Справа № 444/1830/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/24/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 15 серпня 2022 року, -

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України до одного року обмеження волі; за ч.4 ст. 358 КК України - до одного року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді одного року одного місяця обмеження волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 на початку квітня 2022 року (точна дата та час не встановлено) достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно Указу Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану, а також мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з метою отримання права на виїзд за межі України та звільнення від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України, перебуваючи у м. Харкові, за попередньою домовленістю зустрівся із невстановленою досудовим розслідуванням особою, якій надав своє фото та анкетні дані з метою виготовлення документів щодо непридатності його до військової служби, що в свою чергу надасть право у період дії воєнного стану на виїзд за межі України та звільняє від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України.

В подальшому, невстановлена особа, отримавши від ОСОБА_6 фотокартку та його анкетні дані, використовуючи реквізити « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, умисно виготовила підроблені офіційні документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 04 лютого 2020 року та довідку військово-лікарської комісії № 5883 від 26 квітня 2022 року на ім`я ОСОБА_6 , внісши до них завідомо недостовірні відомості щодо непридатності до військової служби з виключенням його з військового обліку, а також нанесла печатки та штампи із написами « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Міністерства оборони України, «Лікар ОСОБА_8 » та дані із підписами посадових осіб, які їх видали.

Крім цього, 01 серпня 2022 року близько о 16 год. 15 хв. ОСОБА_6 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 04 лютого 2020 року та довідка військово-лікарської комісії №5883 від 26 квітня 2022 року видані на його ім`я, містять завідомо недостовірні відомості щодо непридатності його до військової служби та зняття з військового обліку, перебуваючи в пункті пропуску «Рава-Руська- Гребенне», що розташоване в с. Річки, Львівського району, Львівської області, використав завідомо підроблені документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 04 лютого 2020 року та довідку військово-лікарської комісії № 5883 від 26 квітня 2022 року, видані на ім`я ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Міністерства оборони України шляхом їх пред`явлення та надання працівнику державної прикордонної служби України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 покликається на те, що призначене судом першої інстанції покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі і за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.

Вважає, що покарання у виді штрафу, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Зазначає, що на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, має дружину, малолітню дитину, місце реєстрації та проживання.

Наголошує, що активно сприяв розкриттю злочину, у вчиненому щиро розкаявся.

Просить змінити вирок Жовківського районного суду Львівської області від 15 серпня 2022 року та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому проступків за обставин, встановлених досудовим розслідуванням і викладених у вироку, постановленому в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто не оспорював.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, а саме, як пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання та як використання завідомо підробленого документа.

Санкції інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальних проступків, окрім обмеження волі, як альтернативні види, передбачають покарання у виді штрафу, або арешту.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_6 засуджено до одного року одного місяця обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування призначеного покарання з випробовуванням.

Як вбачається з апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 не погоджується із видом призначеного покарання.

Так, згідно вимог ст.ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

З огляду на вищезазначені положення закону, суд при призначенні покарання має виходити не тільки з меж караності діяння, встановлених у відповідній санкції Особливої частини КК України, а й із тих норм Загальної частини КК України, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються інші питання, пов`язанні з призначенням покарання.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а покарання - є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Так, колегія суддів вважає, що в даному випадку, суд першої інстанції, належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних проступків, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та відсутність обставин, які обтяжують покарання і призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкційчастин статті обвинувачення у виді обмеження волі, та підставно звільнив останнього від відбування такого з випробуванням з іспитовим строком і покладенням відповідних обов`язків, згідно ст.ст. 75, 76 КК України,що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65, 70 КК України, тає необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Жовківського районного суду Львівської області від 15 серпня 2022 року відносно ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4