Справа № 487/3332/22
Провадження № 1-кп/487/451/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця , громадянина України, із неповною середньою освітою, офіційно не працює, навчається на 2 курсі Миколаївського професійного суднобудівного ліцею №5,зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий,-

-21.12.2022року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений по відбуттю строку покарання на 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_4

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

Близько 17.20 год. 10.10.2022 неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно із іншою неповнолітньою особо, яка на момент вчинення кримінального правопорушення не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність знаходились біля території домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де в них виник спільний кримінальний протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення у житло чи інше володіння особи.

Реалізуючи вказаний кримінальний протиправний умисел, спрямований на проникнення у житло чи інше володіння особи ОСОБА_3 спільно з іншою особо, яка не досягла віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_7 та сторонніх осіб, використовуючи власну фізичну силу залізли на паркан домоволодіння з якого забрались на балкон, який розташований на другому поверсі будинку №130 . В подальшому ОСОБА_3 , використовуючи заздалегідь заготовлений камінь, жбурнув його два рази у вікно вхідної хвіртки балкону, після того, як пошкодилось скло, усвідомлюючи право кожного громадянина на недоторканість житла, передбачене ст.30 Конституції України, ОСОБА_3 спільно з іншою особою відчинив вхідну хвіртку балкону та проник на другий поверх будинку АДРЕСА_2 , де помітили, що їх фіксує відеокамера, після чого покинули територію житла.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України та визнає винуватим ОСОБА_3 у незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що 10.10.2022 , вдень він разом із своїм товаришем неповнолітнім ОСОБА_8 знаходились біля території домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , та вирішили забратись всередину будинку.Скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_7 та сторонніх осіб, залізли на паркан домоволодіння ,з якого забрались на балкон, який розташований на другому поверсі будинку №130 . В подальшому він, ОСОБА_3 , використовуючи заздалегідь заготовлений камінь, жбурнув його два рази у вікно вхідної хвіртки балкону, після того, як пошкодилось скло, спільно з ОСОБА_8 відчинили хвіртку балкону та проникли на другий поверх будинку, де помітили, що їх фіксує відеокамера, після чого покинули територію житла.

В скоєному він щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове зсідання не з`явилась.

На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 судом досліджено надані стороною обвинувачення наступні письмові докази:

Відповідно до витягу від 26.10.2022 до ЄРДР внесено відомості на підставі заяви ОСОБА_9 , яка просила вжити заходи до невстановленої особи, яка 10.10.2022 близько 17год.28 хв. проникла до будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу від 10.10.2022 року дізнавачем С Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області прийнято заяву від ОСОБА_9 щодо вжиття заходів до невстановленої особи, яка 10.10.2022 близько 17год.28 хв. проникла до будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.10.2022 , із застосуванням фотозйомки оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Відповідно до постанови від 17.10.2022 DVD -R об`ємом 4,7 GB , який потерпіла ОСОБА_7 просила долучити до матеріалів кримінального провадження визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Відповідно до протоколу від 17.10.2022 лазерний DVD -R об`ємом 4,7 GB оглянуто і при його відтворенні ОСОБА_10 впізнала на фотознімках свого сина ОСОБА_8 та його друга ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу огляду предмета від 19.10.2022 дізнавач СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області оглянув лазерний DVD -R об`ємом 4,7 GB. Вказаний файл містить в собі інформацію, що відображає факт скоєння злочину ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу предявлення особи для впізнання за фотознімками від 14.10.2022 законний представник ОСОБА_10 впізнала на фотознімку товариша свого сина ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу предявлення особи для впізнання за фотознімками від 19.10.2022 свідок ОСОБА_14 впізнала на фотознімку під №4 товариша свого онука ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.10.2022 підозрюваний неповнолітній ОСОБА_3 , за участю законного представника, захисника та психолога на місці показав та розповів про обставини вчинення ним кримінального проступку.

Відповідно до постанови від 25.10.2022 CD-R диск 700 МВ, на якому зафіксовано за допомогою відеофіксації проведення слідчого експерименту за участю неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_3 визнано речовим доказом та залишено на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

При оцінці вищезазначених доказів суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України».

Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання , з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального проступку , особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд враховує позицію ЄСПЛ , викладеній у справі «Езех і Конноре проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує ,як прийнято вважати, подвійну мету - покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 які передбачені ст.66 КПК України суд враховує визнання вини обвинуваченим та те, що він щиро розкаявся, характеризується посередньо, вчинив злочин , будучи неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, що передбачені ст.67 КПК України судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання суд враховує положення ст.65 КК України щодо загальних підстав призначення покарання, межі санкції статті 162 ч.1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до положення ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку. Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше до вчинення вказаного кримінального проступку був не судимий, на обліку у лікарів психіатра та в Миколаївському обласному наркологічному диспансері не перебуває, вчинив кримінальний проступок, будучи неповнолітнім.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, приймаючи до уваги, що кримінальний проступок, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим у даному кримінальному провадженні, був скоєний до постановлення вироку Заводського районного суду м.Миколаєва від 21.12.2022, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України,суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 21.12.2022 , яким ОСОБА_3 був засуджений до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75. та ст.76 КК України із звільненням від відбування покарання на 1 рік виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі : лазерний DVD -R об`ємом 4,7 GB та CD-R диск , об`ємом 700 МВ зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк із дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1