Справа № 183/2109/23
№ 1-кс/183/798/23

У Х В А Л А
28 лютого 2023 року Слідча суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначає, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області № 40 о/с від 28.01.2021 року ОСОБА_6 призначено на посаду слідчого слідчого відділення ВП № 1 Старобілського РУП ГУНП в Луганській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Таким чином, ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу.
Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Відповідно до ст. 63 Закону України «Про Національну поліцію»
ОСОБА_6 присягнула на вірність Українському народові та зобов`язався, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Водночас ОСОБА_6 складеної присяги не дотрималась та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, на порушення вимог ст. ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст. ст. 2, 63 Закону України «Про Національну поліцію» зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за таких обставин.
24.02.2022 року на виконання наказів вищого військового керівництва військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авійційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Київській, Луганській, Донецькій, Харківській, Житомирській, Чернігівській, Сумській, Херсонській, Запорізькій, Миколаївській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної адміністрації, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого внаслідок широкомасштабного збройного нападу здійснили військову окупацію частин вказаних територій України, в тому числі території смт Новопсков Старобілського району Луганської області, яка фактично захоплена та тимчасово окупована з березня 2022 року.
24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому дія якого продовжено по 19.02.2023 шляхом прийняття 15.03.2022, 21.04.2022, 22.05.2022, 15.08.2022, 16.11.2022 Верховною Радою України відповідних Законів на підставі Указів Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022.
Так, приблизно з середини березня 2022 року (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на території смт Новопсков Луганської області, тобто території, тимчасово окупованій зс рф, ОСОБА_6 , будучи громадянкою України та працівником правоохоронного органу - слідчим слідчого відділення ВП № 1 Старобілського РУП ГУНП в Луганській області, добровільно пройшла співбесіду з представниками так званої «лнр», які є частиною окупаційної адміністрації рф, на предмет його переходу на сторону окупанта (тобто на бік ворога України).
Під час вказаної співбесіди ОСОБА_6 добровільно надала згоду представникам рф на вступ до структурного підрозділу окупаційної адміністрації рф, а саме так званого «новопсковського рввс мвс лнр», тобто на перехід на бік ворога, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.
Після цього ОСОБА_6 розпочала «службу» в структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф, а саме так званому «новопсковському рввс мвс лнр», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
27.01.2023 року, у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Слідчий зазначає про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
З посиланням, на п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України, слідчий наголошує на наявності достатніх відомостей про те, що підозрювана виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної ВРУ державою-агресором, внаслідок чого оголошена у міжнародний розшук.
Разом з тим, на виклики слідчого підозрювана ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явилась.
У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено оперативному підрозділу Луганського управління ДВБ НП України.
При цьому, слідчий наполягає на тому, що підозрювана переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Враховуючи те, що 04.02.2023 року, 05.02.2023 року, 06.02.2023 року підозрювана належним чином викликалась до органу досудового розслідування, в тому числі для вручення повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, проте не з`явилася у призначений час та не повідомила про поважні причини неприбуття, тому з урахуванням зібраних матеріалів, що підтверджують перебування ОСОБА_6 з березня 2022 року та до теперішнього часу в смт Новопсков Луганської області, остання переховується від органу досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
З березня 2022 збройні формування окупаційної влади країни-агресора рф встановили та здійснюють фактичний контроль території смт Новопсков Луганської області, а тому вказана територія знаходиться під окупацією збройних формувань рф.
Наведені вище обставини унеможливлюють завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні без проведення спеціального досудового розслідування, оскільки підозрювана ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області та переховується там від органів досудового розслідування.
Враховуючи наведене, з метою досягнення завдання кримінального провадження, дотримання належної правової процедури, слідчий просить дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування.
Позиція учасників провадження в судому засіданні.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.
Захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, вважає клопотання необґрунтованим, оскільки органом досудового розслідування не вжито всіх достатніх заходів для визначення встановлення фактичного місцезнаходженя підозрюваної.
