Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/426/22 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.08.2022.

Цією ухвалою з урахуванням ухвали про виправлення описки від 10.08.2022, задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУ НП в Закарпатській області про відсторонення від посади та відсторонено ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , несудиму, підозрювану в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні № 0000227 від 19.08.2020, від займаної посади заступника начальника Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради строком на 02 (два) місяці.

З клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що 29.07.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 08.06.2006 призначена на посаду начальника управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, державний службовець 9 рангу.

У відповідності до Положення про управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, затвердженого рішенням IV сесії Ужгородської міської ради V скликання № 648 від 21.03.2008, начальник управління здійснює керівництво діяльністю управління, несе персональну відповідальність за виконання покладених на управління завдань та виконання своїх функцій, а саме в числі інших забезпечує дотримання законодавства у сфері містобудування, державних стандартів, норм та правил, правил забудови міста, затвердженої містобудівної документації, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, здійснює добір кадрів у відділ, призначає на посади та звільняє з посад державних службовців та працівників відділу, тобто була службовою особою, у розумінні ч. 3 ст. 18 КК України, наділеною організаційно-розпорядчими функціями.

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема, на землі природнозаповідного та іншого природоохоронного призначення, землі

-2-

рекреаційного призначення (стаття 19 ЗК України). До земель рекреаційного призначення належать, зокрема, земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст (стаття 51 ЗК України). На землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель (частина друга статті 52 ЗК України.

Згідно постанови Кабінету міністрів України №1553 від 17.11.2004 «Про затвердження Положення про Державний фонд документації із землеустрою» фонд формується на основі збирання, обробки, обліку матеріалів, отриманих у результаті проведення землеустрою незалежно від місця розташування земельних ділянок та форми власності на них, вся документація із землеустрою зберігається у відповідних відділах Держземагенства, матеріали державного фонду надаються у користування за письмовим запитом та частково на платній основі.

Крім того, саме у відділах Держземагенства зберігаються картографічні матеріали Державного фонду, які надаються у користування на платній основі у вигляді експлікації земель, а саме цей документ відображає віднесення земель до тих чи інших видів використання.

За правилами ч. 6 ст. 118 ЗК України (в редакції від 06.06.2015), передбачено, що при безоплатній приватизації земельних ділянок громадянами, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Статтею 126 Земельного кодексу України (в редакції від 04.06.2008, підстава - 309-VI) визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. ст. 38-39, 51-52 Земельного Кодексу України ( в редакції від 04.06.2008, підстава - 309-VI) використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови. До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів . На землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель.

За приписами ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції від 22.05.2003) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (677-2004-п) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як визначено п. 9 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 677 від 26.05.2004, проект відведення земельної ділянки виконавець погоджує із землевласником або землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, тільки після цього проект розглядається сесією відповідної ради.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про планування і забудову територій» ( в редакції від 20.04.2000) генеральний план населеного пункту це містобудівна документація, яка визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання територій населеного пункту.

Згідно ст. 12 Закону України «Про планування і забудову територій» генеральним планом населеного пункту визначаються: потреби в територіях для забудови та іншого використання; потреба у зміні межі населеного пункту, черговість і

-3-

пріоритетність забудови та іншого використання територій; межі функціональних зон, пріоритетні та допустимі види використання та забудови територій; планувальна структура та просторова композиція забудови населеного пункту; загальний стан довкілля населеного пункту, основні фактори його формування, містобудівні заходи щодо поліпшення екологічного і санітарно-гігієнічного стану; території, які мають будівельні, санітарно-гігієнічні, природоохоронні та інші обмеження їх використання; інші вимоги, визначені державними будівельними нормами.

Керуючись вказаними нормативно-правовими актами у своїй діяльності, несучи персональну відповідальність за погоджені нею документи, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок використання земельних ділянок рекреаційного призначення, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради головного архітектора м. Ужгорода, умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересів територіальної громади міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, в інтересах ОСОБА_9 з метою забезпечення незаконного переходу права власності на земельну ділянку рекреаційного призначення, загальною площею 0, 05 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 , яка перебувала в комунальній власності міста Ужгорода, підписала ряд документів та висновків, внаслідок чого право власності на земельну ділянку незаконно перейшло до ОСОБА_9 , а цільове призначення земельної ділянки було безпідставно змінено з «рекреаційного» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд».

ОСОБА_6 в силу свої службових обов`язків було достовірно відомо, що вищевказана земельна ділянка в АДРЕСА_2 згідно Генерального плану м. Ужгорода та фонду документації відноситься до зони зелених насаджень загального користування, за функціональним використанням обліковується як частина скверу площею 0,17 га, розташованого по АДРЕСА_2 .

Не зважаючи на викладене, з метою закінчення свого злочинного умислу, ОСОБА_6 скріпила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_9 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2 , відтиском печатки відділу та з метою уникнення відповідальності за вчинене, використала кліше свого власного підпису, нанісши його відтиск, а не скріпивши власноручно, наступні підроблені офіційні документи: висновок № 565 від 20.05.2008 та попередньо погоджена архітектором міста Ужгород схема забудови земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку, до яких внесено завідомо неправдиві відомості про статус земельної ділянки та можливість будівництва на ній житлового будинку, скріплені підписом ОСОБА_6 та відтиском печатки управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, при цьому останньою у проекті на всіх документах в супереч вимогам до документообігу, з метою уникнення відповідальності, використано кліше відтиску власного підпису; кадастровий план та експлікацію земельних угідь. Зазначені документи поміщено до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_9 з кадастровим номером :03:001:0037, загальною площею 0,05 га.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , спрямованих на незаконну передачу у власність ОСОБА_9 земельної ділянки із земель рекреаційного призначення, зеленої зони загального користування скверу, 21.05.2008 відомості про земельну ділянку, площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, внесено до Державного земельного кадастру та 4 сесією 5 скликання Ужгородської міської ради № 727 від 23.05.2008 затверджено проект землеустрою. В результаті чого останній незаконно набув право власності на вищенаведену земельну ділянку.

-4-

У подальшому, 27.05.2008 начальником відділу земельних ресурсів ОСОБА_10 , видано скріплений відтисками печатки відділу та власними підписами Державний акт серії ЯЕ № 446134 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_9 загальною площею 0,05 га по АДРЕСА_2 , у якому внесено неправдиві відомості про цільове призначення земельної ділянки, внаслідок чого його незаконно було змінено з «рекреаційного» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд».

28.05.2008 земельну ділянку, право власності на яку посвідчено виданим Державним актом серії ЯЕ № 446134 ОСОБА_9 загальною площею 0,05 га по АДРЕСА_2 , якій присвоєно кадастровий номер :03:001:0037, здійснено продаж вказаної земельної ділянки та укладено договір купівлі-продажу з покупцем ОСОБА_11 , який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_12 .

У подальшому на виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_6 скріпила проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_11 для комерційного використання в АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0037, відтиском печатки відділу та з метою уникнення відповідальності за вчинене, використала кліше свого власного підпису, нанісши його відтиск, а не скріпивши власноручно, наступні підроблені офіційні документи: висновок № 1389 від 28.07.2008 про те, що земельна ділянка ОСОБА_11 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради погоджує зміну цільового призначення для комерційного використання; кадастровий план та експлікацію земельних угідь.

Всі зазначені документи поміщено до проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_11 для комерційного використання в АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0037, до яких внесені завідомо неправдиві відомості про статус земельної, скріплені відтиском печатки управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, при цьому останньою у технічній документації на всіх документах, всупереч вимогам до документообігу, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_6 використано кліше відтиску власного підпису.

Начальником відділу земельних ресурсів ОСОБА_10 23.01.2009 видано скріплений відтиском печатки відділу та власним підписом Державний акт серії ЯЕ № 465320 на право власності на земельну ділянку ОСОБА_11 загальною площею 0,05 га по АДРЕСА_2 , до якого умисно внесено неправдиві відомості про цільове призначення земельної ділянки, внаслідок чого його незаконно було змінено з «рекреаційного» на «для комерційного використання».

