Ухвала

Іменем України

16 січня 2022 року

м. Київ

справа № 302/160/21

провадження № 51 - 2809 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2022 рокута ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 26 липня 2022 року,

установив:

Як убачається зі змісту касаційної скарги, вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 161 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 109 КК Україниу виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна; за 1 ст. 110 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців без конфіскації майна; за ч. 1 ст. 161 КК Україниу виді позбавлення волі на строк 1 рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців без конфіскації майна і без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 16 017 грн. 12 коп. за проведення судової лінгвістичної експертизи.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 26 липня 2022 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_4 - без зміни.

Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2022 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2022 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 26 липня 2022 року залишено без руху і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Також було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

Копію зазначеної ухвали невідкладно було надіслано засудженому, і згідно із даними розписки копію цієї ухвали він отримав 26 жовтня 2022 року.

Проте засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк. Нової касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 станом на 16 січня 2023 року до Верховного Суду не надходило.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому ОСОБА_4 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2022 рокута ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 26 липня 2022 року із усіма доданими до неї матеріалами повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3