Справа № 638/5264/22
Провадження № 1-в/638/445/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення на підставі Закону України від 26.11.2015 №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому просить зарахувати у строк його покарання строк перебування в СІЗО №23 з 26 березня 2020 року по 23 липня 2020 року з розрахунку день за два, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, дослідивши клопотання, особову справу засудженого, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (за змінами у відповідності до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у оазі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (зі змінами у відповідності до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року) попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування. Зазначена редакція статті 72 КК України набрала чинності з 21.06.2017 року.

Судом встановлено, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 березня 2020 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, який встановлено обчислювати з 26 березня 2020 року з 03 год 00 хв.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 березня 2020 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 - без задоволення.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 травня 2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді двох років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України - чотири роки позбавлення волі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. За сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 серпня 2016 року та визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 визначено рахувати з моменту його взяття під варту, тобто з 26 березня 2020 року, зарахувавши у цей строк термін його попереднього ув`язнення.

Вирок набрав законної сили 05 червня 2020 року.

З вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 травня 2020 року вбачається, що кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив 25 червня 2018 року.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком - Автозаводського районного суду м. Кременчук від 05 травня 2020 року, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 визначено обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого з 26 березня 2020 року.

Вирок набрав законної сили 16 лютого 2021 року.

З вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2020 року вбачається, що кримінальні правопорушення ОСОБА_4 вчинив 25 березня 2020 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки злочин засудженим ОСОБА_4 було вчинено після 20 червня 2017 року, а саме 25 червня 2018 року та 25 березня 2020 року, і щодо нього застосовувались заходи попереднього ув`язнення з 26 березня 2020 року, то зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання щодо нього повинно здійснюватися з урахуванням положень частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017, у зв`язку з чим клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої частиною 5 статті 72 Кримінального кодексу України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, справа №13-31-кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування підлягає частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення 25 червня 2018 року та 25 березня 2020 року, тобто після 21 червня 2017 року, вищенаведені висновки Великої палати Верховного суду судом не застосовуються.

На підставі наведеного, ст. 72 КК України, керуючись ст. ст.537,539 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення на підставі Закону України від 26.11.2015 №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1