Таким чином, всупереч ст. ст. 38-39, 51-52 Земельного Кодексу України ( в редакції від 04.06.2008, підстава - 309-VI), ст. 50 Закону України «Про землеустрій» ( в редакції від 22.05.2003) ст.ст. 1, 12 Закону України «Про планування і забудову територій» (в редакції від 20.04.2000) внаслідок умисних дій начальника управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради ОСОБА_6 , земельна ділянка загальною площею 0,05 га вартістю 169733 грн, що відноситься до зони зелених насаджень загального користування (сквер) на АДРЕСА_2 , тобто є земельною ділянкою рекреаційного призначення, незаконно передана у власність громадянину ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , а цільове призначення земельної ділянки було незаконно змінено з «рекреаційного» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» та «для комерційного використання», чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам та завдано

-5-

шкоду територіальній громаді міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради на загальну суму 169733 грн, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім того, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, діючи умисно, в квітні 2008 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись в службовому кабінеті, що знаходиться в Ужгородській міській раді, що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Поштова, 3, скріпила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_9 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2 , відтиском печатки відділу та з метою уникнення відповідальності за вчинене, використав кліше свого власного підпису, нанісши його відтиск, а не скріпивши власноручно, наступні підроблені офіційні документи: висновок № 565 від 20.05.2008 та попередньо погоджена архітектором міста Ужгород схема забудови земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку, до яких внесено завідомо неправдиві відомості про статус земельної ділянки та можливість будівництва на ній житлового будинку, скріплені підписом ОСОБА_6 та відтиском печатки управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, при цьому останньою у проекті на всіх документах всупереч вимогам до документообігу, з метою уникнення відповідальності, використано кліше відтиску власного підпису; кадастровий план та експлікацію земельних угідь.

Продовжуючи виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді начальника управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради, діючи умисно, у липні 2008 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись в службовому кабінеті, що знаходиться в Ужгородській міській раді, що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Поштова, 3, скріпила проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється ОСОБА_11 для комерційного використання в АДРЕСА_2 , відтиском печатки відділу та з метою уникнення відповідальності за вчинене, використала кліше власного підпису, нанісши його відтиск, а не скріпивши власноручно, наступні підроблені офіційні документи: висновок № 1389 від 28.07.2008 про те, що земельна ділянка ОСОБА_11 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради погоджує зміну цільового призначення для комерційного використання; кадастровий план та експлікацію земельних угідь.

Таким чином, всупереч ст. ст. 38-39, 51-52 Земельного Кодексу України, ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції від 22.05.2003) ст.ст. 1, 12 Закону України «Про планування і забудову територій» (в редакції від 20.04.2000) внаслідок умисних дій службової особи начальника управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради ОСОБА_6 , яка внесла до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, земельна ділянка загальною площею 0,05 га, яка відноситься до зони зелених насаджень загального користування (сквер) на АДРЕСА_2 , тобто є земельною ділянкою рекреаційного призначення, незаконно передана у власність громадянина ОСОБА_9 та у подальшому ОСОБА_11 , а цільове призначення земельної ділянки було незаконно змінено з «рекреаційного» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» та «для комерційного використання».

29.07.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Клопотання слідчий обгрунтував тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді заступника начальника Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської

-6-

ради, залишається службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями відповідно до приписів ч. 3 ст. 18 КК України. Окрім того, слідчий вказує на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 України, яка повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування. Перебування ОСОБА_6 на посаді начальника Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради у період з 08.06.2006 по 26.11.2009, безпосередньо сприяло та стало основною передумовою вчинення нею вказаних вище кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, а саме умисного злочину у сфері службової діяльності, тобто являючись службовою особою, вдалася до зловживання своїм службовим становищем, які відповідно до примітки ст. 45 КК України віднесений до корупційних, а його корисливий мотив дає підстави вважати, що перебуваючи на даний час на посаді, вона може продовжити свою протиправну діяльність. Окрім того, підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на вказаній посаді, має можливість безпосередньо чи за посередництва інших осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності, чинити спроби незаконно впливати на депутатів Ужгородської міської ради Закарпатської області та інших працівників Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, тому без застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження існує ризик вжиття підозрюваною спроб знищення, спотворення чи підроблення документів, що можуть мати доказове значення.

