпіла ОСОБА_23 , перебуваючи на місці події - в квартирі АДРЕСА_12 , детально розповіла про обстановку в квартирі та про відомі їй обставини вчиненого злочину. ОСОБА_23 вказала місце, де до неї наблизився нападник, де до нападу перебувала вона, кімнату матері, місце, де знаходився сейф. Також повідомила, що нападник спочатку привів її у ванну, далі оглянув кімнату матері, після чого повів її до зали, звідки повернувся в кімнату матері та завів у кабінет, вхід до якого здійснюється через кімнату останньої. В цей час нападник тримав її рукою, знаходячись позаду. Крім того, нападник заволодів шкатулкою з прикрасами (т.6 а.с.110-131);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 18.03.2016 за участю підозрюваного ОСОБА_10 , який показав на місці та детально розповів про обставини підготовки та вчинення злочину ним разом з ОСОБА_12 і ОСОБА_11 . Так, ОСОБА_10 вказав, що 8 березня 2016 року йому з невідомого номеру зателефонував ОСОБА_12 і запропонував заробити. Вони домовились зустрітись і поспілкуватись. На наступний день ОСОБА_12 приїхав на вул. Вишняківську на автомобілі "Opel". Він і ОСОБА_11 спустились до ОСОБА_12 і погодились на його пропозицію "взяти" сейф, про який розповів знайомий ОСОБА_12 . Вова, який дізнався про це від свого брата. Вони втрьох приїхали до будинку потерпілої. Він і ОСОБА_11 вийшли з автомобіля, останній за допомогою ломика відігнув магнітний замок, вони зайшли в під`їзд та оглянули обстановку, після чого повернулись до ОСОБА_12 . Вони знали, що це буде не просто крадіжка, і що в квартирі буде жінка і три дитини. За домовленістю ОСОБА_11 повинен був утримувати жінку, а він - забрати сейф. ОСОБА_12 мав бути за кермом автомобіля. Наступного дня ОСОБА_12 знову приїхав на вул. Вишняківську, і вони втрьох поїхали на місце злочину. ОСОБА_12 припаркував автомобіль біля гаражів, дав їм балаклави, кепки, рукавички, у нього і ОСОБА_12 були рації, у ОСОБА_11 була фомка (ломик). Він і ОСОБА_11 перейшли дорогу, обійшли будинок і ОСОБА_11 знову за допомогою ломика відкрив двері під`їзду. Потім піднялись та чекали біля квартири, коли вийде жінка. Відкрились двері, ОСОБА_11 перший зайшов у квартиру, після чого він почув крик жінки. ОСОБА_11 став бити її руками, в цей час вийшла донька, і він одразу кинувся до неї, закрив їй рот та зробив захват ліктем. Він спитав, де гроші. Спочатку дівчинка не сказала, а потім повела в кімнату, де стояв сейф, і відкрила його, але грошей було мало. Він забрав сейф та шкатулку з коштовностями. Підійшов ОСОБА_11 і поклав сейф у чохол для одягу. Після цього вони зв`язали дівчинку, закрили її у спальні та вибігли з квартири. Коли сіли в автомобіль, ОСОБА_11 сказав, що вбив потерпілу. ОСОБА_12 завіз їх наче на якесь будівництво і за допомогою лома зламав сейф. ОСОБА_11 взяв злиток золота, ОСОБА_12 - прикраси, гроші вони поділили. Речі ОСОБА_11 були в крові, і вони їх викинули. При цьому ОСОБА_10 на місці показав, де стояв автомобіль ОСОБА_12 , детально описав квартиру та на місці показав, де була потерпіла, де він знайшов сейф, тощо (т.8 а.с.5-8);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 18.03.2016 за участю підозрюваного ОСОБА_11 , в ході якого останній розповів та відтворив на місці обставини вчинення ним спільно з ОСОБА_10 та чоловіком на ім`я ОСОБА_33 злочину, в результаті якого вони заволоділи особистим майном жінки. Як зазначив ОСОБА_11 , під час цих подій ОСОБА_10 застосував насильство до жінки - завдавав удари по обличчю, від яких вона померла (т.8 а.с.52-55);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 18.03.2016 за участю підозрюваного ОСОБА_11 , який розповів та на місці показав, куди він, ОСОБА_12 і ОСОБА_10 приїхали після вчинення злочину і викинули викрадений сейф - на пустирі поблизу приміщення на вул. Софії Русової, 4-А. На момент проведення слідчого експерименту сейф виявлений не був (т.8 а.с.56-59);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.04.2016, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_12 як особу, яка організувала вчинення нападу на ОСОБА_22 (т.8 а.с.9-12);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2016, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_12 як особу на ім`я ОСОБА_33 , який був разом з ними 10 березня 2016 року за адресою: АДРЕСА_8 , коли було скоєно розбій та вбивство ОСОБА_22 (т.8 а.с.60-63);

- протоколі обшуку від 17.03.2016, з якого вбачається, що за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_6 , виявлено та вилучено: із шафи в кімнаті ліворуч від коридору - поліетиленовий пакет, всередині якого знаходяться банківські документи, конверти з-під платіжних карток та картки на ім`я ОСОБА_22 , оригінали та копії документів, у тому числі особистих, довіреностей, печатка фізичної особи-підприємця ОСОБА_22 , з шухляди тумбочки біля ліжка - ніж з рукояткою чорного кольору в чохлі, з шухляди шафи біля ліжка - 2 предмета, схожих на корпуси гранати "РГД-5" з маркуванням на корпусі "Д-1-84Т", 2 предмета, схожих на запали "УЗРГМ-2" з маркуванням на важелі "129-83 УЗРГМ-2 583", паперову коробку з надписом "Патрон 9х18-7" з кулею зі свинцевим осердям, всередині якої знаходиться пластикова пластина, в якій в ряд розташовані предмети, схожі на патрони марки "LCW 9х18", в кількості 50 штук, предмет, схожий на пістолет чорного кольору з пластиковою рукояткою чорного кольору з номером НОМЕР_3 та написом на рукоятці "IJ SPL 01", з лівої сторони внизу шафи - паперову коробку, всередині якої знаходяться 2 радіостанції "Hyteka" чорного кольору з антенами, 2 зарядних пристрої з підставками до радіостанцій та 3 комплекти гарнітури (навушники, мікрофон) до радіостанцій, полімерну каністру білого кольору з надписом "спирт ізопропіловий" ємністю 3 л, заповнену рідиною білого кольору приблизно на 1 л, скляну пляшку зеленого кольору об`ємом 1 л з етикеткою з надписом "Оцтова кислота крижана", заповнену наполовину рідиною жовтого кольору, 2 запакованих поліетиленових пакети з надписом "Натрій гідроокис", всередині яких знаходиться речовина білого кольору в гранулах, вагою 1 кг кожний, поліетиленовий пакет вагою 0,5 кг, скляну мірку об`ємом 500 мл з надписом "Labexspert", верхню частину пластикової пляшки, виделку металеву з нашаруваннями речовини жовтого кольору, частину шлангу (ребристого) довжиною приблизно 1 м, 3 упаковки поліетиленових пакетів з пазовим замком розміром 50 х 70 мм, з верхньої полки шафи з лівої сторони - поліетиленовий пакет з пазовим замком, всередині якого знаходиться речовина жовто-білого кольору, в шафі з правої сторони на полиці - пластикову коробку чорного кольору, всередині якої знаходиться поліетиленовий прозорий пакет з пазовим замком, всередині якого знаходяться 2 таблетки рожевого кольору у вигляді сердечок, прозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком, всередині якого знаходиться таблетка сірого кольору у вигляді тризуба з надписом "Dom Porignon Charmed'Inene", зверху на шафі - коробочку червоного кольору, всередині якої лежить етикетка з надписом "Подвес", проба 585, вага 2,75 г, "УкрЗолото", при вході на балкон з цієї кімнати з правої сторони з підвіконня - поліетиленовий пакет прозорого кольору з пазовим замком, всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина жовтого кольору, пластикову коробку круглої форми, всередині якої знаходиться кристалічна речовина білого кольору; на столі за мікрохвильовою піччю в кухні праворуч від коридору при вході в квартиру - предмет, схожий на запал "УЗРГМ-2" з маркуванням " НОМЕР_4 ", на столі - металевий предмет білого кольору, який має рукоятку знизу упор та 2 викидні леза, металевий предмет, зверху вкритий пластиком, з одного кінця має заглиблення, всередині якого є нашарування жовтого кольору, 2 упаковки поліетиленових пакетів прозорого кольору з пазовими замками (т.9 а.с.1-43);

- протоколі огляду документів та предметів від 02.08.2016, відповідно до якого оглянуто вилучені 17.03.2016 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 документи потерпілої ОСОБА_22 , печатка фізичної особи-підприємця ОСОБА_22 , пластмасова коробка з чорнильною подушкою для штампів із залишками фарби (т.10 а.с.88-110);

- протоколі огляду предметів від 15.08.2016, в ході якого за участю потерпілої ОСОБА_23 оглянуто медаль (нагородний знак), на фронтальній стороні якої викарбуваний напис "За відмінні успіхи в навчанні, праці і за зразкову поведінку", з тильної сторони викарбовано герб Української РСР та мається напис "УРСР", яка була вилучена 17.03.2016 під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_11 в порядку, передбаченому ч.3 ст.208 КПК України. Як пояснила ОСОБА_23 , вказана медаль належала її мамі ОСОБА_22 (т.8 а.с.39-42, т.10 а.с.21-23);

- протоколі огляду речей від 04.07.2016, під час якого слідчий оглянув вилучений 17.03.2016 у ОСОБА_11 мобільний телефон "іPhone" (т.10 а.с.33-35);

- протоколі огляду речей від 27.06.2016, відповідно до якого оглянуто речі, вилучені 17.03.2016 під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_10 в порядку, передбаченому ч.3 ст.208 КПК України, у тому числі мобільний телефон "іPhone", мобільний телефон "Samsung Duos" ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 з sim-картою оператора "Київстар", серійний номер НОМЕР_7 (т.8 а.с.1-4, т.10 а.с.36-38);

- протоколі обшуку від 18.03.2016, у відповідності з яким під час обшуку приміщення ломбарду ПТ "Ломбард "Комод" Горбач О.О. і компанія", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 8, золотого злитка вагою 24,21 г не виявлено. В приміщенні знаходився ОСОБА_65 , який добровільно видав специфікацію до договорів 1, 2 № 10816197 від 12.03.2016 (16:15:57 год.), згідно з якою ПТ "Ломбард "Комод" Горбач О.О. і компанія" видало ОСОБА_20 кредит в сумі 20 160 грн під заставу золотого злитка 999 проби загальною вагою 24,21 г, чиста вага 20 г, та видаткову накладну № 24 від 15.03.2016 (т.9 а.с.47-50);

- списку викраденого у ОСОБА_22 майна, складеного ОСОБА_14 (т.6 а.с.139-143);

- фотознімку зразка золотого злитка (т.6 а.с.146);

- висновку експертизи металів і сплавів № 287хс від 02.08.2016, з якого вбачається, що надана на дослідження сережка з металу жовтого кольору круглої форми з вставкою по периметру виробу каменів білого кольору (об`єкт 3) виготовлена із сплаву на основі золота (59,54 %), а також містить мідь, цинк та срібло. Маса виробу становить 5,980 г. Наданий на дослідження ланцюжок з металу жовтого кольору (об`єкт 2) виготовлений із сплаву золота (60,95 %), а також містить мідь, цинк та срібло, із замком з металу жовтого кольору (об`єкт 2а), виготовленого із сплаву на основі золота (63,13%), а також містить мідь, цинк та срібло. Маса виробу становить 3,402 г. Наданий на дослідження ланцюжок з металу жовтого кольору зі складним плетінням (об`єкт 7) виготовлений із сплаву на основі золота (60,91 %), а також містить мідь, цинк та срібло, із замком з металу жовтого кольору (об`єкт 7а), виготовленого із сплаву на основі золота (59,29 %), а також містить мідь, цинк та срібло. Маса виробу становить 24,080 г. Надана на дослідження підвіска круглої форми жовтого кольору, всередині якої є рельєфні зображення 3-ох сердець та слова LOVE, яке оздоблене камінням білого кольору (об`єкт 1), виготовлена із сплаву на основі золота (59,11 %), а також містить срібло, мідь та цинк, з кільцем з металу жовтого кольору (об`єкт 1а), виготовленим із сплаву на основі золота (58,49 %), а також містить срібло, мідь та цинк. Маса виробу становить 4,226 г. Наданий на дослідження ланцюжок з металу жовтого кольору (об`єкт 4) виготовлений із сплаву на основі золота (59,13 %), а також містить срібло та мідь, із замком з металу жовтого кольору (об`єкт 4а), виготовленого із сплаву на основі золота (61,28 %), а також містить срібло та мідь. Маса виробу становить 5,064 г. Наданий на дослідження ланцюжок з металу жовтого кольору (об`єкт 5) виготовлений із сплаву на основі золота (58,81 %), а також містить мідь, цинк та срібло, із замком з металу жовтого кольору (об`єкт 5а), виготовленого із сплаву на основі золота (62,70 %), а також містить мідь, цинк та срібло. Маса виробу становить 3,761 г. Наданий на дослідження браслет з металу жовтого кольору зі складним плетінням (об`єкт 6) виготовлений із сплаву на основі золота (61,03 %), а також містить мідь, цинк та срібло, із замком з металу жовтого кольору (об`єкт 6а), виготовленого із сплаву на основі золота (59,12 %), а також містить мідь, цинк та срібло. Маса виробу становить 9,565 г (т.7 а.с.211-216);

- висновку судової товарознавчої експертизи № 433тв від 19.07.2016, згідно з яким ринкова вартість сейфу металевого з кодовим замком марки "АІКОT28EL" станом на 10.03.2016 могла становити 2 300 грн. Ринкова вартість банківського злитку зі сплаву золота 999 проби вагою 20 грам станом на 10.03.2016 могла становити 18 600 грн. Встановити ринкову вартість пари сережок зі сплаву золота вагою 12 г з дорогоцінним камінням, каблучки зі сплаву золота 585 проби вагою 3 г, назва якої на російській мові "Кольцо с кристаллами Сваровски", кулону зі сплаву золота 585 проби вагою 15 г, на якому були маленькі недорогоцінні різнокольорові каміння, пари сережок зі сплаву золота 585 проби вагою 2,5 г, назва яких на російській мові "Висячие с камнями", пари сережок зі сплаву золота 585 проби вагою 1,5 г, назва яких на російській мові "Висячие с камнями", каблучки зі сплаву золота 585 проби вагою 5 г зі вставками з каміння топаз, пари сережок зі сплаву золота 585 проби вагою 5 г зі вставками з білого каміння станом на 10.03.2016 не видається за можливе, оскільки визначення вартості ювелірних виробів з будь-якими вставками виходить за межі компетенції експерта-товарознавця.

