КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16 січня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16.01.2023 задоволено клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та продовжено строк застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною останній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Продовжено строк покладених обов`язків на підозрювану ОСОБА_6 , а саме:

- не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;

- прибувати до слідчого, прокурора у межах кримінального провадження № 0002229, суду за кожною вимогою;

______________________________________________________________________________

Справа № 752/26906/19 Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/1119/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні № 0002229, а саме зі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , підозрюваним ОСОБА_15 та іншими фізичними особами, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягатимуть доказуванню під час кримінального провадження № 0002229, а саме - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

- продовжити зберігання відповідними органами Державної влади паспорт (паспорти) ОСОБА_6 для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 18.03.2023 року включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на необгрунтованість та невмотивованість оскаржуваної ухвали.

Апелянт зазначав, що слідчий суддя жодним чином не мотивував наявність зазначених у клопотанні ризиків, та сторона обвинувачення не надала жодних доказів їх наявності.

Доказами сторони захисту спростовується наявність ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, оскільки розслідування у кримінальному провадженні триває з 2019 р., та протягом зазначеного часу ОСОБА_6 неодноразово надавала показання під час допиту з метою здійснення повного та неупередженого розслідування. Жодних дій, направлених на переховування, або перешкоджання іншим чином розслідуванню, остання протягом 3 років не вчиняла.

ОСОБА_6 неодноразово перетинала державний кодон України, однак постійно поверталася в Україну, що свідчить про відсутність наміру переховуватись.

Підозрювана демонструє добросовісну процесуальну поведінку, дотримується всіх обмежень та заборон, жодних порушень не вчиняє.

Інші вказані слідчим суддею в ухвалі ризики (знищення, приховування речей; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється) також відсутні, оскільки жодний зі свідків та підозрюваних не повідомляв про тиск на нього зі сторони ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 не може знищувати будь-які речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, маскувати свою причетність до кримінального правопорушення, оскільки такі речі не перебувають у володінні ОСОБА_6 , а передані слідству.

ОСОБА_6 раніше не судима, має стійкі соціальні зв`язки в Україні, є громадянкою з активною життєвою позицією, позитивно характеризується, проживає в Україні однією сім`єю з ОСОБА_18 , який наразі здійснює захист України безпосередньо в зоні бойових дій.

У зв`язку із перебуванням чоловіка на військовій службі з 2014 p., ОСОБА_6 з власних матеріальних доходів самостійно утримує сина - студента та матір пенсійного віку, яка проживає у Чернігівській області, та потребує допомоги матеріального та побутового характеру.

Під час російської агресії ОСОБА_6 бере участь у роботі Гуманітарного штабу УАФ, має бездоганну ділову репутацію, є кваліфікованим фахівцем в бухгалтерській сфері. Вказане, на переконання захисника, виключає можливість здійснення будь-яких протиправних дій та перешкоджання кримінальному провадженню.

Цілодобовий домашній арешт позбавив підозрювану можливості виконувати свої службові обов`язки. Крім того, у зв`язку із цим вона втратила основне джерело доходу.

Крім того, ОСОБА_6 навчається в Національному транспортному університеті на аспірантурі за спеціальністю «Економіка», в якому у період з середини січня по лютий 2023 відбувається атестація слухачів-аспірантів. Цілодобовий домашній арешт перешкоджає підозрюваній завершити навчання на аспірантурі і є надмірним запобіжним заходом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002229 від 18.10.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.1999 року між Всеукраїнською громадською організацією «Федерація футболу України», яку реорганізовано в Громадську спілку «Федерація футболу України», а назву згодом змінено на - Громадська спілка «Українська асоціація футболу» (далі - ФФУ або УАФ) та компанією «Newport Management LTD» (реєстраційний номер 71912, Британські Віргінські острови), укладено агентську угоду, у відповідності до умов якої ФФУ отримувала на свої рахунки через посередництво компанії «Newport Management LTD» від «Спілки Європейських футбольних асоціацій» (далі - УЄФА) грошові кошти, призначені ФФУ для розвитку українського футболу.

За умовами агентської угоди від 26.04.1999, грошові кошти, отримані від УЄФА для ФФУ, також перераховувались компанією «Newport Management LTD» іншим суб`єктам господарювання у сфері футболу на підставі розпоряджень ФФУ.

