Справа № 185/1513/23
Провадження № 1-кп/185/462/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2023 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки, Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -
Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час воєнного стану.
ОСОБА_4 , у невстановлений час, та місці придбав у невстановлених в ході дізнання осіб, посвідчення водія серії « НОМЕР_1 », виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що надає йому право керування транспортними засобами категорії В, з метою подальшого використання.
У подальшому 31.12.2022 року, приблизно о 12.00 год. ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos» державний знак « НОМЕР_2 », був зупинений працівниками поліції під час проїзду повз стаціонарний пост «Межиріч», розташований на в`їзді до міста Павлоград Дніпропетровської області. В ході перевірки документів у ОСОБА_4 виник прямий протиправний умисел на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серії « НОМЕР_1 ».
Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи, що посвідчення водія серії « НОМЕР_1 » є підробленим документом, пред`явив останній працівнику поліції, для безперешкодного проїзду через блок-пост. Бланк посвідчення водія серії « НОМЕР_1 », заповнений на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробного документа.
01 лютого 2023 року, під час досудового розслідування, між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності адвоката останнього, була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Зазначена угода була надана суду з клопотанням про її затвердження.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.
У відповідності до ст.469 ч.4 КПК Україниугода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке відповідно до ч. 2 ст.12 КК України, є кримінальним проступком.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджені в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні мав аналогічну позицію, та клопотав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному кримінального правопорушення, щиро кається, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від 01 лютого 2023 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
У відповідності до ст. 174 КПК України, арешт майна, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2023 року, необхідно скасувати.
Крім того, з ОСОБА_6 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 1321 грн. 46 коп.
Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 лютого 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
ОСОБА_8 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 358 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 1321 грн. 46 коп.
Зняти арешт з посвідчення водія « НОМЕР_1 », видане на ім`я ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , довідку з головного сервісного центру ТСЦ МВС № 0541 м. Вінниця, свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв на ім`я ОСОБА_4 накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 січня 2023 року.
- посвідчення водія « НОМЕР_1 », заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку з головного сервісного центру ТСЦ МВС № 0541 м. Вінниця, свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв на ім`я ОСОБА_4 , котрі зберігаються в матеріалах кримінального провадження (спец пакет № 5610166) зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_9 .