Станом на 10.03.2016 ринкова вартість жіночого ланцюжка зі сплаву золота 585 проби вагою 3,4 г могла становити 16 863 грн, кулону жіночого зі сплаву золота 585 проби у вигляді круга, всередині якого маються фігури у вигляді напису LOVE та трьох фігур сердець, вагою 4,22 г - 3 954 грн, жіночого ланцюжка зі сплаву золота 585 проби вагою 3,76 г - 2 632 грн, жіночого ланцюжка зі сплаву золота 585 проби вагою 5,06 г - 3 542 грн, жіночого браслету зі сплаву золота 585 проби вагою 9,57 г - 6 699 грн, набору прикрас зі сплаву золота 585 проби, який складався з пари сережок вагою 13 г, каблучки вагою 7 г та браслету вагою 40 г, - 42 000 грн, кулону у вигляді сонця зі сплаву золота 585 проби вагою 15 г - 2 807 грн, набору прикрас у вигляді зображення єгипетської цариці Нефертіті, що виготовлений зі сплаву золота 585 проби та складається з каблучки вагою 2 г, кулону вагою 1,5 г та пари сережок вагою 2 г, - 3 850 грн, пари сережок зі сплаву золота 585 проби вагою 1,5 г, назва яких на російській мові "Висячие с сердечками", - 1 005 грн, пари сережок зі сплаву золота 585 проби вагою 4,5 г, назва яких на російській мові "Серьги Семицветик", - 3 150 грн, пари сережок зі сплаву золота 585 проби вагою 1 г, назва яких на російській мові "Гвоздики цветочки", - 700 грн, жіночого ланцюжка зі сплаву золота 585 проби вагою 2 г - 1 400 грн, хрестику зі сплаву золота 585 проби вагою 0,7 г - 490 грн, однієї сережки зі сплаву золота 585 проби вагою 0,4 г - 280 грн (т.7 а.с.221-226);

- протоколі обшуку від 31.03.2016, згідно з яким у квартирі АДРЕСА_13 в присутності ОСОБА_26 виявлено та вилучено - матерчату сумку чорного кольору, всередині якої знаходяться джинси, дві футболки, светр, спортивна куртка, спортивні штани, шкарпетки, труси; сумку матерчату синього кольору, всередині якої знаходиться поліетиленовий пакет прозорого кольору, всередині якого знаходяться 3 предмети, схожі на патрони марки "АЕ" 9,9 мм, 2 зарядних пристрої до мобільних телефонів, зарядний пристрій до радіостанції "Bagfeng", свердла, ключі металеві білого кольору в кількості 6 штук, ключі металеві жовтого кольору в кількості 3 штуки, викрутка фігурна, металеві пасатижі, мобільний телефон "Nokia" чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_8 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 , в якому знаходиться sim-карта оператора "Київcтар" НОМЕР_10 . Зі слів ОСОБА_26 , дані речі належать її співмешканцю ОСОБА_12 (т.9 а.с.52-56);

- протоколі огляду речей від 27.06.2016, під час якого оглянуто вилучений 31.03.2016 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 мобільний телефон "Nokia" на дві sim-карти ІМЕІ1: НОМЕР_8 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 з sim-картою оператора "Київстар", серійний номер НОМЕР_12 (т.10 а.с.39-41);

- протоколі огляду місця події від 31.03.2016, в ході якого неподалік будинку № 31 на вул. 20-го Партійного з`їзду в м. Первомайську Миколаївської області біля автомобіля "Opel Astra G" д/н НОМЕР_1 виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_12 , і під час його поверхневого огляду у лівій кишені куртки виявлено мобільний телефон "Samsung", ІМЕІ: НОМЕР_13 , з sim-картою "МТС Україна" НОМЕР_14 та мобільний телефон "Samsung", ІМЕІ: НОМЕР_15 з sim-картою "Київcтар" НОМЕР_16 , у правій кишені брюк - гаманець, всередині якого посвідчення водія НОМЕР_17 на ім`я ОСОБА_12 , платіжна картка "ПриватБанк" № НОМЕР_18 на ім`я ОСОБА_66 , пластикова картка готелю "ІНФОРМАЦІЯ_9", чек № 8814, у лівій верхній кишені куртки - паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору (зі слів ОСОБА_12 - це канабіс), у лівій кишені брюк - грошові кошти номіналом по 500 грн у кількості 50 штук загальною сумою 25 000 грн, у правій кишені куртки - ключі від автомобіля "Opel Astra G", 2 ключі-брелки від сигналізації та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу "Opel Astra G" д/н НОМЕР_1 . Вказані речі та грошові кошти було вилучено (т.9 а.с.58-61);

- протоколі огляду речей від 27.06.2016, відповідно до якого оглянуто речі, вилучені 31.03.2016 у ОСОБА_12 , в тому числі мобільний телефон "Samsung" ІМЕІ: НОМЕР_19 з sim-картою оператора "Київстар", серійний номер НОМЕР_20 , мобільний телефон "Samsung" ІМЕІ: НОМЕР_21 з sim-картою без написів, серійний номер НОМЕР_22 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_12 , пластиковий ключ-картка готелю "ІНФОРМАЦІЯ_9" (т.10 а.с.42-46);

- протоколі огляду місця події від 31.03.2016 року, в ході якого за участю підозрюваного ОСОБА_12 оглянуто автомобіль "Opel Astra G" д/н НОМЕР_1 , зеленого кольору, припаркований біля будинку АДРЕСА_14 , який зареєстрований на ОСОБА_67 за адресою: АДРЕСА_15 . Вказаний автомобіль, а також виявлені в ньому предмет, схожий на гранату "Ф-1", предмет, схожий на запал від гранати, і металевий лом вилучено (т.9 а.с.62-64);

- протоколі огляду предметів від 27.08.2016, відповідно до якого було оглянуто вказаний раніше металевий лом довжиною 57,5 см (т.10 а.с.69-72);

- витягу з бази даних Головного сервісного центру МВС України, у відповідності з яким автомобіль "Opel Astra" д/н НОМЕР_2 чорного кольору з 25.11.2014 зареєстрований на ОСОБА_12 , з 19.03.2016 - на ОСОБА_68 (т.8 а.с.134);

- протоколі витягу про результати проведення оперативно-технічного заходу у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28.03.2016, згідно з яким знято інформацію з транспортних телекомунікаційних мереж, які передаються телефонним каналом мобільного зв`язку ТОВ "Астеліт" (Lifecell) за номером абонента НОМЕР_23 , що належить ОСОБА_69 , проживає за адресою: АДРЕСА_16 . 23.03.2016 о 22:03:45 год. зафіксована телефонна розмова між ОСОБА_70 та ОСОБА_71 , в якій ОСОБА_72 розповідає про вбивство жінки, яку планували пограбувати, і що у вбивстві звинувачують, в тому числі ОСОБА_73 , який цього не робив, це все ОСОБА_74 , а ОСОБА_75 взяв все на себе, хоча на момент, коли все відбувалося, стояв на сходовому майданчику, в квартиру забіг, коли почув крики жінки, щоб забрати із квартири дівчинку, щоб та не бачила, як вбивають її матір (т.9 а.с.72-74);

- протоколах від 02.06.2016 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - установлення місцезнаходження радіообладнання (радіоелектронного засобу), згідно з якими встановлено місцезнаходження мобільних пристроїв, в яких використовуються sim-карти НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , якими користується ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_4 (т.9 а.с.81, 82);

- протоколах тимчасового доступу до речей і документів від 20.07.2016, 22.07.2016, відповідно до яких отримано відомості про телефонні з`єднання абонентських номерів НОМЕР_26 (користувався ОСОБА_10 ), НОМЕР_14 , НОМЕР_24 , НОМЕР_16 (користувався ОСОБА_12 ), НОМЕР_27 (користувався ОСОБА_11 ), НОМЕР_28 , НОМЕР_29 (користувався ОСОБА_76 ) в період з 01.02.2016 по 31.03.2016 (т.9 а.с.86-89, 92-96, 100-103);

- протоколах тимчасового доступу до речей і документів від 10.08.2016, відповідно до яких отримано відомості від операторів "Київстар", "МТС Україна", "Lifecell" стосовно з`єднань абонентських номерів, які були активовані в мобільних терміналах: ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_30 , ІМЕІ1: НОМЕР_8 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 , ІМЕІ: НОМЕР_21 , ІМЕІ: НОМЕР_19 , в період з 01.02.2016 року по 31.03.2016 (т.9 а.с.127-130, 131-134, 135-139);

- довідці аналізу технічної інформації щодо абонентських номерів НОМЕР_31 , НОМЕР_27 , НОМЕР_24 , НОМЕР_16 , НОМЕР_29 , НОМЕР_32 , НОМЕР_14 , НОМЕР_26 , НОМЕР_28 , з`єднання яких фіксувалось у зоні дії базових станцій, які обслуговують місце вчинення злочину і з яких вбачається, що абонентські номери, якими користувалися ОСОБА_77 і ОСОБА_12 , мають спільні контакти (т.9 а.с.104-123).

Обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненні розбою щодо ОСОБА_22 не визнав та показав, що 9 березня 2016 року він був у Миколаївській області, коли йому подзвонив ОСОБА_10 з приводу продажу автомобіля. До цього він вже продав два автомобіля. Вони домовилися про зустріч, 10 березня 2016 року він в м. Києві зустрівся з ОСОБА_10 , однак автомобіль останній у нього не купив. До цього дня ОСОБА_10 і ОСОБА_11 він не знав. Дійсно, на прохання ОСОБА_10 він підвозив ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на місце злочину, це приблизно 10 хвилин від квартири, що на АДРЕСА_11 , де проживали останні, і, зачекавши приблизно 30 хвилин, відвіз їх назад. Він нікому не пропонував вчинити злочин. Хто такий ОСОБА_30 , йому невідомо, ні з яким ОСОБА_32 він не служив. У готелі "ІНФОРМАЦІЯ_9" був час від часу, оскільки там була приймальна депутата ОСОБА_78 , у якого він неофіційно працював водієм. З Нового року до 10 березня 2016 року його у м. Києві не було, він весь час знаходився в м. Первомайську.

Показанням ОСОБА_12 , який заперечив свою причетність до вчинення цього кримінального правопорушення, суд першої інстанції дав детальну оцінку і у вироку належним чином мотивував, з яких підстав відкидає їх.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, що сукупність наведених раніше доказів доводить факт знайомства обвинувачених та узгодженість їхніх дій під час вчинення нападу на ОСОБА_22 з метою заволодіння її майном, поєднаного з проникненням у житло. На користь того, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 діяли за попередньою змовою між собою, свідчить розподіл ролей як під час вчинення злочину, так і при розпорядженні майном потерпілої. При цьому суд окремо дав оцінку діям ОСОБА_11 , враховуючи те, що мав місце ексцес виконавця, оскільки він вийшов за межі попередньої домовленості з ОСОБА_10 і ОСОБА_12 на вчинення нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), і вчинив умисне вбивство потерпілої з корисливих мотивів.

Жодних підстав у ОСОБА_10 і ОСОБА_11 оговорювати ОСОБА_12 під час досудового розслідування та судового розгляду встановлено не було.

Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_12 , що ніхто, крім обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 не вказав, що він вчинив щось протиправне, логічно пояснюються тим, що відповідно до відведеної йому ролі він у квартирі, де вчинювався напад на ОСОБА_22 , не перебував, а тому неповнолітня потерпіла ОСОБА_23 і не могла його бачити. Разом з тим, з показань потерпілої вбачається, що в розмові між собою ОСОБА_10 і ОСОБА_11 згадували про третю особу, яка наче сказала, що їм потрібно взяти.

Не спростовують показання обвинувачених і показання потерпілого ОСОБА_13 про те, що двері під`їзду були зламані.

А посиланням сторони захисту на недоведеність використання під час нападу рацій суд дав у вироку оцінку, зазначивши, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ними не скористалися, про що вони дали показання в судовому засіданні.

Крім того, як показав ОСОБА_12 , коли ОСОБА_10 і ОСОБА_11 після відсутності протягом 30 хвилин повернулись в автомобіль, ОСОБА_10 сів попереду, а ОСОБА_11 з коробкою позаду. Разом з тим, потерпіла ОСОБА_23 та обвинувачений ОСОБА_10 показали, що руки і одяг ОСОБА_11 були в крові, обвинувачені мали при собі балаклави та рукавички, і у разі непричетності ОСОБА_12 до вчинення розбою, ці обставини не могли бути ним не помічені, як і психологічний та фізичний стан обвинувачених, які швидко тікали з місця вчинення кримінального правопорушення разом з сейфом та шкатулкою, і дуже поспішали це зробити, про що свідчить те, що частину ювелірних виробів вони загубили на сходовому майданчику.

А тому доводи в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_12 і захисника ОСОБА_7 , що показання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 про участь ОСОБА_12 у нападі на ОСОБА_22 нібито спростовуються дослідженими судом доказами, непереконливі.

За клопотанням сторони захисту суд допитав свідків, які нібито підтверджували алібі ОСОБА_12 на 8 та 9 березня 2016 року, зокрема, неможливість перебування в м. Києві в ці дні.

Свідок ОСОБА_21 - матір ОСОБА_12 показала, що 8 березня 2016 року син приїхав до неї, привітав зі святом, після чого забрав мангал і поїхав з кумами, всіх імен вона не пам`ятає. На той час у ОСОБА_79 був автомобіль "Opel". Наступного дня син привіз мангал близько 16 години. Чи їздив він у м. Київ у 2016 році, їй невідомо. Останній раз вони спілкувались наприкінці березня 2016 року, а 1 квітня 2016 року його затримали.

Свідок ОСОБА_26 показала, що проживала разом з ОСОБА_12 з 2015 року по 2016 рік, відносини були добрі. Також з ними проживали її син, сестра і бабуся. 8 березня 2016 року вранці вони привітали рідних та разом з ОСОБА_12 та кумами поїхали відпочивати на дачу, додому повернулися близько 21 години і о 23 годині полягали відпочивати. За кермом був ОСОБА_12 9 березня 2016 року прокинулися від стуку у двері, прийшла сусідка ОСОБА_27 і принесла запчастину від автомобіля ОСОБА_12 . 10 березня 2016 року ОСОБА_12 поїхав, щоб продати автомобіль, однак повернувся, не продавши його.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_27 вона проживає за адресою: АДРЕСА_17 , і є сусідкою ОСОБА_26 9 березня 2016 року близько 08 години зайшла до сусідки, оскільки у дворі знайшла деталь від автомобіля ОСОБА_12 . Двері відчинила ОСОБА_26 , яка покликала ОСОБА_12 , і вони забрали запчастину.

Свідок ОСОБА_25 , яка також проживає в будинку АДРЕСА_18 , показала, що ОСОБА_12 проживав з її кумою ОСОБА_26 8 березня 2016 року вони всі разом поїхали на дачу святкувати і були там до 20 - початку 21 години. Їхали на автомобілі ОСОБА_12 , який був за кермом, хоча і вживав алкоголь. 9 березня 2016 року зранку біля під`їзду бачила автомобіль ОСОБА_12 . 10 березня 2016 року ОСОБА_12 не бачила, однак впевнена в тому, що бачила його автомобіль темного кольору, номерного знаку не знає.

Оцінивши ці показання, суд дійшов висновку, що жоден зі свідків не підтвердив у категоричній формі неможливість відвідування ОСОБА_12 м. Києва на початку березня 2016 року, в тому числі 9 березня 2016 року та 10 березня 2016 року, коли було вчинено напад на ОСОБА_22 .

До того ж, сам ОСОБА_12 підтвердив, що 10 березня 2016 року був у м. Києві і на прохання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підвозив їх до будинку, де було вчинено напад на ОСОБА_22 та її вбивство.

Дійсно, при проведенні слідчого експерименту, будучи в статусі підозрюваного, ОСОБА_11 намагався перекласти відповідальність за вбивство потерпілої на ОСОБА_10 . Разом з тим, і під час слідчих експериментів, і в судовому засіданні суду першої інстанції вони давали детальні показання про участь та роль ОСОБА_12 у вчиненні нападу на ОСОБА_22 , які істотних суперечностей не містять, про розподіл майна, яким вони заволоділи. І те, що у ОСОБА_12 не було вилучено майно, належне ОСОБА_22 , об`єктивно пояснюється тим, що він був затриманий 31.03.2016, тобто через 21 день після вчинення кримінального правопорушення, а тому мав достатньо часу і можливостей розпорядитися ним.

Позицію ОСОБА_12 і захисника ОСОБА_7 , які вказують про неправдивість показань ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , яким нібито вигідно, щоб саме ОСОБА_12 фігурував як організатор, за рахунок чого їх відповідальність пом`якшується, колегія суддів розцінює як припущення. До того ж, ОСОБА_11 вчинив умисне вбивство, а тому його відповідальність буде більшою у будь-якому випадку.

Отже, суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, і навів у вироку сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведено винуватість ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 у вчиненні розбою щодо ОСОБА_22 , а ОСОБА_11 також в умисному вбивстві ОСОБА_22 , і які з точки зору достатності та взаємозв`язку правильно покладено в обґрунтування висновків, у тому числі щодо правової кваліфікації дій кожного з обвинувачених за ч.4 ст.187 КК України (відповідно до зміненого прокурором обвинувачення) - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах; та дій ОСОБА_11 за п.6 ч.2 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів.

Також ОСОБА_10 і ОСОБА_11 висунуто обвинувачення у тому, що в лютому - березні 2016 року, точно дата, час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, вони, діючи за попередньою змовою, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом збуту психотропних речовин у великих розмірах, незаконно придбали у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину амфетамін, що знаходилась у двох поліетиленових пакетах з пазовими замками, та психотропну речовину МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) у вигляді трьох таблеток, які містилися у двох поліетиленових пакетах з пазовими замками. В подальшому вказані психотропні речовини ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за невстановлених обставин перенесли до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_6 , де незаконно зберігали з метою збуту, а також для власного вживання.

17 березня 2016 року близько 22 години 50 хвилин під час обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 працівники поліції на балконі та в кімнаті виявили та вилучили поліетиленовий пакет, в якому знаходилась порошкоподібна речовина жовто-кремового кольору масою 0,411 г, та поліетиленовий пакет, в якому знаходилась волога пастоподібна речовина жовто-кремового кольору масою 23,830 г, що містять психотропну речовину амфетамін масами, 0,226 г та 14,060 г, відповідно, загальною масою 14,286 г, що є великим розміром, та поліетиленовий пакет, в якому знаходилась фігурна таблетка сірого кольору з написом "Dom Porignon Charmed'Inene" масою 0,430 г, поліетиленовий пакет, в якому знаходились дві таблетки рожевого кольору у вигляді серця масами 0,250 г та 0,246 г, що містять психотропну речовину МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), масами 0,185 г, 0,073 г, 0,079 г, відповідно, загальною масою 0,337 г, які ОСОБА_10 і ОСОБА_11 незаконно придбали та зберігали з метою збуту та для власного вживання.

Вказані дії ОСОБА_10 і ОСОБА_11 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України - незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинені за попередньою змовою групою осіб, предметом яких були психотропні речовини у великих розмірах та особливо небезпечні психотропні речовини.

Також ОСОБА_10 і ОСОБА_11 висунуто обвинувачення у тому, що у березні 2016 року, точно дата, час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, вони, діючи за попередньою змовою, без передбаченого законом дозволу у невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбали патрони в кількості 50 штук калібру 9 х 18 мм, дві гранати "РГД-5" і три запали до ручної гранати "УЗРГМ-2", які незаконно перенесли до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_6 , та стали незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу.

17 березня 2016 року близько 22 години 50 хвилин під час обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 працівники поліції в кімнаті виявили та вилучили патрони в кількості 50 штук калібру 9 х 18 мм, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - пістолетними патронами калібру 9 х 18 мм, зразка 1951 року, до пістолетів системи "Макаров", що споряджені оболонковими кулями із сталевим осердям, дві промислово виготовлені осколкові ручні гранати "РГД-5" (без запалу), придатні до вибуху, три промислово виготовлені уніфіковані запали ручної гранати типу "УЗРГМ-2", які є засобами підриву (пристрої, призначені для створення вибухового імпульсу), призначені для підриву розривного заряду "Ф-1", "РГД-5", "РГ-42", придатні до вибуху, які відносяться до боєприпасів та які ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за попередньою змовою незаконно придбали, носили та зберігали без передбаченого законом дозволу.

Вказані дії ОСОБА_10 і ОСОБА_11 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України - носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу за попередньою змовою групою осіб.

Виправдуючи ОСОБА_10 і ОСОБА_11 по пред`явленому обвинуваченню в цій частині, суд, пославшись на загальні засади кримінального провадження, а саме, презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зазначив у вироку, що сторона обвинувачення, на яку покладено обов`язок доказування обставин, що мають значення для кримінального провадження, не надала переконливих доказів належності обвинуваченим цих психотропних речовин і бойових припасів.

З такими висновками колегія суддів погоджується і доводи апеляційної скарги прокурора їх не спростовують.

Обвинувачений ОСОБА_10 показав, що виявлені психотропні речовини йому не належать, про їх знаходження в квартирі він нічого не знав і не може пояснити, звідки в квартирі гранати і патрони. В квартирі весь час перебувало багато людей, вона орендувалась для "тусовок", і в ній також проживав ОСОБА_19 . Кімната, в якій він жив, була прохідною, і за три дні до обшуку він переїхав у кімнату ОСОБА_19 , який з`їхав. На його думку, гранати належали саме ОСОБА_19 , якого затримали з гранатою і щодо якого ухвалено вирок.

Обвинувачений ОСОБА_11 також категорично заперечував, що знайдені в квартирі психотропні речовини, боєприпаси і граната належать йому, і вказав, що про їх знаходження в квартирі він нічого не знав. Психотропні речовини міг принести будь-хто, оскільки в квартирі постійно перебувало багато людей, а боєприпаси і гранати, які були вилучені в квартирі, можливо, належать ОСОБА_19 , якого затримали з гранатою при виході з квартири.

На спростування цих показань і, відповідно, на підтвердження винуватості ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, сторона обвинувачення посилалася на дані в показаннях свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , показання яких викладено раніше.

Також свідок ОСОБА_19 показав, що в квартирі АДРЕСА_6 , зброю та наркотики він не бачив, а свідок ОСОБА_20 додав, що коли він, ОСОБА_19 і ОСОБА_11 перебували в готелі "ІНФОРМАЦІЯ_9", то ОСОБА_11 , на його думку, перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, стороною обвинувачення було надано документи та висновки експертів, а саме, вказаний раніше протокол обшуку від 17.03.2016 в квартирі АДРЕСА_6 , в якій проживали ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , а також:

- рапорт оперуповноваженого ВКП Дарницького УП ГУНП у м. Києві, зареєстрований 18.03.2016, рапорт старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві, зареєстрований 30.08.2016, з яких слідує, що 17.03.2016 під час проведення санкціонованого обшуку в кримінальному провадженні № 0002546 за попередньою кваліфікацією за п.6 ч.2 ст.115 КК України за адресою: АДРЕСА_6 , за місцем мешкання ОСОБА_11 і ОСОБА_10 було виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет, та 50 предметів, схожих на набої калібру 9 х 18 мм, тобто виявлено ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України, а також поліетиленовий пакет, в якому знаходилась порошкоподібна речовина жовто-кремового кольору, поліетиленовий пакет, в якому знаходилась волога пастоподібна речовина жовто-кремового кольору, в яких виявлено психотропну речовину амфетамін, поліетиленовий пакет, в якому знаходилась фігурна таблетка сірого кольору з написом "Dom Porignon Charmed'Inene", поліетиленовий пакет, в якому знаходились дві таблетки рожевого кольору у вигляді серця, що містять психотропну речовину МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), тобто надалі додатково було виявлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (т.6 а.с.16, 18-19);

