Справа № 204/3992/23
Провадження № 1-кп/204/786/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000032 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 258-5, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2023 року до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000032,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 258-5, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України, для розгляду.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про направлення обвинувального акту для визначення підсудності. В обґрунтування свого клопотання зазначила, що одним із рішень, які вправі ухвалити суд у підготовчому судовому засіданні, відповідно до п. 4 ч. З ст. 314 КПК України, є рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України вказане питання підлягає першочерговому з`ясуванню, оскільки судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правило підсудності. Територіальна підсудність визначається не за фактичним місцем розташування слідчого підрозділу, а за місцезнаходженням відповідного державного органу, до складу якого він входить. Такого висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Інформаційному листі від 15 жовтня 2013 року №1-1640(0)4-13 «Щодо визначення територіальної підсудності розгляду клопотань про забезпечення заходів кримінального провадження». Разом із тим кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідуванняне службових осіб - слідчих відповідних правоохоронних органів, а відповідні державні установи.Враховуючи викладене, а також на підставі системного аналізу зазначених норм КПК можна зробити висновок, що органом досудового розслідування є не слідчий підрозділ, а відповідний орган внутрішніх справ, безпеки чи прокуратури, до складу якого входить цей слідчий підрозділ. Отже, фактичне місцезнаходження структурного підрозділу не є визначальним фактором для вирішення справ, органів безпеки.... Згідно обвинувального акту кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 27,ч.1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 258-5, ч. 1 ст. 366,ч. 3 ст. 209 КК України вчинені за адресою: АДРЕСА_1 , де проводились обшуки, вилучались документи, які є речовими доказами у кримінальному провадженні. Тобто, вказані кримінальні правопорушення, вчинені на території Індустріального району м. Дніпра. ОСОБА_3 було затримано 04 березня 2022 року за місцем його проживання: АДРЕСА_2 (зараз АДРЕСА_3 . У квартирі вилучено мобільні телефони та комп`ютерну техніку, за результатами огляду якої ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України. Відповідно, це кримінальне правопорушення вчинено на території Оболонського району м. Києва. Разом з тим, досудове розслідування було завершено слідчим відділом Управління Служби Безпеки України в Дніпропетровській області. На офіційному сайті СБУ не має жодних відомостей про місцезнаходження слідчого відділу Служби Безпеки України в Дніпропетровській області за адресою: пр. С. Нігояна, 35-а, м. Дніпро. А всі накази та розпорядження, які видаються керівниками органів або підрозділів не можуть бути поставлені вище за Закон та не мають юридичного значення. Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті Служби Безпеки України https://ssu.gov.ua/ регіональне управління УСБУ в Дніпропетровській області знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, 23, що знаходиться за межами територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська та, відповідно до адміністративно-територіального розподілу, є територією, яка відноситьсядо Шевченківського району м. Дніпра, тобто під юрисдикцією Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні вручено прокурором ОСОБА_4 за місцем розташування відділу Дніпропетровської обласної прокуратури - вул. Чернишевського, 23 (Соборний район м. Дніпра). Таким чином, закінчення досудового розслідування відбулося у районі юрисдикції Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Тобто, з обвинувального акту прокурора встановлено, що ані місце вчинення кримінальних правопорушень, ані місцезнаходження органу, що закінчив досудове розслідування, не відноситься до територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. З п`яти кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , чотири вчинені на території Індустріального району, в межах юрисдикції Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Звернула увагу суду, що у провадженні СВ Криворізького ВП перебувають матеріали кримінального провадження № 0000081, відомості про яке внесені до ЄРДР 31 серпня 2022 року, у якому ОСОБА_3 13 лютого 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 , ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 2, ч. 4 ст. 358 КК України. Вказані кримінальні правопорушення, відповідно до фабули також вчинені за адресою: вул. Воронежська,4 у м. Дніпрі та території Індустріального району. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває. У разі направлення його до будь-якого із судів м. Дніпра виникне необхідність об`єднання кримінальних проваджень. Відтак, сторона захисту вважає, що обвинувальний, акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з порушенням правил територіальної підсудності. Аналізуючи вищенаведене, з метою недопущення порушення територіальної підсудності кримінального провадження, є достатні підстави для направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , до Дніпровського апеляційного суду, для визначення підсудності.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисників. Суду пояснив, що він постійно проживає у м. Київ. Події, які вказані прокурором в обвинувальному акті, а саме перемовини відбувались в м. Києві в Шевченківському районі по вул. Дегтярівська. В матеріалах кримінального провадження є протокол його допиту, який було проведено за допомогою детектора брехні, та там зазначено про перемовини та делегацію. Крім того, він повідомляв слідчому та прокурору, що протягом усього часу, в який йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 КК України, він проживав в м. Києві за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до Оболонського району.

