Житомирський апеляційний суд
Справа №296/886/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року колегія суддів палати в кримінальних справах Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

володільця майна: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

представника володільця

майна- адвоката: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000212 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановила:

Вказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, вилучене за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення обшуку 19.01.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- металевий предмет, схожий на пістолет, який упакований до спецпакету KIV3111897;

- банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та тримач для стартового пакету «Київстар» № НОМЕР_2 , які упаковані до спецпакету WAR0060221;

- грошові кошти в сумі 3500 доларів США та 100 Євро, які упаковані до спецпакету WAR0060220;

- грошові кошти в сумі 1702 грн. та пластикову картку «ПриватБанк»

№ НОМЕР_3 , які упаковані до спецпакету PSP1040194;

- 3 ножі, які упаковані до спецпакету KIV3111898;

- мобільний телефон «Lenovo», який упакований до спецпакету PSP1040195.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим доведено наявність ризиків приховування, пошкодження, знищення вказаних вище речей, які є речовими доказами у кримінальному провадженні та такий захід забезпечення кримінального провадження є необхідним для збереження речей.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк для звернення до апеляційного суду, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого суду про арешт майна.

Вказує, що копію рішення отримав його представник лише 07.02.2023 року, копія заяви міститься в додатках до скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що грошові кошти вилучені під час обшуку належать йому та жодного відношення до вказаного кримінального провадження не мають.

Вважає, що судом не доведено необхідність накладення арешту на вказані кошти, їх походження незаконним шляхом, що виключає визнання їх речовим доказом та вони не підлягають спеціальній конфіскації.

Вказує, що у кримінальному провадженні йому не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді є поважними та такими, що дають підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, підозрюваного та представника які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому вказаною нормою закону арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З наданих апеляційному суду матеріалів провадження вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження за №000212 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до підозри від 19.01.2023 р. ОСОБА_7 незаконно придбав, зберігав, перевозив з метою збуту, а також незаконно збув за грошові кошти наркотичні засоби.

19 січня 2023 року на підставі ухвали Корольовського районного м. Житомира від 28 грудня 2022 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, в тому числі : грошові кошти в сумі 3500 доларів США та 100 Євро та 1702 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що вказане майно на час розгляду слідчим суддею зазначеного клопотання відповідало критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу та на нього міг бути накладений арешт зважаючи на нетривалий час з моменту вилучення коштів, вимог процесуального закону щодо обмежено часу для звернення з клопотанням про арешт та розгляду його судом, а тому лише арешт вказаного майна на даному етапі розслідування міг забезпечити збереження цього майна для перевірки його відношення до кримінального провадження та його відповідності критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

Питання порушенні у апеляційній скарзі про неналежність вилучених грошових коштів підозрюваному, а їх належність ОСОБА_6 у кімнаті та одязі якого вони були вилучені за таких обставин може бути вирішено слідчим суддею за клопотанням власника майна, в порядку ст. 174 КПК України для скасування арешту.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді про, що вказує в апеляційній скарзі володілець майна, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу володільця майна ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000212 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: