Справа № 136/1566/22
провадження №1-кп/136/105/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 13.09.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гордіївка, Вінницького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.05.2019, яке набрало законної сили задоволено позов про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2019 і до його повноліття.

ОСОБА_2 , достовірно знаючи про наявність вказаного рішення суду та будучи відповідним чином ознайомленим із його змістом, розуміючи про необхідність сплати аліментів на утримання дітей, всупереч вимогам ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України та ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, будучи фізично здоровою та працездатною особою, незважаючи на відповідні попередження державного виконавця, із моменту набрання рішення законної сили 08.07.2019 жодних дій спрямованих на виконання рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.05.2019 не вжив, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не вжив, на обліку в Липовецькій районній філії Вінницького обласного центру зайнятості не перебував та не перебуває, маючи доходи від тимчасових заробітків їх не декларував та не декларує, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та аліменти на утримання дитини не сплачував, тобто добровільно рішення суду не виконував і таким чином умисно злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості з виплати аліментів станом на 22.09.2022 в розмірі 67296 грн. 25 коп., що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів.

Такі умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, за участі захисника адвоката ОСОБА_6 , подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Згідно письмової заяви потерпілого ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_7 , що надійшла до Немирівської окружної прокуратури 18.10.2021, остання погоджується із розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, вказана заява додана до обвинувального акту.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої статті 381, 382 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.164 КК України, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, ОСОБА_2 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується посередньо; розлучений; має неповнолітню дитину сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має у власності земельну ділянку, що передана в оренду ПАТ «Зернопродукт МХП».

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до обвинувального акту обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 не було судом встановлено.

Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого та вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді громадських робіт.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо обставин, передбачених ч.3 ст.56 КК України, які унеможливлюють застосування даного виду покарання до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду, через Липовецький районний суд Вінницької області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_9