Прокурор ОСОБА_4 суду пояснив, що коли ним проводився допит обвинуваченого ОСОБА_3 із застосуванням поліграфа, останній надавав відповіді на поставлені стороною захисту запитання, але де саме відбувались перемовини зазначено не було. До моменту закінчення епізоду кримінального правопорушення в 2018-2019 роках, встановити місце, де саме перебував в той час ОСОБА_3 не можливо, оскільки трафіки телефонних з`єднань можливо отримати лише за два останні роки, тобто коли в 2023 році було закінчено досудове розслідування, отримати вказані відомості не виявилося можливим. На його думку, закінчення вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 258-5 КК України, є момент сплатиподатків на користь так званої «ДНР». ОСОБА_3 через мобільний додаток WhatsApp направляв протокол перемовин з делегацією ІРА, але встановити де саме в цей момент перебувала особа технічно не можливо. У програмі WhatsApp дійсно вказаний протокол зберігся, однак встановити місце перебування ОСОБА_3 , а саме місця відправлення вказаного повідомлення, можливо лише за трафіками, коли телефон прив`язується до базової вишки стільникового зв`язку. Фінансування так званої ДНР, виражається в тому, що ОСОБА_3 , організував у м. Дебальцево Донецької області, за допомогою ФОП, який здійснював підприємницьку діяльність на непідконтрольній території України, та пересилав від отриманих заробітків, податки до так званої ДНР, і вподальшому вказані грошові кошти були перераховані на рахунок так званої ДНР. Платежі до бюджету ДНР здійснювалися з підприємницької діяльності ФОП. Обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується сприяння, однак не можливо встановити де саме обвинувачений цьому сприяв. Окрім цього, не можливо й встановити де саме перебував ОСОБА_3 в момент вчинення інкримінованого йому діяння. Йому не відомо де саме слідчим був складений обвинувальний акт, але ним вказаний обвинувальний акт було направлено до суду із врахуванням ст. 32 КПК України, а саме за місцем органу досудового розслідування.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вивчивши матеріали обвинувального акту та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Під час підготовчого судового засідання, суд у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності, тому питання щодо дотримання правил підсудності підлягає першочерговому з`ясуванню.

Всі інші питання під час підготовчого судового засідання, в тому числі, про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, мають вирішуватися належним судом.

Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, передбачені ч. 3 ст. 314 КПК України. Одним із рішень, яке суд має право прийняти у підготовчому судовому засіданні є рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Як убачається з обвинувального акту, реалізуючи злочинний план ОСОБА_3 , ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 … діючи умисно,з корисливих мотивів, з метою фінансового забезпечення та сприяння терористичної організації «ДНР», здійснили незаконну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності, за погодженням із ОСОБА_9 , під керівництвом останнього у м. Дебальцево Донецької області (арк.9).

У період часу з 11 грудня 2015 року по 25 грудня 2015 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території терористичною організацією «ДНР» у м. Дебальцово Донецької області, вжив всіх необхідних заходів та вчинив всі необхідні дії, направлені на фінансування та сприяння терористичної діяльності шляхом сплати «податків» до так званої «податкової системи «ДНР», в процесі здійснення незаконної підприємницької діяльності на вказаній території(арк.10).

Крім того, у період часу з 23 березня 2016 року по 27 червня 2017 року ФОП ОСОБА_9 здійснюючи фінансово-господарську діяльність на тимчасово окупованій території України, всупереч діючому законодавству України в сфері легітимної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності, на виконання злочинного плану ОСОБА_3 та злочинних вказівок ОСОБА_8 , спрямованих на фінансування та сприяння терористичної організації «ДНР», з розрахункового рахунку ФОП ОСОБА_9 № НОМЕР_1 , відкритого у так званому «Центральному Республіканському Банку ДНР» (м. Донецьк, проспект Миру, 8 «а»), під видом непередбачених чинним законодавством України «податків» і «зборів, до так званого «бюджету «ДНР», сплачено 6% загальної суми за даними касових операцій 6508595, 21 рублів, що складає 390515, 71 російських рублів, що згідно курсу НБ України за період часу з 23 березня 2016 року по 27 червня 2017 року становить 164642, 58 грн (арк.16).

Дії ОСОБА_3 за даним фактом кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 258-5 КК України, як фінансування тероризму, тобто, надання активів терористичній організації «ДНР» з метою їх використання для будь-яких цілей вказаної терористичної організації, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Таким чином, місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 258-5 КК України є м. Дебальцево Донецької області, що відноситься до територіальної юрисдикції Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

Крім того, згідно даних ВМД та доданих до них документів на митному посту «Центральний» (м. Дніпро, площа Десантників, 5) та у відділі митного оформлення № 1 митного поста «Спеціалізований» (м. Дніпро, площа Десантників, 5) Дніпропетровської митниці ДФС щодо митного оформлення та декларування товару, який відповідає коду УКЗЕД , на який відповідно до ПКМ України № 1147 від 30 грудня 2015 року накладено «ембарго» та який імпортується на адресу ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс ГРУП» містяться недостовірні дані щодо експортера (виробника), країни походження товару, його вартості та назви, які були внесені до офіційних документів за вказівкою та розпорядженням генерального директора ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс ГРУП» ОСОБА_3 , декларантом ТОВ «Енелайз» (м. Дніпро, площа Десантників, 1) ОСОБА_10 (яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_3 ), діючою на підставі договору-доручення № 55/1 від 17 вересня 2015 року, відповідно до якого остання здійснює оформлення вантажних митних декларацій на підставі документів, наданих Довірителем (тобто в особі генерального директора ТОВ «Р.Б.К. Атлантіс ГРУП» складено сорок одна вантажна митна декларація, до яких внесено завідомо неправдиві відомості щодо виробника товару, продавця та відправника (арк. 21-22).

Дії ОСОБА_3 за даним фактом кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 366 КК України, як службове підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Таким чином, місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, є м. Дніпро, площа Десантників, 1, тобто місце розташування декларанта ТОВ «Енелайз» в особі ОСОБА_10 , яка й здійснювала оформлення вантажних митних декларацій, що територіально відноситься до Центрального району м. Дніпро (Кіровський районний суд м. Дніпропетровська).

Крім того, діючи умисно, на виконання завдань представника ГУ ГШ ЗС РФ, у тому числі ОСОБА_11 , у 2019 році, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, діючи від імені підприємства МГО «Академія безпеки відкритого суспільства», організував та брав участь разом із членами правління МГО «Академія безпеки відкритого суспільства», Дашті Ісмаель та іншими невстановленими особами, в перемовинах з делегацією Ісламської Республіки Афганістан (надалі ІРА), стосовно можливості відновлення льотної придатності літаків типу Ан-12, Ан-32, Ан-26, Л-39 та вертольотів типу Мі-17, Мі-35, які належать Міністерству оборони ІРА. Також, афганській стороні були представлені БПЛА, резервуари та контейнери автозаправних станцій (арк. 51).

За результатами перемовин 06 листопада 2019 року у м. Києві, сторони погодились, що у разі прийняття рішення керівництва ІРА про реалізацію літаківтипу Ан-12, Ан-32, Ан-26, Л-39 та вертольотів типу Мі-17, Мі-35 на зовнішньому ринку без проведення ремонту, афганська сторона проінформує українську сторону про можливість придбання зазначеної техніки, а також обговорили можливість придбання кулеметів калібру 12,7 мм, автоматичних гранатометів калібру 30 мм,40 мм для потреб Міністерства оборони ІРА.

Також ОСОБА_3 , діючи умисно, бажаючи довести злочинний умисел до кінця, за завданням представників спецслужб РФ, завдав шкоди обороноздатності чи іншій складовій державної безпеки України, щодо можливості відновлення льотної придатності літаків типу Ан-12, Ан-32, Ан-26, Л-39 та вертольотів типу Мі-17, Мі-35, які належать Міністерству оборони ІРА, та які в подальшому Україна могла придбати у разі прийняття рішення керівництвом ІРА про реалізацію вказаних літаків і вертольотів, з урахуванням підготовки збройної агресії РФ проти України, з метою нанесення шкоди суверенітетовітериторіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, оскільки у разі використання представниками спецслужб РФ зазначених матеріалів, насамперед з урахуванням підготовки в той час збройної агресії проти України, могло сприяти реалізації загроз національної безпеки України у сфері безпеки і оборони, а саме захищеності державного суверенітету, територіальнійцілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз, а також національним інтересам України.

Дії ОСОБА_3 за даним фактом кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 111 КК України - у державній зраді, тобто нанесенні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме: наданні представнику іноземної держави (РФ) допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України.

Таким чином, органом досудового розслідування встановлене одне місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а саме місто Київ, оскільки саме там на виконання завдань представника ГУ ГШ ЗС РФ, у тому числі ОСОБА_11 , у 2019 році, з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, діючи від імені підприємства МГО «Академія безпеки відкритого суспільства», ОСОБА_3 організував та брав участь разом із членами правління МГО «Академія безпеки відкритого суспільства», Дашті Ісмаель та іншими невстановленими особами, в перемовинах з делегацією Ісламської Республіки Афганістан (надалі ІРА), стосовно можливості відновлення льотної придатності літаків типу Ан-12, Ан-32, Ан-26, Л-39 та вертольотів типу Мі-17, Мі-35, які належать Міністерству оборони ІРА. Також, афганській стороні були представлені БПЛА, резервуари та контейнери автозаправних станцій.

