УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва

ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника скаржника ОСОБА_3 ,

детектива НАБУ ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.», на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) від 29.09.2022 про закриття кримінального провадження № 0000008 від 15.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:
Рух справи
13.10.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана скарга, в якій скаржник просить суд:

- постанову від 29.09.2022 про закриття кримінального провадження, винесену старшим детективом П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2021 за № 0000008 за ознаками ч. 5 ст. 191 КК України, - скасувати;

- надіслати копію ухвали слідчого судді Національному антикорупційному бюро України разом із розпорядженням про виконання судового рішення;

- зобов`язати Національне антикорупційне бюро України повідомити суд про виконання ухвали слідчого судді.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 13.10.2022 для розгляду відповідної скарги визначено слідчу суддю ОСОБА_1 . Скаргу фактично передано слідчому судді по реєстру 14.10.2022.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14.10.2022 за вказаною скаргою було відкрито провадження, розгляду скарги призначено на 24.10.2022.

У судове засідання, призначене на 24.10.2022 з`явились представник скаржника та детектив НАБУ, постанова якого є предметом оскарження. Присутнім оголошувався склад суду та роз`яснювалось право на відвід. Відводів складу суду не заявлено.

Доводи скарги
В обґрунтування скарги вказано, зокрема, наступне:

«Третім підрозділом детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснювалось досудове розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2021 за №0000008 за ознаками ч. 5 ст. 191 КК України.
Іноземна юридична особа акціонерне товариство «Nibulon S.A.» залучена до участі у вказаному кримінальному провадженні як потерпілий, про що 17.09.2021 прокурором шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 представнику іноземної юридичної особи акціонерного товариства «Nibulon S.A.» адвокату ОСОБА_3 вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
07.10.2022 іноземна юридична особа акціонерне товариство «Nibulon S.A.» отримала лист Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро країни від 29.09.2022 №0435-142/19206, яким старший детектив П`ятого відділу детективів Третього підрозділу Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 на виконання вимог ч. 6 ст. 284 КПК України направив копію винесеної ним у вказаному вище кримінальному провадженні постанови від 29.09.2022 про закриття кримінального провадження.
На думку потерпілого, постанова від 29.09.2022 про закриття кримінального провадження, винесена старшим детективом П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2021 за № 0000008 за ознаками ч. 5 ст. 191 КК України, є незаконною і необґрунтованою, процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним та підлягає скасуванню з таких підстав.
По-перше, досудове розслідування кримінального правопорушення проведено не повному обсязі і не у відповідності до вимог ч. 5 ст. 38 КПК України.
Так, слідчим не виконані в повному обсязі письмові вказівки прокурора про виконання процесуальних і слідчих (розшукових) дій, надані за правилами п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, чим порушено вимоги ч. 4 ст. 40 КПК України.
Окрім того, всупереч задоволеним слідчим клопотанням потерпілого слідчим не здійснено виклик і допит як свідків кінцевого бенефіціарного власника (контролера) ПрАТ «Компанія «Райз» ОСОБА_6 , а також колишніх службових осіб ПрАТ «Компанія «Райз»: голови наглядової ради ОСОБА_7 , членів наглядової ради ОСОБА_8 (Смолинець) і ОСОБА_9 , а також генерального директора Каліна Цуркана з питань розпорядження грошовими коштами, які зберігались на рахунках ПрАТ «Компанія «Райз» у банках, але право на які належало іноземній юридичній особи акціонерному товариству «Nibulon S.A.» на підставі рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 23.05.2014 № 4323А(і), яке визнане і звернене до виконання на території України ухвалою апеляційного суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №759/16206/14-ц.
Слідчим не вжито заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, шляхом тимчасового доступу до речей і документів, і не здійснено збирання доказів можливої кримінально протиправної діяльності службових осіб ПрАТ «Компанія «Райз», про які йдеться у клопотаннях потерпілого від 13.12.2021, 23.12.2021, 05.01.2022, 27.01.2022 і від 14.02.2022.
Окрім того, при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження слідчим проігноровано вказівки виконувача обов`язків Генерального прокурора, викладені у постанові від 07.12.2021, якою підслідність кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні остаточно визначена за Національним антикорупційним бюро України.
По-друге, всупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України оскаржувана постанова не містить жодних відомостей про виконані слідчим слідчі (розшукові) дії та всупереч вимогам ст. 94 КПК України не містить оцінки зібраних доказів, в тому числі показань свідків та потерпілого, а також документів, наданих потерпілим.
По-третє, слідчим не перевірено і зібраними під час досудового розслідування доказами не спростовано доводи потерпілого про те, що грошові кошти, які станом на 23.05.2014 зберігались на рахунках ПрАТ «Компанія «Райз» у банках і надходили на них після 23.05.2014 (в тому числі від відчуження майна ПрАТ «Компанія «Райз» у власність афілійованих з ним суб`єктів господарювання), належало іноземній юридичній особи акціонерному товариству «Nibulon S.A.» на підставі рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 23.05.2014 №4323А(і), яке визнане і звернене до виконання на території України ухвалою апеляційного суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №759/16206/14-ц, відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є майном іноземної юридичної особи акціонерного товариства «Nibulon S.A.».
У зв`язку з цим слідчим не перевірено і зібраними під час досудового розслідування доказами не спростовано доводи потерпілого про те, що потерпілому належали речові права на грошові кошти, які станом на 23.05.2014 зберігались на рахунках ПрАТ «Компанія «Райз» у банках і надходили на них після 23.05.2014 (в тому числі від відчуження майна ПрАТ «Компанія «Райз» у власність афілійованих з ним суб`єктів господарювання), належало іноземній юридичній особи акціонерному товариству «Nibulon S.A.» на підставі рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) від 23.05.2014 № 4323А(і), яке визнане і звернене до виконання на території України ухвалою апеляційного суду міста Києва від 06.12.2017 у справі № 759/16206/14-ц.
По-четверте, слідчим не дотримано вимог ч. 2 ст. 9, ст. 25, ч. 5 ст. 38 КПК України, оскільки орган досудового розслідування не застосовував всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а оскаржувана постанова не ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, а тому не відповідає вимогам щодо законності закриття кримінального провадження.
Неповнота проведення досудового розслідування кримінального правопорушення зумовила передчасність процесуального рішення слідчого про закриття кримінального провадження і необґрунтованість оскаржуваної постанови від 29.09.2022 про закриття кримінального провадження, винесеної старшим детективом П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2021 за № 0000008 за ознаками ч. 5 ст. 191 КК України.
Обгрунтування підсудності скарги слідчому судді Солом`янського районного суду міста Києва
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10.02.2022 ОСОБА_10 у справі № 991/881/22 (провадження 1-кс/991/890/22), яка в Єдиному державному реєстрі судових рішень зареєстрована 13.02.2022 за №103135211, залишеною без змін ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15.04.2022 у справі № 991/881/22 (провадження №11-сс/991/119/22), яка в Єдиному державному реєстрі судових рішень зареєстрована 15.04.2022 за 103969471, встановлено, що скарга на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2021 за № 0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, має розглядатися слідчим суддею місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Вказане кореспондується із правовою позицію, викладеною Верховним Судом у складі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду в ухвалі від 14.12.2021 в справі № 991/4989/21, за якою «Законодавець не ототожнює підслідність НАБУ і підсудність Вищого антикорупційного суду», тобто здійснення Національним антикорупційним бюро України досудового розслідування не означає автоматичної підсудності будь-якої справи Вищому антикорупційному суду.
Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.08.2022 у справі № 757/20095/22-к (в Єдиному державному реєстрі судових рішень зареєстрована 23.09.2022 за № 106384241), від 06.09.2022 у справі № 757/22022/22-к (в Єдиному державному реєстрі судових рішень зареєстрована 23.09.2022 за №106384261), від 06.09.2022 у справі №757/22024/22-к (в Єдиному державному реєстрі судових рішень зареєстрована 23.09.2022 за №106384262) і від 08.09.2022 у справі № 757/23509/22-к (в Єдиному державному реєстрі судових рішень зареєстрована 12.09.2022 за № 106171844) встановлено, що скарги на рішення, дії та бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000008 від 15.01.2021 територіально підсудні слідчому судді місцевого суду за місцезнаходженням органу досудового розслідування.
Відповідно до ч. 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.
Орган досудового розслідування, який здійснював досудове розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2021 за № 0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, територіально розташований в адміністративних межах Солом`янського району міста Києва.
Таким чином, з урахуванням наведеного судових рішень Вищого антикорупційного суду і Печерського районного суду міста Києва, які набрали законної сили, скарга на рішення слідчого про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2021 за № 0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, має розглядатися слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва.»

Доводи сторін у судовому засіданні
Згідно з ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав вимоги та доводи скарги, на задоволенні якої наполягав, вказуючи, зокрема, на неповноту здійснення досудового розслідування; невиконання письмових вказівок про виконання процесуальних і слідчих (розшукових) дій, наданих за правилами п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК; відсутність в оскаржуваній постанові оцінки доказів, здобутих під час досудового розслідування та, в цілому, на неефективність досудового розслідування.

Детектив НАБУ щодо вимог та доводів скаржника заперечував, вказуючи, що досудовим розслідуванням встановлено, що спірні правовідносини є господарськими, публічну площину не зачипають, факт та подія вчинення злочину відсутні, що підтверджується, зокрема, змістом ухвал слідчий суддів про відмову у задоволенні клопотань про надання тимчасового доступу до речей та документів.

Обставини, встановлені слідчим суддею
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до заяви адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» службові особи ПАТ «Компанія «Райз» шляхом зловживання службовим становищем привласнили майно іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» на суму 80 606 642, 72 доларів США і 53 594,85 фунтів стерлінгів. Вказана сума складається із суми відшкодування відповідно до Рішення Апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) нарахованих відсотків та витрати та збори за арбітраж. Також, нібито, впродовж 2014-2019 років між ПАТ «Компанія Райз» та суб`єктами господарської діяльності, бенефіціарним власником яких є ОСОБА_6 (зокрема ТОВ «Український дистрибуційний центр», ТОВ «Агро Дистрибуція», ТОВ «Херсонський комбікормовий завод, ТОВ «Перша зернова компанія», ТОВ «Агрі Альфа» ТОВ «Аграрна перспектива», ТОВ «Зорі Прикарпаття») укладено низку договорів, відповідно до яких реалізовано об`єкти нерухомості та земельні ділянки. Отримані грошові кошти від реалізації об`єктів нерухомості перераховано на рахунки підприємств, бенефіціарним власником яких є ОСОБА_6 , як аванси за поставлені в майбутньому товари. Крім того, нібито, ліквідне майно ПАТ «Компанія Райз» передано в іпотеку НБУ (майновий поручитель ПАТ «КБ Фінансова ініціатива»), АТ «Державний ощадний банк». Крім того ПАТ «Компанія Райз»» прийняла на себе майнові зобов`язання і передали своє майно в іпотеку ощадний банк України», щодо забезпечення виконання зобов`язань компаніями ПАТ «Райз-Максимко», ТОВ «Імперофо Фудс», ПАТ «Агрохолдинг Авангард», власником яких є ОСОБА_6 .

Як встановлено в ході розгляду скарги, слідчими слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 15.01.2021 за фактом привласнення, розтрати майна іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» службовими особами ПАТ «Компанія «Райз» або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем на суму 80 606 642,72 доларів США та 53 594,85 фунтів стерлінгів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Постановою прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_11 від 13.08.2021 у вказаному кримінальному провадженні визначено підслідність за Національним антикорупційним бюро України.

Як зазначено у постанові в.о. Генерального прокурора ОСОБА_12 від 07.12.2021, відповідне рішення прийняте з порушенням вимог закону щодо всебічного повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а зібрані докази не оцінено належним чином із точки зору достатності та взаємозв`язку. При цьому в такій постанові зазначено, що постанова прокурора від 13.08.2021 про визначення підслідності не містить належного обґрунтування щодо вчинення кримінального правопорушення службовою особою суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, оскільки у ПАТ «Компанія «Райз» та в іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» відсутні частки державної або комунальної власності. Також, звернуто увагу на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває майже рік, проте службових осіб ПрАТ «Компанія «Райз» не допитано, відомостей щодо майна цього суб`єкта господарської діяльності з державного реєстру речових прав на нерухоме і рухоме майно не отримано, винні особи до відповідальності не притягнуті, що свідчить про недотримання розумних строків та неефективність слідства. З посиланням на суспільний резонанс вчиненого кримінального правопорушення, для найбільш ефективного здійснення досудового розслідування, досягнення мети кримінального провадження в постанові від 07.12.2021 зазначено, що його проведення необхідно доручити Національному антикорупційному бюро України.

Постановою старшого детектива заступника керівника П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національному антикорупційному бюро України ОСОБА_13 від 29.12.2021 визначено слідчих, які у складі слідчої групи здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 15.01.2021:

старшого детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_4 ;

старшого детектива - заступника керівника П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_14 ;

- старшого детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_15 ;

- старшого детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_16 ;

- старшого детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_17 ;

- детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Г оловного підрозділу детективів ОСОБА_18 .

- детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_19 ;

- детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_20 ;

- старшого детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_21 ;

- старшого детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_22 ;

- детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_23 ;

- детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_24 ;

- детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_25 ;

Визначено старшого детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_4 старшим слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Отже, встановлено, що старший детектив Національного бюро ОСОБА_4 , як старший групи слідчих, з 30.12.2021 здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 15.01.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке надійшло з Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві.

Як зазначено керівником органу досудового розслідування старшим детективом керівником П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_26 у письмових вказівках в порядку ч. 3 ч. 2 ст. 39 КПК України, датованих 06.07.2022, в ході вивчення матеріалів кримінального провадження № 0000008 від 15.01.2021 встановлено, що:

- 21.04.2010, 06.07.2010 та 06.07.2010 між ПАТ «Компанія Райз», як продавцем, та «Nibulon S.A.», як покупцем, укладено три договори про поставку кукурудзи кормової українського походження в кількості 158 000 тон. Відповідно до укладених договорів, продавець повинен на власний ризик та за власний рахунок одержати будь-які експортні ліцензії або інші офіційні дозволи і виконати за необхідності повне митне оформлення, як буде потрібно для експорту товарів». Договорами не передбачено здійснення передоплати покупцем за поставку;

- ПАТ «Компанія Райз» свої зобов`язання за вказаними договорами не виконала, поставку зерна не здійснила, нібито, через те, що не отримала відповідних квот на експорт кукурудзи;

