Справа № 297/1923/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Берегове Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегове кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із вищою освітою, працюючого учителем математики та інформатики КЗ Іршавський ліцей №1 Іршавського міської ради, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

10.06.2021 близько 18 год. 44 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на площадці біля вхідних дверей в приміщення будинку АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затіяв із останнім сварку, під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , безпричинно наніс правим коліном один удар в область живота та декілька ударів кулаком лівої руки в область тулуба та лівої передпліччя, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді синця на шкірних покривах живота, дещо вліво та вверх від пупка, а також паралельно одне одному в косо-низхідному напрямку, зліва на право, дещо зверху в низ, чотири садна лінійної форми на шкірних покривах зовнішньо-передньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, які згідно висновку судово-медичного експерта №98/в від 16.06.2021 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав та пояснив, що 10.06.2021 року він разом з донькою ОСОБА_7 вирішили поїхати за місцем проживання потерпілого в надії побачити доньку, яку з 16.12.2021 року останній забрав до себе, без згоди та відому матері. Неодноразові їх намагання побачити доньку та онуку, були безрезультатними та закінчувалися викликом поліції з боку ОСОБА_6 .. Так, 10.06.2021 року, близько 19:00 год. вони приїхали до будинку потерпілого, після чого донька через хвіртку, яка була відкрита, зайшла до будинковолодіння. Підійшовши до будинку, її побачив брат потерпілого, який почав їй погрожувати та кричав, щоб вона забиралися з подвір`я, після чого зайшов до будинку. Далі, вийшов потерпілий ОСОБА_6 , який почав також сварити його доньку та погрожувати, що вона дитину і так не побачить. Далі, ОСОБА_7 почала підніматися на сходи, а потерпілий почав її відштовхувати та перешкоджати пройти в будинок. Він намагався зафіксувати на телефон, як потерпілий перешкоджає доньці побачитися з дитиною, однак не встиг, оскільки змушений був підійшовши до доньки щоб притримати її ззаді на сходах, так як потерпілий її штовхав. Після цього, потерпілий зайшов в будинок та затис ногу ОСОБА_7 в дверях, а сам плечима притис вхідні двері, щоб донька не змогла зайти. Також додав, що жодних тілесних ушкоджень потерпілому не завдавав та дана сутичка тривала декілька хвилин, після чого вони побачили, що все безрезультатно, а тому вирішили піти та вийшли на вулицю, а через декілька хвилин прийшли працівники поліції.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 10.06.2021 обвинувачений разом з своєю дочкою ОСОБА_7 , яка являється його колишньою дружиною, намагалися увірватися до його будинку. Перешкоджаючи останнім, він вийшов на площадку біля вхідних дверей, де ОСОБА_4 почав наносити йому тілесні ушкодження по різним частинам тіла, а саме по животу та в пах. Також пояснив, що дана сутичка виникла через те, що обвинувачений та його колишня дружина хотіли побачитися з донькою, яка проживає разом з ним.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч.1 ст. 125 КК України, його вина доведена наступним.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 10.06.2021 року вона разом з батьком ОСОБА_4 поїхала до її колишнього чоловіка ОСОБА_6 , щоб побачити доньку, оскільки останній без її відома забрав доньку та незважаючи на рішення судів та соціальної служби перешкоджає бачитися з нею. Далі, вона побачила, що вхідні двері дворогосподарства відкриті, після чого вона з батьком зайшла на дворогосподарство, де їх побачив брат обвинуваченого та сказав щоб вони пішли геть. Після цього, вийшов сам потерпілий, який почав відштовхувати її від дверей та перешкоджати пройти в будинок. В той час, коли відбувалася сутичка між нею та потерпілим, батько підійшов ззаді, щоб притримати її, оскільки ОСОБА_6 штовхав її з сходів. Також додала, що жодних тілесних ушкоджень батько потерпілому ОСОБА_6 не завдавав, оскільки сутичка відбувалася суто між нею та потерпілим.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що коли вона прийшла додому з роботи, почула крик від сусідів та пішла в город, оскільки звідки видно сусідське подвір`я. Далі, чула крики потерпілого в адресу колишньої дружини про те, щоб вона не ламала двері та бачила як ОСОБА_7 побігла до других вхідних дверей, а ОСОБА_6 тримав такі з внутрішньої сторони, чим не давав їй проникнути в будинок. Далі, ОСОБА_7 вдарила потерпілого ОСОБА_6 по обличчю, а обвинувачений вдарив декілька разів потерпілого в область паху. Після цього, вона пішла в будинок, а через деякий час побачила, що вже приїхали працівники поліції.

Крім цього, доказами вини у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

-висновком експерта №98/в від 16.06.2021 року, згідно висновків якого у ОСОБА_6 встановлено наявність тілесних ушкоджень у вигляді:

- синця на шкірних покривах живота, дещо вліво та вверх від пупка, який виник від дії твердого тупого предмету по ударному механізму спричинення, а бо при ударянні об такий;

- паралельно одне одному в косо-низхідному напрямку зліва на право дещо зверху вниз чотирьох саден лінійної форми на шкірних покривах зовнішньо-передньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, які виникли від дії твердого тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею по механізму дії сили під кутом, де місцями прикладання сил являється місця розташування ушкоджень (т1 а.с.229-230);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2021 року з фототаблицею до нього, який проведено за участі потерпілого ОСОБА_6 в АДРЕСА_3 , у службовому кабінеті №36 Берегівського РВП. В ході експерименту потерпілий ОСОБА_6 показав, як саме та по яким частинам тіла обвинувачений ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження, а саме, яким саме чином наносив один удар правою ногою зігнутою в колінному суглобі в пах та три удари лівою рокую зігнутою в кулак у живіт (т1 а.с. 231-237);

Суд критично оцінює пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 щодо не визнання ним провини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки ці твердження направлені на затягування розгляду справи з метою уникнення покарання та повністю спростовуються поясненнями свідка та матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Суд, обираючи покарання ОСОБА_4 , керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в ході судового розгляду не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в ході судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, характеристику особистості обвинуваченого, який по місцю проживання та роботи характеризуються позитивно (т.1 а.с. 241-242), раніше не судимий (т.2 а.с.239), тому призначає покарання в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373,374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 30-ти (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9