ГС «Федерація футболу України» (ГС «Українська асоціація футболу») наділено статусом національної спортивної федерації та на підставі договору про співпрацю № 1415 від 27.02.2014, укладеного з Державною службою з питань молоді і спорту, УАФ делеговано повноваження щодо розвитку футболу і виключне право представляти даний вид спорту у ФІФА та УЄФА.

Як національна спортивна федерація, ГС «Федерація футболу України» (ГС «Українська асоціація футболу») є членом Союзу Європейських Футбольних Асоціацій (Union of European Football Associations) та щорічно отримує від нього виплати на розвиток українського футболу.

Так, у період з 17.04.2015 по 01.12.2016 частина грошових коштів, отриманих для розвитку українського футболу в якості компенсаційних виплат від УЄФА, за розпорядженнями ФФУ, перерахована компанією «Newport Management LTD» на банківські рахунки іноземних компаній, зокрема: «ABERNO BLTNESS LLP», «ATLANTIC CONTRACTS L.P.», «BALTEX BUSINESS L.P.», «BATLOW COMMERCE LLP», «BELPORT BUSINESS LP», «CONVERSUM EXPORT L.P.», «COOPER SYSTEMS LP», «Danske Megan LP», «DARION LIMITED», «DELEON INVESTMENTS GROUP S.A.», «DELLCROFT PRODUCTS L.P.», «EASTHOLD LLP», «EXTERA TRADING CO'RjP», «FORUM COMMERCE L.P.», «Kineshell Store LLP», «LIMASSOL HOLDINGS S.A.», «MAXIMUS VENTURE S.A.», «NEW POINT CONFERENCE Ob», «Novimor OU», «OVERTRADE SOLUTIONS INC», «PORTOFINO LTD», «ROMEO LIFE-IBRAiilM YILD1ZHAN», «SAGAR CAPITAL LP», «SALTON SALES LJ'», «TRADE NATIONAL LP», «VAMPEL HOLD LLP», «VAST ASCENT GROUP Corp», «ZAIRA FINANCE S.A.», «WEST MANAGEMENT L.P.», «TRAVEL SERVICES COMPANY LTD», що зареєстровані в офшорних юрисдикціях безпосередньо перед початком здійснення платежів від імені ФФУ (у кінці 2014 - на початку 2015) та припинили діяльність в 2016-2017, відразу після завершення проведених транзакцій.

Зібраними в ході досудового розслідування матеріалами підтверджується факт перерахування коштів зазначеним компаніям за розпорядженнями ФФУ на загальну суму 11,5 млн. євро.

При цьому, переказ коштів за розпорядженнями ФФУ, відповідно до доданих до таких розпоряджень інвойсів, здійснювався на рахунки зазначених іноземних компаній, що відкриті в одних і тих же Прибалтійських банках: «Versobank AS» (Таллінн, Естонська Республіка, з 2018 року перебуває у процесі ліквідації). «AS SEB Pank» (Таллінн, Естонська Республіка), «Baltic International Bank» (Рига, Латвійська Республіка), «Norvik Banka» (Рига, Латвійська Республіка, на даний час змінено назву на «PNB Banka»), «Regional Investment Bank» (Рига, Латвійська Республіка), «Privat Bank» (Рига, Латвійська Республіка), «Trasta Komercbank» (Рига, Латвійська Республіка, з 2017 року перебуває у процесі ліквідації), а також переказ коштів за розпорядженнями ФФУ, відповідно до доданих до таких розпоряджень інвойсів, здійснювався на рахунки зазначених іноземних компаній на наступні банківські установи: «Наікоапк Istanbul» Стамбул, Турецька Республіка), «Cheska Sporitelna AS» (Прага, Чеська Республіка).

Відповідно до відомостей іноземних відкритих реєстрів юридичних осіб встановлено, що деякі із зазначених іноземних компаній пов`язані між собою одними і тими ж засновниками, мають одних і тих же керівників або зареєстровані за однією і тією ж адресою.

Разом з цим, зазначені іноземні компанії не мають відношення до футболу, не мали за весь період своєї діяльності будь-якої маркетингової активності, не рекламу вали свої товари і послуги з метою залучення клієнтів.

Переказ грошових коштів зазначеним іноземним компаніям, за розпорядженнями ФФУ, здійснювався за товари в обсягах, які значно перевищують потреби ФФУ як громадської організації, серед яких елітні сорти чаю, кади та морепродукти, місцем поставки яких було визначено м. Гамбург, Німеччина, м. Краков, Польща та м. Варшава, Польща, а також за надання транспортних послуг без деталізації щодо транспортних засобів, маршрутів, кількості вантажу або пасажирів.

Крім того, більшість інвойсів від зазначених іноземних компаній було виставлено на суми близько 80 тис. Євро за одні й ті ж самі товари або послуги у різних співвідношеннях, але з однаковим написанням номенклатури та одиниць виміру, що свідчить про те, що ці інвойси систематично готувалися одними і тими ж невстановленими особами.

Згідно відомостей, отриманих від органів Державної митної служби України відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, ФФУ не отримувала на митній території України будь-які товари від вищезазначених іноземних компаній.

Вказані обставини дають підстави вважати, що розпорядження ФФУ на переказ коштів, отриманих для ФФУ від УЄФА, направлялися компанії «Newport Management LTD» без наміру отримати оплачені товари та послуги, виключно з метою виведення коштів, отриманих компанією «Newport Management LTD» від УЄФА для ФФУ, на рахунки іноземних компаній в Прибалтійських банках і їх подальшого привласнення невстановленими особами.

18.10.2022 ОСОБА_6 , яка є директором Департаменту фінансів ФФУ, вручено повідомлення про підозру у пособництві у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.11.2022 щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із забороною останній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 18.12.2022 включно.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_19 від 12.12.2022 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0002229 до трьох місяців, тобто до 18.01.2023.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16.12.2022 продовжено щодо ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, із забороною останній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, та покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 18.01.2023 включно.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13.01.2023 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0002229 до шести місяців, тобто до 18.04.2023.

13.01.2023 прокурор третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просив продовжити підозрюваній ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, із забороною останній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, та продовжити покладені на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16.01.2023 задоволено клопотання прокурора, та продовжено строк застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною останній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Продовжено строк покладених обов`язків на підозрювану ОСОБА_6 , а саме:

- не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;

- прибувати до слідчого, прокурора у межах кримінального провадження № 0002229, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні № 0002229, а саме зі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , підозрюваним ОСОБА_15 та іншими фізичними особами, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягатимуть доказуванню під час кримінального провадження № 0002229, а саме - ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

- продовжити зберігання відповідними органами Державної влади паспорт (паспорти) ОСОБА_6 для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 18.03.2023 року включно.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ухвалу про продовження підозрюваній ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту постановлено слідчим суддею з дотриманням кримінального процесуального законодавства, при прийнятті вказаного рішення слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального правопорушення, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою у інкримінованому кримінальному правопорушенні, з огляду на характер та суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого вона підозрюється.

Матеріали справи містять достатньо даних для висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні та стороною захисту не надані.

Слідчим суддею також досліджено доводи клопотання прокурора щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом та встановлено, що органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без вчинення яких завершення досудового розслідування є неможливим.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи дані про особу підозрюваної, а також те, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж цілодобовий домашній арешт, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні прокурора, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та дії процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 . Підстав вважати його занадто суворим для підозрюваної колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_6 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Посилання захисника на те, що підозрювана з початку досудового розслідування у кримінальному провадженні не вчиняла дій, направлених на переховування, та неодноразово перетинала кордон України, однак постійно поверталася, не спростовують існування у кримінальному провадженні ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду та не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваної.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні,колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, не виключена ймовірність того, що підозрювана у разі, якщо не буде обмежена у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини злочину, та іншим підозрюваним, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності ризику впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, оскільки він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_6 раніше не судима, має стійкі соціальні зв`язки в Україні, позитивно характеризується, бере участь у роботі Гуманітарного штабу УАФ, проживає в Україні однією сім`єю з ОСОБА_18 , який наразі здійснює захист України безпосередньо в зоні бойових дій, враховані слідчим суддею при розгляді клопотання. Разом з тим, вказані обставини не є достатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки вищенаведені посилання не спростовують можливість вчинення ОСОБА_6 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у випадку застосування щодо неї більш м`якого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах підозрюваної.

Ураховуючи наведене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16 січня 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3