- 12.07.2012 року Арбітражний суд міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTА) ухвалив рішення про стягнення з ПАТ «Компанія Райз» на користь « ОСОБА_27 » в якості відшкодування збитків за не поставлений товар в сумі 28 858 000 доларів США плюс складні відсотки в сумі річних. ПАТ «Компанія Райз» оскаржила вказане рішення;

- Відповідно до Рішення №4323А(і) від 23.05.2014 Апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTА), змінено рішення першої інстанції та ухвалено рішення про стягнення з ПАТ «Компанія Райз» на користь «Nibulon S.A.» 17 536 000 доларів США в якості відшкодування збитків а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально за ставкою 4% річних;

- 06.12.2017 Апеляційним судом м. Києва постановлено ухвалу у справі №759/16206/14-ц яким визнано і звернено до виконання на території України рішення GAFTA;

- 22.01.2018 відкрито виконавче провадження № 55583162 щодо примусового виконання рішення Апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA);

- Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.02.2020 у справі № 910/628/20 відкрито провадження про банкрутство ПАТ «Компанія Райз»;

- З матеріалів кримінального провадження вбачається, що майно компанії «Nibulon S.A.» у володінні службових осіб ПАТ «Компанія Райз» не перебувало.

Зазначивши про те, що у ході досудового розслідування не здійснено усіх необхідних слідчих та процесуальних дій з метою отримання доказів вчинення злочину чи доказів, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, керівником органу досудового розслідування старшим детективом керівником П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_26 06.07.2022 надано наступні вказівки щодо проведення слідчих та процесуальних дій:

-«Витребувати на підставі ст. 93 КПК України або отримати тимчасовий доступ до копій документів, які знаходяться у володінні ПАТ «Компанія Райз», де міститься інформація про засновників, акціонерів, органи управління, керівників, наглядову раду підприємства, а також рішення прийняті ними; облікові регістри по бухгалтерських рахунках та звіти про рух грошових коштів за 2014-2020 роки;
-Витребувати на підставі ст. 93 КПК України із Державної податкової служби України матеріали податкового контролю і контрольно-перевірочної роботи органів державної податкової служби (акти перевірок, довідки) стосовно ПрАТ «Компанія «Райз» () за 2010 - 2020 роки;
-Витребувати на підставі ст. 93 КПК України із Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку копії документів, що містять річну інформацію емітента цінних паперів, поданої ПрАТ «Компанія «Райз» (ЄДРПОУ - 13980201) а 2010-2020 роки, а також реєстр акціонерів;
-Оглянути матеріали судової справи №910/628/20 у Господарському суді міста Києва, щодо банкрутства ПрАТ «Компанія «Райз», в тому числі - матеріали заяв кредиторів і заяв боржника про визнання вимог кредиторів, та виготовити відповідні копії які долучити до матеріалів кримінального провадження;
-Витребувати на підставі ст. 93 КПК України в Антимонопольному комітеті України матеріали справи про надання дозволу на економічну концентрацію за заявами іноземної юридичної особи «Uktlandfarming plc» за 2010-2020 р.р.;
-Витребувати на підставі ст. 93 КПК України, або здійснити тимчасовий доступ в Державній службі фінансового моніторингу України до узагальнених матеріалів (відомостей про фінансові операції, що були об`єктом фінансового моніторингу і за результатами аналізу яких у спеціально уповноваженого органу виникли підозри) щодо ПрАТ «Компанія «Райз» та суб`єктів господарювання, які отримували грошові кошти від ПрАТ «Компанія «Райз», за 2014-2020 р.р.;
- Допитати як свідків кінцевих бенефіціарних власників ПрАТ «Компанія «Райз» ОСОБА_6 і ОСОБА_28 , службових осіб ПрАТ «Компанія «Райз»: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ;
- Допитати арбітражного керуючого ПрАТ «Компанія «Райз» щодо можливих фактів протиправного заволодіння майном службовими особами ПрАТ «Компанія «Райз».

Також, під час судового розгляду слідчим суддею було досліджено, зокрема, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду України від 14.07.2022 у справі № 991/2433/22, провадження № 1-кс/911/2453/22, за змістом якої, зокрема, зазначено наступне:

«Із доданих до клопотання матеріалів вбачається, що ухвалою Печерського суду від 08.12.2020 (справа № 757/52181/20-к) зобов`язано уповноважених осіб ГУ СБУ у м. Києві та Київській області внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» від 20.11.2020 щодо привласнення, розтрати майна іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» службовими особами ПАТ «Компанія «Райз» або заволодіння ними шляхом зловживання службовим становище на суму 80 606 642,72 долара США і 53 594,85 фунтів стерлінгів.

З наведеного вище не вбачається належності осіб, щодо яких за заявою скаржника внесені відомості до ЄРДР та здійснюється кримінальне провадження від 15.01.2021 № 0000008, до суб`єктів, перелік яких наведено в пункті 1 частини 5 статті 216 КПК, або до службових осіб державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, тобто відсутні умови підслідності НАБУ та підсудності ВАКС, передбачені пунктами 1 або 2 частини 5 статті 216 КПК. Крім того, відсутні відомості щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 369 чи частиною першою статті 369-2 КК, тобто відсутня й умова підсудності ВАКС, передбачена пунктом 3 частини 5 статті 216 КПК.

При цьому слідчий суддя бере до уваги правову позицію, викладену в ухвалі від 14.12.2021 Касаційного кримінального суду ВС у справі № 991/4989/21, згідно із якою «Законодавець не ототожнює підслідність НАБУ і підсудність Вищого антикорупційного суду», тобто здійснення НАБУ досудового розслідування не означає автоматичної підсудності будь-якої справи ВАКС.

Також слідчий суддя бере до уваги правовий висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 640/5023/19, про те, що «змістом ч. 5 ст. 36, статей 86, 87, 110, 214, 216 КПК визначається належна правова процедура реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками повноважень, передбачених ч. 5 ст. 36 КПК, яка містить такі елементи: а) належний суб`єкт (Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники); б) оцінка досудового розслідування як неефективного; в) відображення такої оцінки у відповідному процесуальному рішенні - постанові; г) вмотивованість такої постанови.
Обов`язковою передумовою реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками повноважень, передбачених ч. 5 ст. 36 КПК, є оцінка досудового розслідування органом досудового розслідування, встановленим ст. 216 КПК, як неефективного та відображення такої оцінки у постанові з наведенням відповідного мотивування.
Наявність відповідних відомостей, які стосуються конкретного кримінального провадження, щодо його неефективності відповідним прокурором може бути встановлено на будь-якому етапі досудового розслідування, в тому числі і на його початку, та бути підставами для прийняття рішення в порядку і відповідно до вимог ч. 5 ст. 36 КПК.
У кожному конкретному випадку наявність таких підстав має бути обґрунтована у відповідному процесуальному рішенні - постанові Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури, їх перших заступників та заступників про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, яка має відповідати вимогам ст. 110 КПК, у тому числі бути вмотивованою, надавати обґрунтоване пояснення щодо фактичних та юридичних підстав прийнятого рішення.
Постанова про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, її обґрунтування та вмотивування має бути предметом дослідження суду в кожному кримінальному провадженні, яка здійснюється з урахуванням його конкретних обставин. Результати такого дослідження утворюють підстави для подальшої оцінки отриманих у результаті проведеного досудового розслідування доказів з точки зору допустимості.
У разі доручення Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування без встановлення неефективності досудового розслідування органом досудового розслідування, визначеним ст. 216 КПК, зазначені уповноважені особи діятимуть поза межами своїх повноважень. У такому випадку матиме місце недотримання належної правової процедури застосування ч. 5 ст. 36 КПК та порушення вимог статей 214, 216 КПК.
Наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних в ході досудового розслідування недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку».
3.4. Дослідивши клопотання з доданими матеріалами, слідчий суддя встановив, що детектив просив надати тимчасовий доступ до відомостей, які належать до охоронюваної законом таємниці згідно із пунктом 4 частини 1 статті 162 КПК, для їх подальшого використання як доказів в ході досудового розслідування.

Проте доданими до клопотання детектива матеріалами не доведено належність кримінального провадження від 15.01.2021 №0000008 до предметної підсудності ВАКС, що виключає можливість здійснення судового контролю слідчими суддями ВАКС у такому кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом , та недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення, й відтак надання слідчим суддею права на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, без дотримання безпосередньо визначеної КПК процедури призведе у подальшому до недопустимості отриманих доказів, та як наслідок до невиконання завдань кримінального провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначає, що кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) щодо застосування статті 6 Конвенції у кримінально-процесуальному аспекті, «суд, котрий, відповідно до чинних положень національного права, не має повноважень судити підсудного, «не встановлений законом» у розумінні статті 6 § 1».

Тобто розгляд судом (зокрема ВАКС) справ, які не належать до його підсудності, суперечитиме припису щодо розгляду справи «судом, встановленим законом» у розумінні статті 6 Конвенції. Цей вислів віддзеркалює принцип правової держави, невід`ємний для системи, запровадженої Конвенцією і Протоколами до неї загалом («Йоргіч проти Німеччини» (Jorgic v. Germany), § 64; «Річерт проти Польщі» (Richert v. Poland), § 41). Орган, не встановлений відповідно до волевиявлення законодавця, буде неодмінно позбавлений легітимності, яка є необхідною в демократичному суспільстві («Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), § 114; «Горгіладзе проти Грузії» (Gorgiladze v. Georgia), § 67; «Конталексіс проти Греції» (Kontalexis v. Greece), § 38).

При цьому слідчий суддя зазначає, що ухвалою слідчого судді ВАКС від 10.02.2022 в справі № 991/881/22 повернуто скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах іноземної юридичної особи акціонерного товариства «Nibulon S.A.» на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні від 15.01.2021 № 0000008 разом з усіма доданими до неї матеріалами, з мотивів непідсудності такого провадження ВАКС, та ухвалою Апеляційної палати ВАКС від 15.04.2022 така ухвала слідчого судді залишена без змін.»
З аналізу змісту зазначеної ухвали слідчого судді ВАКС від 14.07.2022 слідчий суддя у справі, що є предметом розгляду, дійшов висновку, що підставою її винесення та відмови у задоволенні клопотання детектива НАБУ ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів стало саме непідсудність такого провадження Вищому антикорупційному суду України.

Також, у судовому засіданні слідчим суддею було в тому числі досліджено ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01.08.2022 у справі № 760/9087/22 (провадження № 1-кс/760/2900/22) за змістом якої вказується, зокрема, таке:

«ч. 6 ст. 132 КПК України передбачено, що до клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Так, матеріали клопотання, зокрема, витяг з ЄРДР, не містять даних відносно того, що прокурор, який підписав клопотання, уповноважений на процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.
Крім того, доданий до клопотання витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не відноситься до кримінального провадження, в рамках якого подано клопотання.
Окрім цього, з клопотання і доданих документів не вбачається наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також детективом не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також не доведено можливість виконання завдання, для виконання якого детектив звертається із клопотанням. Наведене в силу ч. 3 ст. 132 КПК України не допускає застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
За таких обставин суд позбавлений можливості постановити ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, яка б відповідала вимогам КПК України.
Таким чином, клопотання задоволенню не підлягає.»

Крім того, слідчим суддею досліджено ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 26.08.2022 у справі № 760/10032/22 (провадження № 1-кс/760/3163/22), в якій вказано, зокрема, наступне:

«з клопотання і доданих документів не вбачається наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також детективом не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також не доведено можливість виконання завдання, для виконання якого детектив звертається із клопотанням. Наведене в силу ч. 3 ст. 132 КПК України не допускає застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
За таких обставин суд позбавлений можливості постановити ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, яка б відповідала вимогам КПК України.»

29.09.2022 старшим детективом П`ятого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 винесено постанову, якою кримінальне провадження № 0000008 від 15.01.2021, за фактом, привласнення майна іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» службовими особами ПАТ «Компанія Райз» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, - закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В обґрунтування такої постанови, яка наразі є предметом оскарження, зазначено наступне:

«Третім підрозділом детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (далі Національне бюро) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 15.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.
Кримінальне провадження внесено до ЄРДР 15.01.2020 ГУ СБУ у м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.12.2020.
Відповідно до заяви адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» службові особи ПАТ «Компанія «Райз» шляхом зловживання службовим становищем привласнили майно іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.» на суму 80 606 642, 72 доларів СІЛА і 53 594,85 фунтів стерлінгів. Вказана сума складається із суми відшкодування відповідно до Рішення Апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) нарахованих відсотків та витрати та збори за арбітраж.
Так встановлено, що 21.04.2010, 06.07.2010 та 06.07.2010 між ПАТ «Компанія Райз» та «Nibulon S.A.» укладено три договори на постачання кукурудзи кормової українського походження в кількості 158 000 тон.
Відповідно до укладених договорів Продавець повинен на власний ризик та за власний рахунок одержати будь-які експортні ліцензії або інші офіційні дозволи і виконати за необхідності повне митне оформлення, як буде потрібно для експорту товарів.
ПАТ «Компанія Райз» свої зобов`язання за вказаними договорами не виконала через не отримання відповідних квот на експорт кукурудзи.
12.07.2012 року Арбітражний суд міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA) ухвалив рішення про стягнення з ПАТ «Компанія Райз» на користь « ОСОБА_27 » в якості відшкодування збитків за не поставлений товар в сумі 28 858 000 доларів США плюс складні відсотки в сумі 4% річних. ПАТ «Компанія Райз» оскаржила вказане рішення.
Відповідно до Рішення №4323А(і) від 23.05.2014 Апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA), змінено рішення першої інстанції та ухвалено рішення про стягнення з ПАТ «Компанія Райз» на користь «Nibulon S.A.» 17 536 000 доларів США в якості відшкодування збитків а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально за ставкою 4% річних.
06.12.2017 Апеляційним судом м. Києва постановлено ухвалу у справі №759/16206/14-ц яким визнано і звернено до виконання на території України рішення GAFTA.
22.01.2018 відкрито виконавче провадження №55583162 щодо примусового виконання рішення Апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTA).
Із матеріалів заяви слідує, що впродовж 2014 - 2019 років між ПАТ «Компанія Райз» та суб`єктами господарської діяльності (далі - СГД), бенефіціарним власником яких є ОСОБА_6 (зокрема ТОВ «Український дистрибуційний центр», ТОВ «Агро Дистрибуція», ТОВ «Херсонський комбікормовий завод, ТОВ «Перша зернова компанія», ТОВ «Агрі Альфа» ТОВ «Аграрна перспектива», ТОВ «Зорі Прикарпаття») укладено низку договорів, відповідно до яких реалізовано об`єкти нерухомості та земельні ділянки. Отримані грошові кошти від реалізації об`єктів нерухомості перераховано на СГД, бенефіціарним власником яких є ОСОБА_6 , як аванси за поставлені в майбутньому товари.
У свою чергу ліквідне майно ПАТ «Компанія Райз» передано в іпотеку НБУ (майновий поручитель ПАТ «КБ Фінансова ініціатива»), АТ «Державний ощадний банк». Крім того ПАТ «Компанія Райз» прийняла на себе майнові зобов`язання і передали своє майно в іпотеку в ПАТ «Державний ощадний банк України» щодо забезпечення виконання зобов`язань компаніями ПАТ «Райз- Максимко», ТОВ «Імперофо Фудс», ПАТ «Агрохолдинг Авангард», власником яких є ОСОБА_6 .
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.02.2020 у справі №910/628/20 відкрито провадження про банкрутство ПАТ «Компанія Райз».
Згідно відповіді компанії «Nibulon S.A.» (вх. №252/3286-04 від 17.02.2022) компанія «Nibulon S.A.» на виконання договорів про постачання кукурудзи кормової українського походження в кількості 158 000 тон від 21.04.2010, 06.07.2010 та 06.07.2010 укладених із ПАТ «Компанія Райз» та «Nibulon S.A.» оплату не здійснювало.
Диспозиція статті ст. 191 КК України передбачає відповідальність за привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, та/або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Частина 5 ст. 191 передбачає, покарання у разі якщо дії, передбачені частинами першою, другою, третьою або четвертою статті 191 КК України, вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою.
Відповідно до п. 2 постанови Пленума Верховного суду України від 06.11.2009 № 10 предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи: речі (рухомі й нерухомі), грошові кошти, цінні метали, цінні папери тощо, а також право на майно та дії майнового характеру, електрична та теплова енергія.
За п. 23 постанови Пленума Верховного суду України від 06.11.2009 № 10, у статті 191 КК передбачено відповідальність за три форми вчинення злочину - привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем. Вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи.
Привласнення - це незаконне безоплатне утримання майна, ввіреного винному, або майна, яке перебуває в його віданні на законній підставі. Утримання як спосіб привласнення полягає у невиконанні вимог повернути майно у певний строк і встановленні володіння ним як власним. Невиконання вимоги про повернення майна у зазначений час (при наявності мети привласнення) свідчить про закінчений злочин.
Розтрата - це незаконне безоплатне відчуження, використання, витрачення майна, яке було ввірене винному чи перебувало в його віданні (продаж, дарування, споживання, передача іншим особам тощо). Найчастіше розтрата слідує за привласненням, є наступним після привласнення етапом злочину. Але розтрата може бути і не пов`язаною з привласненням. Наприклад, коли комірник незаконно, з корисливою метою передає чуже майно третім особам, які не мають на нього права. Розтрата вважається закінченою з моменту відчуження, витрачення майна. На відміну від привласнення, при розтраті на момент пред`явлення вимоги про повернення ввірене майно у винного відсутнє.
Предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання або зберігання тощо. При привласненні ці повноваження використовуються для обернення винною особою майна на свою користь, а при розтраті - на користь інших осіб, зокрема це може бути відчуження майна іншим особам для споживання, як подарунок чи товар, в обмін на інше майно тощо.
Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем полягає в незаконному оберненні чужого майна на свою користь або на користь інших осіб з використанням службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби.
Частина 2 ст. 191 КК передбачає привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Специфіка цієї форми в тому, що майно, яким винуватий заволодіває, не ввірене йому, не перебуває в його безпосередньому віданні, але внаслідок службового становища суб`єкт злочину має право оперативного управління цим майном.
Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
За ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
Згідно ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
В ході досудового розслідування встановлено, що юридична особа « ОСОБА_35 » не володіла на праві власності нерухомим майном, яким розпорядилось ПАТ «Компанія Райз» на користь ТОВ «Український дистрибуційний центр», ТОВ «Агро Дистрибуція», ТОВ «Херсонський комбікормовий завод, ТОВ «Перша зернова компанія», ТОВ «Агрі Альфа» ТОВ «Аграрна перспектива», ТОВ «Зорі Прикарпаття», оскільки право власності на вказане майно не було зареєстровано за юридичною особою «Nibulon S.A.» у встановленому законом порядку.
Крім того відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом також є майнові права та обов`язки.
06.12.2017 Апеляційним судом м. Києва постановлено ухвалу у справі №759/16206/14-ц яким визнано і звернено до виконання на території України Рішення №4323А(і) від 23.05.2014 Апеляційної колегії Арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами (GAFTА), згідно якого ухвалено рішення про стягнення з ПАТ «Компанія Райз» на користь «Nibulon S.A.» 17 536 000 доларів СІЛА в якості відшкодування збитків, а також складні відсотки на цю суму, що розраховуються поквартально за ставкою 4% річних.
Таким чином «Nibulon S.A.» набуло право вимоги згідно вказаного Рішення.
В ході досудового розслідування встановлено, що майно компанії «Nibulon S.A.», а саме право вимоги набуте згідно рішення порушено не було, фактів протиправного вибуття права вимоги із власності компанії «Nibulon S.A.» слідством не встановлено.
Згідно п. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.
За п. 4. вказаної статті про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
В ході досудового розслідування встановлено відсутність події привласнення, розтрати чужого майна службовими особами ПАТ «Компанія Райз» або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовими особами ПАТ «Компанія Райз» своїм службовим становищем.»