Слідча суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшла таких висновків.
Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень врегульовані главою 24-1 КПК України.
Згідно із ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII передбачено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом.
Згідно з ч. 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями в тому числі ст. 111-1 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Крім того, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII встановлено, що порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.
Згідно з ч. 2 ст. 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи, щодо якої подано клопотання, у вчиненні кримінального правопорушення.
Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук (ч. 1 ст. 297-4 КПК України).
При розгляді клопотання про спеціальне досудове розслідування слідчий суддя повинен встановити:
- чи передбачає КПК України спеціальне досудове розслідування щодо злочину, який розслідується у межах того чи іншого кримінального провадження;
- чи набула особа, щодо якої подано клопотання про спеціальне досудове розслідування, статусу підозрюваного у кримінальному провадженні;
- чи наявні достатні докази для підозри особи, щодо якої подано клопотання про спеціальне досудове розслідування, у вчиненні нею кримінального правопорушення;
- чи переховується особа від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності;
- чи оголошена особа у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Оцінюючи можливості здійснення спеціального досудового розслідування, слідча суддя виходить з наступного.
За версією органу досудового розслідування, приблизно з середини березня 2022 року (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на території смт Новопсков Луганської області, тобто території, тимчасово окупованій зс рф, ОСОБА_6 , будучи громадянкою України та працівником правоохоронного органу - слідчим слідчого відділення ВП № 1 Старобілського РУП ГУНП в Луганській області, добровільно пройшла співбесіду з представниками так званої «лнр», які є частиною окупаційної адміністрації рф, на предмет його переходу на сторону окупанта (тобто на бік ворога України).
Під час вказаної співбесіди ОСОБА_6 добровільно надала згоду представникам рф на вступ до структурного підрозділу окупаційної адміністрації рф, а саме так званого «новопсковського рввс мвс лнр», тобто на перехід на бік ворога, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.
Після цього ОСОБА_6 розпочала «службу» в структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф, а саме так званому «новопсковському рввс мвс лнр», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.
Вирішуючи питання щодо процесуального статусу ОСОБА_6 у кримінальному провадженні та дотримання вимог із повідомлення особі про підозру.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Порядок здійснення повідомлень передбачений ст. 135 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).
У зв`язку з неможливістю вручення ОСОБА_6 письмового повідомлення про підозру в день його складення слідчим або прокурором, органом досудового розслідування у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 42 та ч. 2 ст. 135 КПК України, вжито передбачених заходів для вручення повідомлення про підозру.
Так, повідомлення про підозру від опубліковане в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Вказане дає підстави для висновку, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Отже, відповідно до ст. 42 КПК України, ОСОБА_6 набула статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання щодо наявності достатніх доказів для підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, слідча суддя виходить з настпного.
Відповідно до ч.2 ст. 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.
Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». В оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» ЄСПЛ вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.
Повідомлена ОСОБА_6 підозра на час розгляду цього клопотання є обґрунтованою, тобто зазначені у клопотанні сслідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, об`єктивно підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують суд у тому, що ОСОБА_6 могла вчинити злочини за наведених у підозрі обставин.