- протокол огляду предметів та речей від 12.08.2016, під час якого оглянуто вилучені 17.03.2016 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 дві упаковки пакетів з пазовими замками розмірами 7 х 12 см, відповідно, 51 і 46 пакетів з пазовими замками. На упаковках етикетки виробника з написом "Пакет із замком zip-lock (уп-100 шт.)" (т.10 а.с.59-64);

- висновок експерта № 833х від 12.05.2016, згідно з яким в наданих на дослідження вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 і ОСОБА_80 за адресою: АДРЕСА_6 , порошкоподібній речовині жовто-кремового кольору, вологій пастоподібній речовині жовто-кремового кольору, виявлено психотропну речовину - амфетамін. Надані на дослідження таблетки містять психотропну речовину МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін). Нашарування речовини коричневого кольору на металевому предметі у вигляді пробки є особливо небезпечним наркотичним засобом - екстрактом канабісу. Надані на дослідження речовина - нітрат ртуті, рідини - оцтова кислота, ізопропіловий спирт, речовина - гідроксид натрію до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не відносяться. В змивах з наданих на дослідження предметів - гофрованої пластикової трубки, скляного мірного стакану, ПЕТ-пляшки, столової металевої виделки, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (в межах використаних методів дослідження) не виявлено. Маса амфетаміну в наданих на дослідження речовинах становить 0,226 г, 14,060 г. Загальна маса амфетаміну становить 14,286 г. Маса МДМА (3,4-метилендіоксимеметамфетаміну) в наданих на дослідження таблетках становить 0,185 г, 0,073 г, 0,079 г. Загальна маса МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетаміну) становить 0,337 г. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,03 г (т.7 а.с.138-145);

- висновок експерта № 2013х від 05.08.2016, згідно з яким наданий на дослідження вилучений під час обшуку 17.03.2016 за місцем проживання ОСОБА_10 і ОСОБА_80 за адресою: АДРЕСА_6 , мірний стакан на 500 мл, на якому є напис "Laberxpert 500 мл ТС ГОСТ 25336-82", відноситься до лабораторного хімічного посуду. Надані на дослідження предмети, а саме: предмет з металу жовтого кольору у вигляді пробки, фрагмент гофрованої пластикової трубки, пластикова каністра білого кольору, ПЕТ-пляшка з обрізаним дном, столова металева вилка є предметами побутового призначення (т.7 а.с.149-155);

- висновок балістичної експертизи № 386 від 18.04.2016, згідно з яким наданий на дослідження предмет, схожий на пістолет, вилучений під час обшуку 17.03.2016 за місцем проживання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_6 , до вогнепальної зброї не відноситься, до стрільби придатний. Вказаний предмет є стартовим (шумовим) пістолетом моделі "IJ SPL 01" № НОМЕР_33 калібру 6 мм під капсуль "Жевкело", виготовлений промисловим способом на Іжевському заводі (СССР). Даний пістолет призначений для подачі світло-шумових сигналів. 50 предметів, схожих на патрони, вилучені за тих же обставин, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - пістолетними патронами калібру 9 х 18 зразка 1951 року до пістолетів системи "Макаров", що споряджені оболонковими кулями із сталевим осердям, виготовлені на Луганському патронному заводі (м. Луганськ, Україна), до стрільби придатні (т.7 а.с.230-234);

- висновок вибухо-технічної експертизи № 333/6 від 29.07.2016, згідно з яким надані на дослідження: 2 предмети, схожі на корпуси ручної гранати "РГД-5", відносяться до боєприпасів та є промислово виготовленими осколковими ручними гранатами "РГД-5" (без запалу), які складаються із заряду вибухової речовини - тротилу (100-115 г), корпусу, гільзи, манжети, і придатні до вибуху; 3 предмети, схожі на запали до ручних гранат "УЗРГМ-2", відносяться до засобів підриву (пристрої, призначені для створення вибухового імпульсу) та є промислово виготовленими уніфікованими запалами ручної гранати типу "УЗРГМ-2", які призначені для підриву розривного заряду гранат "Ф-1", "РГД-5І", "РГ-42". Запали "УЗРГМ-2" належать до боєприпасів і придатні до вибуху (т.7 а.с.240-246).

Колегія суддів погоджується з тим, що цими доказами доведено лише факт виявлення в квартирі, яку орендував ОСОБА_11 і в якій він проживав з ОСОБА_10 , психотропних речовин і боєприпасів, і ці обставини не заперечуються стороною захисту. Разом з тим, жодних доказів, належності саме обвинуваченим цих речовин і предметів стороною обвинувачення надано не було.

Показаннями обвинувачених, свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 беззаперечно доведено, що в квартирі, яку орендував для вечірок ОСОБА_11 , кімнати ні за ким закріплені не були, і, крім ОСОБА_19 , в ній постійно залишалися ночувати компанії, з якими знайомились у клубах. До того ж, ОСОБА_19 не оспорював, що коли він виходив з вказаної квартири, його було затримано і вилучено у нього корпус гранати.

Отже, суд дійшов вірного висновку, що вилучені в квартирі психотропні речовини і боєприпаси міг принести будь-хто, така версія прокурором не спростована, і слушно звернув увагу на те, що, вказуючи, що психотропні речовини ОСОБА_10 і ОСОБА_11 зберігали не тільки з метою збуту, а і для власного вживання, сторона обвинувачення не відобразила це у правовій кваліфікації.

Рапорт оперуповноваженого ВКП Дарницького УП ГУНП у м. Києві і рапорт старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві, на які прокурор посилається як на докази, такими не являються. Ці документи лише свідчать про самостійне виявлення органом досудового розслідування обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, і слугували підставами для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України.

Що ж стосується протоколу обшуку від 17.03.2016, протоколу огляду предметів та речей від 12.08.2016, висновків експертів № 833х від 12.05.2016, № 2013х від 05.08.2016, № 333/6 від 29.07.2016, то, викладаючи зміст даних, які в них містяться, прокурор в апеляційній скарзі підсумовує, що ними встановлено факт зберігання, а тому і придбання з метою збуту за попередньою змовою групою осіб психотропних речовин у великих розмірах та особливо небезпечних психотропних речовин ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за місцем свого проживання.

У свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обвинувачення у вчиненні ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вказаних раніше дій ґрунтується виключно на припущеннях і лише з огляду на те, що вони разом проживали в цій квартирі. На користь цього свідчить і те, що сторона обвинувачення у зв`язку з відсутністю доказів вчинення будь-ким з них дій, пов`язаних з незаконним обігом виявлених у квартирі психотропних речовин та бойових припасів, висуває обвинувачення у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб.

При цьому посилання прокурора на те, що про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в цій частині свідчить те, що ОСОБА_11 і ОСОБА_10 визнали вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, є його суб`єктивною думкою і недоречні. Визнавальні показання обвинувачених у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, не можуть бути доказом вчинення ними за інших обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Навпаки, позиція обвинувачених, які беззаперечно визнали вину у вчиненні більш тяжкого кримінального правопорушення, свідчить про її щирість.

Про надуманість таких тверджень прокурора свідчить і те, що він, вказуючи про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження в цій частині, не зазначає, в чому це виразилось, у контексті положень ст.411 КПК України.

Крім того, ОСОБА_12 висунуто обвинувачення у тому, що він у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці без передбаченого законом дозволу у невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбав патрони в кількості 26 штук калібру 5,6 мм, які незаконно переніс до місця свого проживання у будинок за адресою: АДРЕСА_4 , помістивши в шухляду шафи в одній з кімнат, де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

31 березня 2016 року близько 13 години 30 хвилин під час обшуку будинку за місцем проживання ОСОБА_12 працівники поліції виявили та вилучили патрони в кількості 26 штук калібру 5,6 мм, які належать до боєприпасів до вогнепальної зброї, є гвинтівковими, спортивно-мисливськими патронами кільцевого спалаху калібру 5,6 мм (22 LR), які ОСОБА_12 незаконно придбав, переміщував та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вказані дії ОСОБА_12 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України - носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_12 показав, що, ймовірно, вилучені за місцем проживання його матері патрони належать померлому чоловікові матері, який був мисливцем і мав офіційно оформлені рушниці, які після його смерті передані рідним. Наполягав, що до патронів жодного відношення не має, і постійно проживав в іншому місті з ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_21 підтвердила, що її син ОСОБА_12 з нею не проживав. Під час обшуку за місцем її проживання було знайдено мисливську рушницю та гільзи, які належали її покійному чоловіку та раніше зберігалися у сейфі. Дві рушниці чоловік подарував її брату, а одну - своєму.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_12 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення сторона обвинувачення надала такі докази:

- протокол обшуку від 31.03.2016, під час якого в будинку АДРЕСА_4 в присутності ОСОБА_21 в сумці, яка знаходилась під столом в кімнаті, виявлено предмет, схожий на магазин від автомату "АК", а в шухляді шафи-стінки 26 предметів, схожих на патрони калібру 5,6 мм (т.9 а.с.67-71);

- висновок судово-балістичної експертизи № 681 від 12.06.2016, згідно з яким надані на дослідження патрони у кількості 26 штук, вилучені 30.03.2016 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , належать до боєприпасів вогнепальної зброї, є гвинтівковими, спортивно-мисливськими патронами кільцевого спалаху калібру 5,6 мм (22 LR), промислового способу виробництва: 6 патронів (США); 20 патронів (СРСР). Дані патрони у кількості 26 штук до стрільби придатні (т.7 а.с.176-180);

- висновок судово-балістичної експертизи № 682 від 13.07.2016, згідно з яким надані на дослідження патрони у кількості 3 штуки, вилучені 31.03.2016 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , до боєприпасів до вогнепальної зброї не належать, є пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А., промислового способу виробництва "АЕ-9 9мм" (ФОП ОСОБА_81 , Вишневе, Київська область, Україна). Дані патрони до стрільби придатні (т.7 а.с.195-199);

- висновок судової вибухо-технічної експертизи № 42-ВТ від 08.08.2016, з якого вбачається що надані на дослідження, вилучені 31.03.2016 під час огляду автомобіля "Opel Astra G" д/н НОМЕР_34 об`єкт № 1 є стандартним, промислово виготовленим корпусом учбової оборонної осколкової ручної гранати "Ф-1" (УРГ), об`єкт № 2 є стандартним, промислово виготовленим накольним механізмом підривача типу "УЗРГМ" до ручних гранат "Ф-1", "РГД-5", "РГ-42". Надані на дослідження об`єкти до боєприпасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв не відносяться (т.7 а.с.181-193).

Оцінивши ці докази, суд дійшов висновку, що вони доводять лише те, що за місцем проживання матері ОСОБА_12 було виявлено та вилучено боєприпаси, і ОСОБА_12 у цьому будинку не проживав. При цьому версія ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_21 , що патрони могли належати покійному чоловіку матері, який був мисливцем і мав зброю, перевірена не була. Також суд визнав неналежним доказом висновок судово-балістичної експертизи № 682 від 13.07.2016, оскільки він не підтверджує обставини, які мають значення для кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, крім цих доказів, підтверджується також даними у протоколі обшуку від 31.03.2016 в квартирі АДРЕСА_13 , де фактично проживав обвинувачений, та протоколі огляду місця події від 31.03.2016, під час якого оглядався автомобіль "Opel Astra G" д/н НОМЕР_1 , який був у його користуванні.

Разом з тим, логіка прокурора, яким чином вилучення за місцем проживання ОСОБА_12 3-ох патронів марки "АЕ-9 9мм", які до боєприпасів до вогнепальної зброї не належать, та вилучення в автомобілі корпусу учбової оборонної осколкової ручної гранати "Ф-1" (УРГ) і механізму підривача типу "УЗРГМ" до ручних гранат, які до боєприпасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв також не відносяться, підтверджують те, що ОСОБА_12 без передбаченого законом дозволу придбав, носив та зберігав за місцем реєстрації патрони у кількості 26 штук калібру 5,6 мм, є незрозумілою.

Стосовно тверджень прокурора, що сторона захисту не долучила письмові докази начебто наявності у померлого батька ОСОБА_12 дозволу на зброю, колегія суддів зауважує наступне.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.17 КПК України, положення яких кореспондуються з ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

ОСОБА_82 , який був вітчимом, а не батьком ОСОБА_12 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.13 а.с.85). Зважаючи на повідомлені обвинуваченим ОСОБА_12 і свідком ОСОБА_21 обставини, ніщо не заважало стороні обвинувачення перевірити офіційну інформацію про наявність у покійного зареєстрованої мисливської зброї. А тому невжиття заходів для збирання доказів з метою перевірки версії обвинуваченого, що, взагалі, не представляє складності, не дає прокурору права перекладати обов`язок доказування на сторону захисту.

І той факт, що, даючи оцінку показанням свідка ОСОБА_21 , суд вказав у вироку, що вони не підтверджують алібі ОСОБА_12 , не свідчать про те, що суд визнав їх недостовірними, а тому вони не можуть бути покладені в основу вироку в іншій частині, як вважає прокурор.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ст.94 КПК України дав оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості і достовірності і, встановивши, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення не доводить, що ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.307, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, а ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, ухвалив правильне рішення про їх виправдання в цій частині.

Отже, підстави для скасування вироку в частині виправдання обвинувачених та ухвалення нового обвинувального вироку, як про це просить прокурор, відсутні.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Ухвалюючи вирок, суд навів докладні мотиви прийнятого рішення про задоволення цивільно-правових вимог законного представника потерпілих ОСОБА_14 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_23 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , який просив стягнути з обвинувачених солідарно на його користь матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, що складається з вартості майна, яким заволоділи обвинувачені, та задовольнив вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі по 500 000 гривень на кожну з них, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, врахувавши характер та обсяг страждань потерпілих, які втратили матір. На час прийняття судом рішення ОСОБА_83 досягла повноліття, підтримала позовні вимоги щодо своєї частки, а тому суд визнав її цивільним позивачем і стягнув безпосередньо на її користь завдану їй матеріальну і моральну шкоду.

Враховуючи те, що жодного обґрунтування та розрахунку стосовно вимоги про стягнення в інтересах кожної з потерпілих по 500 000 грн матеріальної шкоди, завданої смертю, ОСОБА_23 не навів, у цій частині суд у позові відмовив.

Оскільки потерпілий ОСОБА_13 - батько загиблої ОСОБА_22 на час ухвалення вироку помер і його правонаступники відповідних заяв до суду не подали, суд залишив його позов без розгляду.

Доводи захисника ОСОБА_8 , що в рахунок часткової компенсації позовних вимог ОСОБА_13 , з яким залишилися проживати неповнолітні потерпілі ОСОБА_23 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , ОСОБА_11 частково відшкодував 103 912 грн 54 коп, а ОСОБА_10 повністю - 235 000 грн, підтверджуються заявами ОСОБА_13 та копіями чеків про перерахування коштів на рахунок потерпілого (т.13 а.с.67, 70-71). Водночас, це не є підставою для скасування рішення суду про позов ОСОБА_14 і залишення його без розгляду.

За приписами ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч.2 ст.326 КПК України, тобто якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду.

ОСОБА_11 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, якими потерпілим ОСОБА_13 , неповнолітнім потерпілим ОСОБА_23 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 було завдано матеріальну та моральну шкоду. Законний представник потерпілих ОСОБА_14 брав участь у судовому розгляді і давав показання, в тому числі стосовно заявленого ним цивільного позову. Отже, передбачених законом підстав для залишення його цивільного позову без розгляду у суду першої інстанції не було.

Крім того, позовні вимоги ОСОБА_13 і ОСОБА_14 не пов`язані між собою, оскільки потерпілий просив стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 649 700 грн, завдану внаслідок смерті доньки, і 50 300 грн матеріальної шкоди, як складалася з витрат на поховання, виготовлення і встановлення пам`ятника, оформлення спадщини на неповнолітніх онук, їх утримання і оздоровлення.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_14 фактично не займався та не займається вихованням дітей та проживає окремо, як на підставу для відмови у позові суд правильно визнав необґрунтованими, оскільки він є законним представником неповнолітніх потерпілих, в інтересах яких подав цивільний позов, і батьківських прав не позбавлений.

Аналогічні доводи в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 колегія суддів з цих же підстав відкидає і звертає увагу, що на даний час виключно ОСОБА_14 має право подати позов з метою захисту інтересів потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_14 . У зв`язку з цим посилання в апеляційній скарзі на те, що стягнення коштів на його користь може порушити права неповнолітніх дітей, є припущеннями, а твердження, що при розгляді справи в порядку цивільного судочинства незрозуміло за чиїм позовом має бути встановлена особа, яка матеріально утримує дітей і займається їх вихованням, є безпідставними, адже ця обставина не має значення з огляду на зміст позовних вимог про стягнення шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Разом з тим, доводи захисника ОСОБА_8 про порушення судом норм процесуального права під час розгляду цивільного позову заслуговують на увагу.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до положень п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У первинно поданій 31.08.2016 до надходження обвинувального акта до суду позовній заяві ОСОБА_14 просив стягнути з обвинувачених солідарно на його користь 202 383 грн 40 коп у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. 08.05.2018 в судовому засіданні до початку судового розгляду після зміни складу суду представник потерпілих ОСОБА_6 подав уточнену позовну заяву, в якій ОСОБА_14 просив стягнути кошти не на користь потерпілих, які на той час були неповнолітні, а на свою користь в інтересах дітей таку ж суму (т.1 а.с.87-91, т.3 а.с.169-173).

Уточнена позовна заява, в якій ОСОБА_14 збільшив позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, з 202 383 грн 40 коп до 208 383 грн 40 коп, що не було пов`язано з додатковими витратами, направлена до суду 04.03.2021, коли тривав судовий розгляд, однак була прийнята судом (т.12 а.с.165-170).

А тому вирок суду в частині рішення про цивільний позов належить змінити шляхом зменшення сум, які підлягають стягненню з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 солідарно на користь законного представника ОСОБА_14 в інтересах малолітніх ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , а також на користь ОСОБА_84 ( ОСОБА_85 ), яка досягла повноліття, у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, з 69 461 грн 13 коп до 67 461 грн 13 коп (202 383, 40 : 3 = 67 461, 13) і задовольнити в цій частині апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 .

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував, що вони вчинили особливо тяжкі злочини, обставини їх вчинення, зокрема дії кожного, суспільно небезпечні наслідки, мотиви, відношення до вчиненого.

Стосовно осіб винних суд врахував, що ОСОБА_10 і ОСОБА_11 не навчаються і не працюють, не судимі, не одружені, утриманців не мають, їх молодий вік.

ОСОБА_12 негативних характеристик не має, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , суд визнав щире каяття, часткове відшкодування шкоди та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , встановлено не було, як і обставин, які пом`якшують ОСОБА_12 покарання.

А тому суд правильно призначив їм покарання у виді позбавлення волі в межах, установлених санкціями відповідних законів України про кримінальну відповідальність, та додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Доводи захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_11 про суворість призначеного останньому покарання непереконливі з огляду на обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, корисливий мотив, яким він керувався, механізм вбивства потерпілої, обстановку, тощо. Так, ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном з достатньою силою завдав ОСОБА_22 велику кількість ударів у голову, і йому було достовірно відомо, що в квартирі, крім потерпілої, перебувають неповнолітні діти. Крім того, наслідки у виді смерті потерпілої є невиправними, і без матері залишилося троє дітей, двоє з яких на час вчинення злочину були малолітніми. Вчиняючи злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичним засобів, ОСОБА_11 також керувався корисливим умислом і, незважаючи на молодий вік, стан здоров`я та наявність освіти, не займався суспільно корисною роботою, обравши саме такий спосіб заробітку.

А тому навіть з урахуванням встановлених обставин, які пом`якшують покарання, колегія суддів вважає, що призначене йому покарання є справедливим і співрозмірним його особі та його діям, не вбачає підстав вважати його суворим і, відповідно, задовольняти апеляційні скарги захисника в цій частині та обвинуваченого.

Необґрунтованими, на переконання колегії суддів, є і твердження прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_12 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Вказуючи, що суд призначив ОСОБА_12 м`яке покарання і порушуючи питання про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на максимальний строк, прокурор лише вибірково цитує положення ст.ст.50, 65 КК України, постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003, практики Європейського суду з прав людини і формально зазначає про недотримання судом вимог закону.

Всупереч доводам прокурора вчинення ОСОБА_12 у минулому злочину, за який він відбув покарання ще у 1998 році і судимість за який вже давно погашена, не дає підстав вважати, що у нього відсутня життєва установка на виправлення, а невизнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є позицією захисту, яка не може впливати на призначення покарання.

Такими, що не відповідають дійсності, є і твердження прокурора, що ОСОБА_12 підбурював свідків, які є його близькими родичами та знайомими, до давання показань на підтвердження нібито наявності у нього алібі. З цього приводу колегія ще раз звертає увагу, що показання свідків сторони захисту суд за наслідками їх оцінки недостовірними або неправдивими не визнавав.

Крім даних про особу обвинуваченого, які врахував суд першої інстанції, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_12 в період з 30.08.2014 по 31.07.2015 у складі добровольчого батальйону " ІНФОРМАЦІЯ_8 ", а в подальшому 24-ого окремого штурмового батальйону " ІНФОРМАЦІЯ_8 " Збройних Сил України, в/ч польова пошта НОМЕР_35 брав участь в антитерористичній операції на території Луганської області. За місцем проживання він характеризується позитивно, має матір - ОСОБА_21 , яка страждає на хронічні захворювання.

З урахуванням того, що суд дотримав вимоги закону, через які реалізуються принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання, і протилежне прокурором доведено не було, а також додаткових даних про особу ОСОБА_12 , підстави для призначення йому більш суворого покарання відсутні. Отже, апеляційна скарга прокурора не може бути задоволена і в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, захисника ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в частині рішення про цивільний позов змінити.

Зменшити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 солідарно на користь законного представника ОСОБА_14 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_15 , у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, з 69 461 /шістдесяти дев`яти тисяч чотириста шістдесят однієї/ гривні 13 /тринадцяти/ копійок до 67 461 /шістдесяти семи тисяч чотириста шістдесят однієї/ гривні 13 /тринадцяти/ копійок.

Зменшити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 солідарно на користь законного представника ОСОБА_14 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_14 , у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, з 69 461 /шістдесяти дев`яти тисяч чотириста шістдесят однієї/ гривні 13 /тринадцяти/ копійок до 67 461 /шістдесяти семи тисяч чотириста шістдесят однієї/ гривні 13 /тринадцяти/ копійок.

Зменшити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 солідарно на користь ОСОБА_16 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, з 69 461 /шістдесяти дев`яти тисяч чотириста шістдесят однієї/ гривні 13 /тринадцяти/ копійок до 67 461 /шістдесяти семи тисяч чотириста шістдесят однієї/ гривні 13 /тринадцяти/ копійок.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3