УХВАЛА

Іменем України

13.12.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомир клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0001170 від 28.06.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 110-2 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -

У С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотання, в якому зазначено, що слідчим відділом Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 від 28.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 110-2 КК України.

За ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомир №295/12191/22 від 25.11.2022, 07.12.2022 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . Під час продовження проведення обшуку 08.12.2022 громадянину ОСОБА_5 було запропоновано добровільно надати для огляду особистий мобільний телефон, ОСОБА_5 на вказану пропозицію відмовився та в подальшому за участі понятих тієї самої статі було проведено особистий обшук гр. ОСОБА_5 . За результатами особистого обшуку мобільного телефону знайдено не було.

В подальшому по завершенню обшуку за ухвалою суду, від оперативного працівника УСР в Житомирській області надійшов рапорт, що гр. ОСОБА_5 в ході проведення обшуку заховав свій мобільний телефон до автомобіля Toyota Land Cruiser 150 д.н.з. НОМЕР_1 року випуску НОМЕР_2 , що належить ТОВ «ПМК6».

Надалі проведено невідкладний обшук вищевказаного автомобіля, окрім того ОСОБА_5 добровільно в ході обшуку надав для вилучення мобільний телефон «Redmi», моделі M2003J6B2G в корпусі синього кольору IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 з флеш-накопичувачем на 128 GB.

17.11.2022 постановою слідчого вилучені речі було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

13.12.2022 адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 надіслала заперечення на клопотання про арешт майна в якому просила відмовити в задоволенні клопотання.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали в повному обсязі.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання пр. арешт майна.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, та, враховуючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0001170 від 28.06.2022 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 110-2 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення невідкладного обшуку автомобіля «Тоyotа Lаnd Сruiser 150» д. н. з. НОМЕР_1 р. випуску НОМЕР_2 , що належить ТОВ «ПМК6» з метою збереження речових доказів, а саме; мобільного телефону «Redmі», моделі М2003J6В2G в корпусі синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_5 з флеш-накопичувачем на 128 GВ, який був вилучений 08.12.2022 р. під час огляду місця події шляхом накладення заборони на його відчуження, розпорядження та використання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 16.12.2022 р.

Слідчий суддя Богунського

районного суду м. Житомира ОСОБА_7 ОСОБА_8