Оцінка та висновки слідчого судді
Слідчим суддею враховується, що ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим кодексом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст. 284 КПК. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності події кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст.ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх зібраних та перевірених доказів.
За змістом ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Також, слідчий суддя враховує, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Предметом оскарження у даній справі є зазначена постанова детектива НАБУ ОСОБА_4 від 29.09.2022 про закриття кримінального провадження № 0000008 від 15.01.2021.

У пункті 3 Узагальнень ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначається, що правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Отже, для вирішення питання про законність та обґрунтованість рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен встановити:

- дотримання вимог КПК України при постановлені такого рішення;

- обґрунтованість підстав для його прийняття.

1) Щодо дотримання процесуальних вимог при винесенні оскарженої постанови
У ч. 3 ст. 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя встановив, що постанова детектива ОСОБА_4 від 29.09.2020 про закриття кримінального провадження відповідає формальним вимогам, визначених законом. У своїй постанові детектив ОСОБА_4 визначає:

- відомості про особу, яка прийняла таке рішення, місце та час його прийняття (вступна частина);

- зміст обставин кримінального провадження № 0000008 від 15.01.2021, їх оцінка, мотиви для закриття цього провадження, з відповідною вказівкою на положення закону (мотивувальна частина);

- зміст прийнятого рішення закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, вказівка на порядок виконання та порядок оскарження (резолютивна частина).

Це дає підстави вважати, що детективом ОСОБА_4 було дотримано формальні вимоги при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження № 0000008 від 15.01.2021.

2) Щодо обґрунтованості оскарженої постанови
Одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

У ч. 2 ст. 9 КПК України закріплено обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

У п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України однією з підстав для закриття кримінального провадження є встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому за змістом ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

Отже, наведені положення кримінального процесуального закону передбачають, що рішення про закриття кримінального провадження може бути прийнято лише у результаті проведення ефективного, повного та всебічного досудового розслідування. Досудове розслідування може вважатись всебічним та повним лише, якщо під час його проведення слідством було об`єктивно встановлено всі обставини справи, проведено всі слідчі (розшукові) та процесуальні дії для встановлення таких обставин, надану належну правову оцінку встановленим фактам та на підставі положень закону і фактичних даних прийнято процесуальне рішення.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 15.01.2021 здійснювалось щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У оскарженій постанові від 29.09.2022 про закриття кримінального провадження № 0000008 від 15.01.2021 детектив ОСОБА_4 зробив висновок про відсутність події кримінального правопорушення з огляду на те, що «майно компанії «Nibulon S.A.», а саме право вимоги набуте згідно рішення порушено не було, фактів протиправного вибуття права вимоги із власності компанії «Nibulon S.A.» слідством не встановлено».

Однак досліджені слідчим суддею у судовому засіданні матеріали кримінального провадження свідчать про те, що детективом у процесі досудового розслідування не було проведено повне та всебічне дослідження фактів, про які зазначав у своїй заяві представник потерпілого, та не виконано вказівок, наданих йому в порядку ч. 3 ч. 2 ст. 39 КПК України 06.07.2022, за наслідками виконання яких саме і могла бути встановлена наявність або відсутність порушень та стати підставою для подальших висновків щодо наявності або відсутності події, складу відповідного кримінального правопорушення.

Як наслідок у межах цього провадження було встановлено відсутність події кримінального правопорушення без належних правових підстав.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14.12.2000).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена детективом постанова від 29.09.2022 про закриття кримінального провадження, ґрунтуються на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування, оскільки вказана постанова, зокрема, не містить аналізу доводів заявників, опису заходів, які вживались детективом для їх перевірки, що свідчить про порушення детективом вимог КПК України щодо всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, що призвело у подальшому до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи, що постанова від 29.09.2022 про закриття кримінального провадження № 0000008 від 15.01.2021 була постановлена передчасно, таке процесуальне рішення підлягає скасуванню.

За таких обставин у цій частині скарга підлягає задоволенню.

Щодо вимог скарги щодо зобов`язання Національного антикорупційного бюро України повідомити суд про виконання ухвали слідчого судді, то КПК України та Конституція вказаного обов`язку детектива не містить.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 40, 220, 284, 303, 307, 309, 370-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах іноземної юридичної особи «Nibulon S.A.», на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України від 29.09.2022 про закриття кримінального провадження № 0000008 від 15.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, задовольнити.

Постанову старшого детектива п`ятого відділу детективів третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 29.09.2022 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 15.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, - скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1