Справа 303/7578/22
Провадження 1-кс/303/1566/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000980 від 02.11.2022 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово, громадянин України, українця, із повною середньою освітою, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15, п.5 ч. 2 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 терміном на шістдесят днів, яке мотивоване наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , діючи умисно, у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно, без передбаченого законом дозволу, набув у власність ручну осколкову гранату Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, заздалегідь знаючи про те, що вищевказана осколкова граната Ф-1, є боєприпасом, незаконно, зберігав її за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 01.11.2022 23 години 40 хвилин, до моменту приведення гранати Ф-1 у бойовий стан та метання її у подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто, носіння, зберігання, придбання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Крім того, 01 листопада 2022 року, приблизно о 23 год. 40 хв., ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_7 способом небезпечним для життя багатьох осіб, з мотивів помсти та особистої неприязні, підкрався до огорожі домогосподарства АДРЕСА_2 , маючи при собі попереднього заготовлену ручну бойову гранату Ф-1, яку без передбаченого законом дозволу носив при собі, усвідомлюючи бойові властивості вказаної гранати, які передбачають розліт осколків після вибуху для ураження живих цілей, тобто розуміючи реальну небезпеку для життя і здоров`я осіб, які могли опинитися в радіусі її вибухової дії, витягши запобіжну чеку, привівши її у бойове положення, кинув на територію подвір`я будинку за вищевказаною адресою.
У результаті приведення ОСОБА_3 гранати Ф-1 у бойовий стан та її метання у подвір`я будинку за адресою АДРЕСА_2 , пролунав вибух, внаслідок якого було частково пошкоджено задню ліву частину припаркованого на подвір`ї автомобіля марки BMW 328GT, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , чим самим спричинено йому матеріальної шкоди.
Виконавши всі заплановані дії, спрямовані на заподіяння смерті ОСОБА_7 способом небезпечним для життя багатьох осіб, не закінчивши дане кримінальне правопорушення до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як ОСОБА_7 , на момент вибуху перебував на сходинках перед вхідними дверима будинку, поза радіусом розльоту осколків після вибуху, в зв`язку з чим не отримав осколкових поранень від вибуху, ОСОБА_3 втік з місця вчинення злочину, не бажаючи бути викритим свідками, сів у автомобіль марки «Ford Transit Kombi», білого кольору, д/н Угорської реєстрації НОМЕР_2 , який припаркував неподалік вчинення злочину в АДРЕСА_3 , та поїхав на ньому за адресою проживання в АДРЕСА_1 .
Слідчий зазначає, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.5 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто, закінчений замах на умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.
В сукупності умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано як кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 263 та ч.2 ст. 15,п.5 ч. 2 ст. 115 КК України.
03.11.2022 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15, п.5 ч. 2 ст.115 КК України.
Слідчий вказує, що підозра підтверджується зібраними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,2,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
На думку слідчого, підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватися органу досудового розслідування або від суду, оскільки він вчинив замах на особливо тяжкий злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність від 7 до 15 років позбавлення волі, органом досудового розслідування не встановлено наявність, місцезнаходження закордонного паспорту ОСОБА_3 , внаслідок чого він може виїхати за межі території України.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 може знищити або спотворити докази вчиненого злочину, а саме речові докази,які на даний час не встановлені
Також слідчий наголошує, що підозрюваний ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні щодо зміни їхніх показів на судовому розгляді. Зокрема, ОСОБА_3 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до потерпілих та свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати потерпілого та свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти потерпілого та свідків до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення.
Крім того, існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, слідчий просив застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів без можливості застосування застави.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні просили задовольнити клопотання, з викладених в ньому підстав.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
В провадженні СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження №0000980 від 02.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15, п.5 ч. 2 ст.115 КК України.
03.11.2022 о 00.05 год. ОСОБА_3 затримано в порядку статті 208 КПК України.
03.11.2022 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15, п.5 ч. 2 ст.115 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколами допитів потерпілого, свідків, протоколами оглядів місця події та ін.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 частини 2).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 , крім наявності ризиків, передбачених п.п. 1,2, 3,5 ч.1 статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих йому досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, особу підозрюваного, який офіційно не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, стійких соціальних зв`язків не має.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
У відповідності до ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину становить від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам, а тому для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_3 слід застосувати більш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням застави, відповідно до вимог ч.5 ст. 182 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196-198, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_3 відраховувати з моменту затримання з 03 листопада 2022 року.
Строк дії ухвали спливає 02 січня 2023 року.
Визначити заставу ОСОБА_3 в розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що в разі внесення ним застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з-під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися із місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1