Ухвала слідчого судді мотивована наявністю правових підстав для відсторонення від займаної посади підозрюваної ОСОБА_6 , оскільки обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, обставини вчинення інкримінованих діянь вказують на те, що перебування ОСОБА_6 на займаній посаді сприяло вчиненню кримінального правопорушення. Зокрема, посада, яку обіймає підозрювана, надає їй можливість незаконними засобами впливати на свідків, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання зі свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до надання завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадження. Крім того, ОСОБА_6 залишається службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями. Отже, сам по собі характер пред`явленої підозри, посада на якій працює підозрювана, а також необхідність допитати не встановлених досудовим розслідуванням свідків є істотними підставами, що свідчать про обґрунтованість заявленого клопотання. Більше того, з огляду на керівний характер займаної підозрюваною посади, слідчий суддя вважає, що у підозрюваної є безпосередній доступу до документації, яка може мати істотне значення для проведення досудового розслідування. Також слідчим суддею прийнято до уваги і ту обставину, що відносно підозрюваної ОСОБА_6 скеровано обвинувальний акт до суду в межах іншого кримінального провадження за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України і вказані кримінальні правопорушення також є злочинами у сфері службової діяльності. Врахувавши дані про займану посаду, слідчий суддя прийшла до висновку, що досягнути завдання кримінального судочинства неможливо без відсторонення підозрюваної ОСОБА_6 від посади строком на два місяці.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 08.08.2022 скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_6 від посади. В обґрунтування вимог зазначає, що оскаржувана ухвала про відсторонення підозрюваної ОСОБА_6 від посади є незаконною, суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства та обставинам справи, оскільки слідчий не подав належного обґрунтування необхідності

-7-

про відсторонення від посади ОСОБА_6 , які б свідчили, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення. Доводи про наявність існування ризиків незаконного впливу на свідків в кримінальному провадженні, а також знищення або переховування документів, що мають доказове значення, є лише припущеннями, оскільки жодних доказів існування вказаних ризиків стороною обвинувачення не надано. Не доведено також, що обсяг повноважень ОСОБА_6 надає можливість прямо чи опосередковано впливати на позицію свідків. Окрім того, стороною обвинувачення долучено як доказ оголошену ОСОБА_6 підозру від 29.07.2022, яка вручена без захисника та отримана, відповідно, у неналежний спосіб.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваної та захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

За правилами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини. Згідно з вимогами ст. 17 КПК України, поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За положеннями ч. 1 ст. 154 КПК України відсторонення від посади як один із заходів забезпечення кримінального провадження може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання про відсторонення від посади зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб, що передбачено ч. 2 ст. 157 КПК України.

Надаючи оцінку зазначеним в апеляційній скарзі обставинам, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з клопотання, СУ ГУ НП в Закарпатській області, здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, відомості про яке 19.08.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227.

29.07.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

-8-

Щодо доказів, які вказують на обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, слідчим суддею досліджено: рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 19.08.2020; рішення IV сесії V скликання № 727 від 23.05.2008 Ужгородської міської ради; рішення IV сесії V скликання № 866 від 17.10.2008 Ужгородської міської ради; висновок експерта № 15/199 від 24.09.2020, висновок експерта № 15/218 від 18.11.2020; протокол огляду місця події від 28.09.2021 та інші матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується в повному обсязі та вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що надані суду в межах розгляду клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження матеріали свідчать про існування обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, наведених у матеріалах клопотання. В той же час на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Також, врахувавши обставини кримінального провадження, слідчий суддя обґрунтовано вказав на те, що є достатньо доказів про наявність ризиків того, що ОСОБА_6 обіймаючи посаду заступника начальника Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради матиме можливість незаконними засобами впливати на свідків, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання зі свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до надання завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності у вчиненні інкримінованих їй правопорушень, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадження, крім того, з огляду на керівний характер займаної підозрюваною посади, слідчий суддя вважає, що у підозрюваної є безпосередній доступу до документації, яка може мати істотне значення для проведення досудового розслідування.Ці ризики дають достатні підстави вважати, що без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення ОСОБА_6 від займаної посади, неможливо забезпечити швидке, повне та неупереджене досудове розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної.

З такими висновками колегія суддів погоджується, тому доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної про безпідставність відсторонення ОСОБА_6 від займаної посади визнає такими, що не ґрунтується на матеріалах судового провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 щодо відсутності підтвердження обгрунтованості підозри ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, колегія суддів вважає такими, що спростовуються наданими суду матеріалами, з яких вбачається, що слідчий суддя, застосовуючи відсторонення ОСОБА_6 від посади, проаналізував усі надані сторонами кримінального провадження докази, та надав оцінку необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, відтак обґрунтовано, відповідно до вимог ст. 157 КПК України вирішив питання про відсторонення ОСОБА_6 від займаної посади.

-9-

До того ж оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому не є слушними доводи сторони захисту в цій частині.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для висновку про наявність підстав для відсторонення ОСОБА_6 від посади заступника начальника Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин.

На думку колегії суддів, слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_6 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо відсутності правових умов для задоволення клопотання, апеляційний суд зазначає наступне.

За вимогами ч. 1 ст. 157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого який, перебуваючи на посаді може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однією з підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 157 КПК України.

Відповідні ризики слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності і можливості здійснення підозрюваним, перебуваючи на посаді, зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що перебуваючи на посаді він матиме реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Частиною 5 статті 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» - чітко визначено, що особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 є особою, яка має владні повноваження, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, та відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою.

-10-

Крім того, інкриміновані підозрюваній ОСОБА_6 кримінально-карані діяння з ознаками корупції вчинено останньою безпосередньо на займаній посаді із використанням свого службового становища.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 завдяки своєму службовому становищу, зумовленому посадою заступника начальника Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, може вдатися до знищення, приховування та підробки документів, які мають суттєве значення для досудового розслідування та має реальну можливість безпосередньо чи опосередковано незаконними засобами впливати на свідків, чим протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, що усупереч доводам захисника, свідчить про можливу загрозу схиляння в будь-який спосіб вказаних осіб до дачі неправдивих показань, зміни показань або відмови від їх надання.

Ризик впливу ОСОБА_6 на свідків у цьому кримінальному провадженні також збільшується з урахуванням того, що остання підозрюється у вчиненні, в тому числі, тяжкого злочину саме під час перебування на посаді заступника начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, яку вона обіймала на час інкримінованих подій та яка могла сприяти вчиненню нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Зважаючи на наведене, на думку колегія суддів, ризик впливу на свідків у зв`язку з перебуванням підозрюваної ОСОБА_6 на посаді є доведеним.

З наведених вище підстав апеляційний суд вважає також доведеним і ризик можливого знищення, спотворення чи підроблення документів, що мають значення для кримінального провадження.

Відсторонення ОСОБА_6 від займаної посади не призведе до негативних наслідків у роботі Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради,та не матиме негативних наслідків для інших осіб, натомість виправдовує потреби досудового розслідування та відповідає його завданням на даній стадії досудового розслідування, спрямованим на всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення.

В аспекті викладеного, апеляційний суд погоджується з доводами ухвали слідчого судді, оскільки слідчим суддею належним чином надано оцінку відповідним обставинам в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, дослідивши надані матеріали клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у даному кримінальному провадженні слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для запобігання можливій протиправній поведінці підозрюваної ОСОБА_6 , яка перебуваючи на посаді, може незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також може знищити, спотворити чи підробити документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування та до яких він в силу своєї посади має доступ, що відповідно до ч. 1 ст. 157 КПК України є підставою для задоволення клопотання.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваної просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а зазначені ним позитивні дані про особу підозрюваної, не є визначеними законом безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді, яким задоволено клопотання слідчого про відсторонення від посади ОСОБА_6 , є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм кримінального процесуального закону, з чим погоджується і колегія суддів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

-11-

Інші наведені в апеляційній скарзі адвокатом ОСОБА_5 доводи на захист підозрюваної ОСОБА_6 , в тому числі щодо відсутності у останньої намірів перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином та належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про існування ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого.

При прийнятті рішення колегія суддів також ураховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення та захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді, а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.08.2023, щодо ОСОБА_13 ,-без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді