Справа № 438/50/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/933/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Борислав Львівської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженої, має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючої, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 09 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, та призначено їй покарання за ч.1 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Звільнено обвинувачену ОСОБА_6 , яка утримувалася під вартою, з-під варти в залі судового засідання в порядку вимог ч.1 ст.377 КПК України.

Вирішено питання з судовими витратами, арештом майна та речовими доказами.

За вироком суду, обвинувачена ОСОБА_6 21 липня 2021 року приблизно о 20 год 53 хв, перебуваючи у дверях квартири АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на незаконний збут психотропної речовини «Амфетамін», з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.09.2009, умисно, без належного дозволу на здійснення діяльності, пов`язаної з розробленням, виробництвом, виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією (відпуском), ввезенням на територію України, вивезенням з її території, транзитом через України, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, незаконно збула, а саме оплатно реалізувала особі зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_10 психотропну речовину, обіг якої, у відповідності до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, обмежено - амфетамін загальною масою 0,0477 грама, за що отримала від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 200 грн.

Не погоджуючись з даним вироком адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржуваний вирок, зокрема застосувати відносно ОСОБА_6 ст.ст.69,75,104 КК України та призначити останній покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.307 КК України, у виді 2 років позбавлення волі і звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши ОСОБА_6 іспитовий строк тривалістю 1 рік.

В обґрунтування апеляційних вимог сторона захисту зазначає, що судом при призначенні ОСОБА_6 покарання не було враховано те, що остання до затримання працювала без належного оформлення трудових відносин та таку пом`якшуючу обставину, як щире каяття.

Також наголошує, що в оскаржуваному вироку, судом не враховано, що розмір психотропної речовини, що був предметом злочину, є незначним, тобто істотної шкоди суспільним інтересам заподіяно не було.

Окрім того, адвокат ОСОБА_9 просить розгляд апеляційної скарги проводити без його участі.

Прокурор в судовому засіданні заперечив апеляційні вимоги сторони захисту з огляду на безпідставність таких, та просив залишити подану апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуваний вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за обставин, встановлених судом першої інстанції, та кваліфікація її дій, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

З приводу апеляційних доводів захисника щодо призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів враховує таке.

В силу вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На переконання колегії суддів, при призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції у повній мірі врахував обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніш не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, не одружена, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання наявність на її утриманні малолітньої дитини, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Санкцією ч. 1 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Враховуючи встановлене та конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченій ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із застосуванням до неї положень ст.75 КК України та звільнення її від відбуванням покаранням з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки у повній мірі відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті.

При призначенні ОСОБА_11 виду та розміру покарання за вчинене кримінальне правопорушення місцевий суд у повній мірі врахував усі наявні обставини та дані щодо особи обвинуваченої.

Підстав для призначення обвинуваченій ОСОБА_6 більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає, що покликання сторони захисту на те, що ОСОБА_6 до затримання працювала та те, що розмір психотропної речовини був незначним не є підставою для зміни вироку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання у повній мірі відповідає вимогам закону, і таке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не містить правових підстав для зміни оскаржуваного вироку суду щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , а тому така до задоволення не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які б вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

вирок Бориславського міського суду Львівської області від 09 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення,

Головуючий

Судді