Таким чином організація перемовин ОСОБА_3 з делегацією Ісламської Республіки Афганістан та участь в ній на виконання завдань представника ГУ ГШ ЗС РФ, у тому числі ОСОБА_11 , у 2019 році, з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України відбуласяв м. Києві в Шевченківському районі по вул. Дегтярівська.

Крім того, фактичним місцем знаходження МГО «Академія безпеки відкритого суспільства» є: 04210, м. Київ, Оболонський район, пр. Героїв Сталінграду, буд. 24, кв. 171.

Фактичним же місцем проживання та перебування обвинуваченого ОСОБА_3 станом на 2019-2022 роки було: АДРЕСА_4 .

При цьому, надання інформації представнику спецслужб РФ обвинуваченим відбувалося саме в м. Київ, оскільки обвинувачений там перебував протягом зазначеного часу.

Отже, за таких обставин, зазначене кримінальне провадженняза жодних умов не підсудне Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська та підлягає розгляду за місцем вчинення кримінальних правопорушень, а саме у: Костянтинівському міськрайонному суді Донецької області, Кіровському районному суді м. Дніпропетровська, Оболонському районному суді м. Києва або Шевченківському районному суді м. Києва.

Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Верховним Судом неодноразово у своїй практиці було зазначено, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду чи його фактичним направленням, а тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має три ключові етапи: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування відповідно до ст. 290 КПК; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акта.

Отже, законодавцем чітко визначено момент закінчення кримінального провадження, який в даному випадку визначається як звернення до суду з обвинувальним актом.

Таким чином, моментом закінчення досудового розслідування є звернення саме прокурора до суду з обвинувальним актом, а місцем закінчення досудового розслідування є відповідна прокуратура, яка здійснила процесуальну дію, направлену на закінчення досудового розслідування звернення (фактичне направлення) до суду з обвинувальним актом.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постанова Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Як вбачається з обвинувального акту, останній складено 17 березня 2023 року старшим слідчим з ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області капітаном юстиції ОСОБА_12 в приміщенні службового кабінету Управління СБ України у Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, 23, що відноситься до територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Крім того, обвинувальний акт затверджено 17 березня 2023 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 в приміщенні службового кабінету Дніпропетровської обласної прокуратури, за адресою: пр. Дмитра Яворницького, 38, а також направлено до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська керівником Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_13 , що також відноситься до територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Таким чином, місце закінчення досудового розслідування та місце розташування органу досудового розслідування знаходиться в Шевченківському районі м. Дніпро.

З урахуванням вимог ч. 9 ст. 615 КПК України обов`язковою умовою для розгляду кримінального провадження за місцем знаходження органу досудового розслідування є неможливість здійснення відповідним судом правосуддя, в інших випадках застосовуються вимоги ч. 1 ст. 32 КПК України, відповідно до яких кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Системний аналіз ч. 1 ст. 32 КПК України та ч. 9 ст. 615 КПК України дає підстави прийти до висновку, що місце закінчення досудового розслідування та місце знаходження органу досудового розслідування не є тотожними поняттями.

В свою чергу, не зазначення прокурором в обвинувальному акту місця вчинення кримінального правопорушення при його фактичному встановлені, свідчить лише про невідповідність його вимогам КПК.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 412 КПК України передбачено, що порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому безумовною підставою для скасування судового рішення.

Згідно з приписами статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Концепт належної правової процедури є одним із найзагальнішим і водночас фундаментальним явищем будь-якої демократичної правової держави сучасності.

В доктрині вітчизняного кримінального процесу під належною правовою процедурою розуміється такий порядок здійснення юридично значущих дій, який втілює на практиці верховенство права шляхом застосування до кожної особи тих норм права, що цілком відповідають усім важливим об`єктивно існуючим обставинам та дозволяють недвозначно та заздалегідь спрогнозувати таке застосування і його результати.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Що стосується твердження сторони захисту про не набуття ОСОБА_3 статусу підозрюваного та обвинуваченого, необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, суд зазначає наступне.

Перевірка законності повідомлення про підозру особі, дослідження та надання оцінки відповідним діям можлива лише в межах судового провадження, після з`ясування питань, які пов`язані з визначенням підсудності, як основної умови здійснення правосуддя компетентним судом, визначеним законом.

Аналізуючи вищевикладене, з метою забезпечення дотримання загальних засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України та не порушення вимог кримінального процесуального закону, суд вважає за необхідне обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000032, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 258-5, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України, направити до Дніпровського апеляційного суду з метою вирішення питання про направлення подання до Касаційного кримінального суду Верховного Суду для визначення підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 34, 315, 615 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000032 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 258-5, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209 КК України, направити до Дніпровського апеляційного суду з метою вирішення питання про направлення подання до Верховного суду для визначення підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1