В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Сумської області м.Суми, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, без освіти, не працюючої, не одруженої, має на утриманні неповнолітнього сина, раніше судимої, останній раз 29.10.2020 року вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, та ухвалою Шепетивського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.11.2021 року звільнену від відбування покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.185 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 24.10.2021,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

22.10.2021 року ОСОБА_3 , маючи не зняту та непогашену судимість за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.10.2020 року за ч.3 ст.185 КК України, близько 13 години 00 хвилин маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, впевнившись, що за її діями не спостерігають сторонні особи, шляхом відчинення незамкнутих вхідних дверей, проникла до будинку ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де перебуваючи у одній із кімнат будинку, із шкатулки, яка знаходилась в серванті, викрала грошові кошти в сумі 2500 гривень.

Після чого, разом із викраденим з місця вчинення злочину зникла, викраденими грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, заподіявши таким чином ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з аналізу ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 , будучи допитаною під час судового розгляду, в повному обсязі визнала свою провину в інкримінованому їй злочині, який передбачений ч.3 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 12.11.2021 року, щиро розкаялася, просила її суворо не карати. Суду показала, що злочин вчинив за обставин, викладених вище, а саме 22.10.2021 року біля 13 години 00 хвилин вона знаходилася у с.Станіславчик, Жмеринського району, де і скориставшись можливість коли ніхто не бачив таємно, пройшла у середину до одного із будинків по вул..Калініна, та із шкатулки викрала гроші у сумі біля 2500 гривень. Викраденим в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

Виявляє жаль з приводу вчиненного нею злочину, просила вибачення у потерпілої запевнила суд, що готова нести покарання за вчинений злочин і в подальшому не вчинятиме кримінальних правопорушень.

Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 до початку проведення підготовчого судового засідання подала письмову заяву, згідно якої просила підготовче судове засідання та судове засідання проводити у її відсутність, тому як участі приймати не бажає. Права передбачені ст.56 КПК України їй відомі та зрозумілі, у разі зміни обвинувачення покладається на думку прокурора. Цивільний позов заявляти не бажає, шкода їй відшкодована. З приводу міри покарання обвинуваченої покладалася на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою провину в інкримінованому їй злочині, який передбачений ч.3 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 12.11.2021 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_6 , викладену в заяві поданої до суду, обвинуваченої ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_7 , за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачена ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності її позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченій ОСОБА_3 , що при таких обставинах вона позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинувачену, вивчивши матеріали справи, що характеризують її особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 12.11.2021 року, доведена повністю.

Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло.

Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинувачену.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаялася у вчиненому, добровільно відшкодувала завдані збитки, вчинила кримінальне правопорушення як жінка що перебувала у стані вагітності, давала правдиві покази чим активно сприяла розкриттю злочину та встановленню істини в справі, на обліку в психіатра та нарколога не значиться, на даний час має на утриманні неповнолітнього сина. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, що складена ст. інспектором Жмеринського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_8 від 13.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності притягувалася, за вчинення крадіжки, має не зняту та не погашену судимість. До адміністративної відповідальності не притягувалася.

Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як високий. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку досудової доповіді виправлення обвинуваченої без обмеження або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.10.2020 року ОСОБА_3 засуджена за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст.75, 76 та ст.69 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, та ухвалою Шепетивського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.11.2021 року обвинувачену було звільнену від відбування покарання.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та з урахуванням особи ОСОБА_3 , загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченої до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що вона щиро розкаялася у скоєному, добровільно відшкодувала завдані збитки, вчинила кримінальне правопорушення як жінка що перебувала у стані вагітності, давала правдиві покази чим активно сприяла розкриттю злочину та встановленню істини в справі, на обліку в психіатра та нарколога не значиться, на даний час має на утриманні неповнолітнього сина, станом на день винесення вироку звільнена від відбування покарання, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання й звільнення її на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за її поведінкою встановленням їй іспитового строку з покладенням на нею обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Цивільний позов у данному кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі статті 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.

Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.3 ст.185 КК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом трьох іспитового строку не вчинить нового злочину.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази: шкатулку білого кольору, яка знаходиться у камері зберігання речових доказів повернути потерпілій ОСОБА_6 , попередньо знявши накладений арешт ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2021 року.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн.. 48 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрйонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду ОСОБА_1