Справа № 165/2732/22 Провадження №11-сс/802/409/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №00000333 від 11.10.2022 року, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Нововолинського районного суду Волинської області від 24 жовтня 2022 року про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
До Нововолинського міського суду Волинської області надійшло клопотання старшого дізнавача СД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Клопотання мотивував тим, що 10.10.2022 року працівниками поліції за адресою АДРЕСА_1 , було зупинено громадянина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом «Мінськ», д.н.з. НОМЕР_1 , який пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_10 , яке містить ознаки підробки, чим використав завідомо підроблений документ.
За вказаним фактом відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено СД відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області 11.10.2022 року № 0000333 за ч.4 ст.358 КК України.
Дізнавачем СВ відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, у відповідності до вимог ч.3 ст.214, ч.3 ст.233, ст.237 КПК України, 10.10.2022 року було проведено огляд місця події, а саме ділянки території, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , як невідкладний захід, пов`язаний з виявленням, фіксацією відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та з метою збереження речових доказів. В ході огляду місця події, проведеного 10.10.2022 року за адресою АДРЕСА_1 , було вилучено транспортний засіб марки «Мінськ», д.н.з. НОМЕР_1 , який в подальшому поміщено на спеціально обладнаний майданчик ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області за адресою: місто Нововолинськ, вулиця Нововолинська, 15; а також вилучено посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_10 , серії НОМЕР_2 , яке було вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ № 4421245.
Дізнавач зазначив, що у даному випадку ненакладення арешту на вищевказане майно може призвести до настання наслідків втрати слідової інформації про обставини вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та може бути використано як доказ причетності, доведення чи спростування певних обставин вчинення даного кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24.10.2022 року клопотання задоволено. Накладено арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та транспортний засіб «Мінськ», д.н.з. НОМЕР_1 , які виявлено та вилучено в ході огляду місця події проведеного 10.10.2022 року за адресою АДРЕСА_1 .
В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 вважає, що ухвала в частині накладення арешту на транспортний засіб підлягає скасуванню.
Вказує на те, що ОСОБА_11 передав право на користування транспортним засобом марки «Мінськ», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , тому він є належним користувачем та володільцем, відповідно до положень ст.395-398 ЦК України. Вважає, що з матеріалів клопотання неможливо зробити висновок, яким чином вилучене майно (транспортний засіб) можуть мати значення речових доказів у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.358 КК України. Вилучений дізнавачем транспортний засіб не може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки не містить слідів вчинення злочину, не є знаряддям чи предметом цього злочину і ці факти є очевидними. Предметом злочину є документ, а саме посвідчення водія, яке було вилучено у ОСОБА_10 , а транспортний засіб жодного відношення до даного кримінального правопорушення не має.
Крім того, мотивувальна частина ухвали не відповідає вимогам ст.372 КПК України, так як зводиться лише до загальних фраз, не наведено жодних встановлених суддею обставин із посиланням на відповідні докази, а також мотивів з яких виходить суддя. Текст мотивувальної частини свідчить про те, що суддя відмовляє у накладення арешту на транспортний засіб, проте в резолютивній частині клопотання дізнавача задоволює в повному обсязі. Звертає увагу на те, що власник майна ОСОБА_11 не був повідомлений про час і місце розгляду даного клопотання.
Просить ухвалу про накладення арешту на майно в частині, що стосується транспортного засобу «Мінськ», д.н.з. НОМЕР_1 , скасувати та постановити нову. У задоволенні клопотання дізнавача в частині, що стосується транспортного засобу «Мінськ», д.н.з. НОМЕР_1 , відмовити.
В судове засідання не з`явилисявласники майна, представник власника майна ОСОБА_8 ОСОБА_7 , хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується телефонограмою від 31.10.2022, яка міститься в матеріалах провадження.
Від представника власника майна ОСОБА_8 ОСОБА_7 на адресу Волинського апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності її довірителя. А тому апеляційний суд вирішує розглядати справу за їх відсутності.
Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Дані вимоги закону слідчим суддею при винесенні ухвали про накладення арешту на вилучене майно були в повній мірі дотримані.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 11.10.2022 року були внесені відомості до ЄРДР за № 0000333 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.
Підставою накладення арешту на зазначене майно у клопотанні дізнавача зазначено те, що наявні у матеріалах провадження дані дають достатні підстави вважати, що існує сукупність підстав вважати, що транспортний засіб «Мінськ», д.н.з. НОМЕР_1 , про які ставиться питання в апеляційній скарзі, є доказами причетності, доведення чи спростування певних обставин вчинення даного кримінального правопорушення, а не накладення арешту на дане майно може призвести до настання наслідків втрати слідової інформації про обставини вчинення кримінального правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що прокурором та дізнавачем доведено наявність причин для накладення арешту на вилучене майно, а також те, що є достатні підстави вважати, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, зважаючи на характер та обставини розслідуваного правопорушення, наявні у матеріалах провадження дані вказують, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98, ч.2 ст.167 КПК України.
З огляду на наявні в кримінальному провадженні докази постановою дізнавача від 11.10.2022 року вилучене майно було визнано речовими доказами.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що вилучене майно (транспортний засіб) не може мати значення речового доказу у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.358 КК України, оскільки він не містить слідів вчинення злочину, не є знаряддям чи предметом цього злочину, а предметом злочину є саме посвідчення водія, яке було вилучено у ОСОБА_10 , то вони на думку апеляційного суду не заслуговують на увагу.
Так в суді апеляційної інстанції прокурором було вказано, що на даний час в кримінальному провадженні проводяться експертні дослідження на предмет відповідності вузлів та агрегатів транспортного засобу реєстраційним документам, а повернення мотоцикла унеможливить здійснення експертизи.
Також не є слушними посилання захисника, як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді те, що текст мотивувальної частини свідчить про те, що суддя відмовляє у накладення арешту на транспортний засіб, проте в резолютивній частині клопотання дізнавача задоволює в повному обсязі.
Резолютивна частина рішення - це заключна частина єдиного документа суду і вона повинна логічно випливати з попередніх його частин.
Так на думку апеляційного суду з огляду на зміст мотивувальної та резолютивної частин ухвали слідчий суддя помилково зазначив про те, що вилучений дізнавачем транспортний засіб не може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки підсумовуючи результати дослідження матеріалів клопотання та доказів, дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів та досягнення дієвості заходів забезпечення кримінального провадження арешту підлягає вищевказане тимчасово вилучене майно, яке має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, при розгляді клопотання судом з`ясовані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту і підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених у апеляційній скарзі захисника, немає.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Нововолинського районного суду Волинської області від 24 жовтня 2022 року про накладення арешту на майно залишити без змін.
Ухвала в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: