Справа №639/2999/22
Провадження №1-кп/639/363/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000611 від 19.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000611 від 19.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення йому речового доказу мобільного телефону BLACKVIEW, який був вилучений при огляді місця події, оскільки вказаний телефон є його засобом зв`язку та необхідний для повноцінного життя та роботи.

Обвинувачена ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 підтримали клопотання потерпілого, вважаючи необхідним скасувати арешт мобільного телефону та повернути його потерпілому, оскільки в ході судового слідства дослідження його як речового доказу може і не бути ініційоване.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечувала, пояснивши, що на вказаний мобільний телефон накладено арешт ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.08.2022 р., оскільки він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, був об`єктом експертного дослідження та потребує безпосереднього дослідження в судовому засіданні, повернення ж телефону потерпілому вочевидь призведе до знищення слідів злочину.

Також захисник ОСОБА_5 заявив клопотання, яке було підтримане обвинуваченою, про зміну відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою. Клопотання мотивоване тим, що потерпілий не має жодних претензій до ОСОБА_6 , з якою мешкає однією сім`єю. Обвинувачена не збирається продовжувати злочинну діяльність, впливати на свідків, потерпілий судом допитаний. Крім того, навіть у разі наявності ризику переховування ОСОБА_6 від суду такий ризик може бути усунутий шляхом перебування її в умовах домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання сторони захисту та пояснив, що простив обвинувачену, кохає її та бажає продовжити спільне життя, впевнений, що такий випадок більше не повториться, гарантував її явку в усі судові засіданні. Крім того, пояснив, що злочин ОСОБА_6 у його відношенні було вчинено саме через його дії, оскільки він наніс їй побої, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тому дії ОСОБА_6 були спрямовані на захист від спричинення їй ушкоджень.

Прокурор проти задоволення клопотання сторони захисту заперечувала, вважала наявними ризики, передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначила, що більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не може забезпечити запобігання вказаним ризикам.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали судової справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд зазначає, що відповідно до реєстру матеріалів кримінального провадження та пояснень учасників судового провадження ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.08.2022 накладено арешт на речові докази, зокрема на мобільний телефон BLACKVIEW зі слідами речовини бурого кольору. Підставою для арешту майна була наявність на вказаному предметі слідів злочину.

На даний час судом не досліджувалися письмові та речові докази у кримінальному провадженні, в тому числі і зазначений мобільний телефон.

Скасування арешту майна та передання його власнику в даному випадку, на думку суду, з великою вірогідністю призведе до знищення (умисного або необережного) слідів злочину, що збереглися на ньому, враховуючи умови використання мобільного телефону.

Таким чином, на даний час клопотання ОСОБА_4 суд вважає таким, що заявлене передчасно, а тому відмовляє в його задоволенні.

Щодо клопотання сторони захисту відносно зміни запобіжного заходу, суд приходить до такого.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, продовжити або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.10.2022 року обвинуваченій ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, при цьому були враховані ризики, передбачені п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років (з урахуванням положень ст. 68 КК України).

При вирішенні клопотання сторони захисту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні клопотання прокурора та сторони захисту суд враховує існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачена ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки хоча і не має судимості, проте притягувалася до кримінальної відповідальності, у разі зміни запобіжного заходу планує проживати однією сім`єю з потерпілим ОСОБА_4 .

Проте ризик незаконного впливу на потерпілого, на думку суду, вичерпаний шляхом допиту останнього судом, доказів же можливого подібного впливу на свідків у справі наявні у справі матеріали не містять.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Такі ж правила необхідно застосувати відповідно до положень ч. 4 ст. 201 КПК України і при розгляді клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Суд під час розгляду клопотання бере до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка в силу ст. 89 КК України не судима, має місце реєстрації та постійне місце проживання, до затримання проживала разом з потерпілим, працювала, потерпілий заявив, що не має претензій до обвинуваченої, кохає її та бажає продовжити спільне життя.

Вказані обставини свідчать про міцність соціальних зв`язків обвинуваченої, що свідчить про зниження наявності ризиків вчинення іншого злочину.

Суд також враховує і тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину, однак відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Свершов проти України» тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання сторони захисту, тому і вважає доцільним змінити відносно обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 17 січня 2023 року включно.

Керуючись ст. ст. 170, 174,177, 178, 181, 183, 201, 372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 про скасування арешту з мобільного телефону BLACKVIEW відмовити через передчасність його подання.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну відносно обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який - задовольнити.

Змінити відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на цілодобовий домашній арешт за місцем постійного проживання.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

У зв`язку зі зміною запобіжного заходу покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

прибувати за викликом до суду;

повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи;

здати на зберігання до органу ДМС свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Копію ухвали направити для відома та виконання до ДУ «Харківський слідчий ізолятор», ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1