В обґрунтування пред`явленої підозри слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема:
-матеріали Луганського управління ДВБ НП України;
-відомості УКЗ ГУНП в Луганській області щодо призначення ОСОБА_6 наказом начальника ГУНП в Луганській області № 40 о/с від 28.01.2021 на посаду слідчого слідчого відділення ВП № 1 Старобілського РУП ГУНП в Луганській області;
-копія паспорта громадянина України ОСОБА_6 (серії НОМЕР_3 , виданий 23.11.2012 Новопсковським РСУДМС України в Луганській області);
-протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 25.07.2022;
-протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 25.07.2022;
-протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 12.08.2022;
-протоколи огляду відеозапису від 25.07.2022, 12.08.2022, в ході яких за участю свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію публікації Інтернер-ресурса- багатоплатформового клаудмесенджера для смартфонів, планшетів та ПК «Telegram» (який дозволяє обмінюватися текстовими, голосовими та відеоповідомленнями, наліпками та фотографіями, файлами багатьох форматів та має функції відео- і аудіодзвінків, організації відеконференцій у групах і каналах) на інтернет-сторінці каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , під назвою мовою оригіналу « ІНФОРМАЦІЯ_5 ПРИНЯЛИ ПРИСЯГУ НА ВЕРНОСТЬ РЕСПУБЛИКИ И ЕЕ НАРОДУ», та відповідно до яких свідки впізнали на відеозаписі та показали на особу ОСОБА_13 , яка з березня 2022 року зрадивши присязі поліцейського України вступила до незаконно створеного структурного підрозділу «мвс лнр» окупаційної адміністрації країни-агресора рф та здійснює «службу»;
-протокол огляду від 24.05.2022 публікацій Інтернер-ресурсів Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади Кабінету Міністрів України за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 , Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (скорочено Мінреінтеграції) за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до якого підтверджено та визначено Перелік тимчасово окупованих територій Луганської області, зокрема, Новопсковської селищної територіальної громади Старобільського району, внаслідок військових дій країни-агресора рф;
-протокол огляду від 04.06.2022 інтернет-ресурса, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію публікації, розміщеної на Інтернет сторінці (сайті) так званого «министерства внутренних дел луганськой народной республики» («мвс лнр») окупаційної адміністрації країни-агресора рф (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 ), щодо створення та роботи так званого мовою оригіналу «новопсковского районного отдела внутренних дел мвд лнр» («новопсковського рввс мвс лнр») з місцем розташування в незаконно захоплених адміністративних будівлях ІНФОРМАЦІЯ_9 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ;
З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, на даному етапі слідча суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи можуть свідчити про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
У зв`язку з вищевикладеним, слідча суддя вважає, що з доданих до клопотання матеріалів та доказів вбачається наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , зокрема, у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що може бути підставою здійснення спеціального досудового розслідування щодо нього.
Отже, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , зважаючи на наявні матеріали кримінального провадження, слідча суддя дійшла висновку про наявність достатніх доказів для підозри щодо вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.
Оцінюючи продані до клопотання докази, що доводять факту переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя зауважує наступне.
Під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (постанова Верховного суду від 19.06.2018, справа № 659/234/16-к).
Вирішуючи питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, слідчому судді необхідно встановити чи обізнана особа про те, що органом досудового розслідування розпочато кримінальне переслідування щодо неї.
Факт такої обізнаності ОСОБА_6 підтверджується, насамперед, тим, що 04.02.2023 року, 05.02.2023 року та 06.02.2023 року ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, викликалась до органу досудового розслідування для вручення повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та допиту в якості підозрюваної, шляхом публікації повістки про виклик в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Однак, у визначений прокурором час, ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. У зв`язку з викладеним, 30.01.2023 року, відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Так, відповідно до наданих органом досудового розслідування відомостей, в достатньому обсязі з належним нормативно-правовим обґрунтуванням надано докази, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме в смт. Новопсков Луганської області.
Органом досудового розслідування було вжито всіх передбачених КПК України можливостей для встановлення місця перебування ОСОБА_6 та виклику його до органу досудового розслідування
Зі змісту ч. 2 ст. 297-1 та ч. 1 ст. 297-4 КПК України вбачається, що для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування орган слідства має довести факт оголошення підозрюваного у міждержавний та/або міжнародний розшук.
В даному випадку, винесена слідчим, на підставі ст. 281 КПК України, постанова про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 від 15.02.2023 року є підставою для ініціювання у подальшому здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, що не може бути розцінено судом, як оголошення підозрюваної в міжнародний розшук.
Керуючись статтями 297-1, 297-4, 372 КПК України, слідча суддя,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .