Справа № 559/423/23
Провадження № 1-кп/559/95/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 02.01.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Стебник, Дрогобицького району, Львівської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 24.07.2022 близько 17:00, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваних ним дій та передбачаючи настання їх наслідків, діючи з корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення, без дозволу та відома власника умисно, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в бесідці поблизу кафе «Пательня», що знаходиться за адресою: вул. Залізнична, 140, м. Дубно, Рівненської області, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «ZTL А7s2020», імеі: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 2799,67 грн, який знаходився на столі у вказаній бесідці та який належить потерпілому ОСОБА_5 . Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся. Вказав, що дійсно того дня він з товаришами випивали у кафе та до них підсів потерпілий і також з ними почав випивати. В подальшому, потерпілий відійшов кудись, залишивши свій мобільний телефон, який і забрав обвинувачений і приніс до себе додому, де останнього і тримав.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а здійснити розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями таємно викрала чуже майно (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не працює, не є інвалідом, не судимий. В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено. З урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного кримінального правопорушення, який розкаявся у вчиненому, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, тому суд на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи у сумі 755,12 грн стягнути з обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено, запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 4 ст. 185 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення експертизи в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок в дохід держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «ZTL А7s2020», імеі: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 згідно збережної розписки.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду та дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1