Справа № 953/759/23
н/п 1-кс/953/2676/23
"13" квітня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
11.04.2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, направлене до суду поштою 06.04.2023 про накладення арешту, на майно, на тимчасово вилучене 05.04.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: Мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9C», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою з номером: НОМЕР_3 ;Мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 6s PLUS», IMEI: НОМЕР_4 , із сум-картою з номером: НОМЕР_5 ;Ноутбук марки «TOSHIBA», s/n: НОМЕР_6 , модель № PSL40E-03L02GRU із зарядним пристроєм;Коробка з мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9C», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ;Чек про придбання мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Redmi 9C», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із забороною відчуження, користування та розпорядження. Визначити місцем зберігання вище вказаних речових доказів - кімнату зберігання речових доказів Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Зі змісту заяви ОСОБА_5 було встановлено, що 11.01.2023 останній у мобільному додатку кросплатформенного месенджеру «Телеграм» надійшло повідомлення від невстановленої на даний час особи , яка користується обліком записом «Райффайзен банк», в якому зазначалось про зарахування 4 000 грн., та у вказаному повідомленні було наявне посилання, на яке ОСОБА_6 перейшла, однак грошові кошти на її рахунок не надійшли. В подальшому, 12.01.2023 невстановленими на даний час особами було здійснено несанкціонований вхід до онлайн банкінгу «Раййфайзен банк онлайн» облікового запису ОСОБА_5 , та здійснено перерахування грошових коштів у сумі 900 000 грн., трьома транзакціями.
Під час подальшого проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 звернулася до АТ «РАЙЙФАЙЗЕН БАНК», із заявою про вчинення відносно неї шахрайських дій, та наданням інформації щодо вчинення таких дій. У відповідь на заяву ОСОБА_5 від уповноваженої особи АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» надійшло повідомлення, в якому зазначено, що банком було здійснено перевірку, за результатами якої встановлено, що 11.01.2023 о 22:59 здійснено підключення до системи «Райффайзен онлайн» з мобільного пристрою марки «Xiaomi» з IP- адресою: НОМЕР_7 .
Під час подальшого проведення досудового розслідування встановлено, що IP- адресою: НОМЕР_7 належить оператору мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». На підставі викладеного органом проведення досудового розслідування направлено запит до ПрАТ «ВФ Україна», з метою отримання можливої інформації за вказаною ІР- адресою.
Крім того, в подальшому, до СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надійшла відповідь на вищевказаний запит, згідно якої встановлено, що сесія входу до онлайн банкінгу ОСОБА_5 11.01.2023 о 22:59 відбувалася із мобільного пристрою в якому устаткований абонентський номер: НОМЕР_3 .
Під час подальшого здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, в раках виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України, оперативним підрозділом УПК в Харківській області ДКП НП України встановлено, що абонентським номером НОМЕР_3 користується гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпопетровськ, українець, громадянин України, зареєстрований та фактично проживаючий за адерсою: АДРЕСА_1 , який користується мобільним телефоном марки «Xiaomi» з IMEI: НОМЕР_8 .
Під час подальшого проведення досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, 05.04.2023 проведено обшук за місцем реєстрації та фактично місця мешкання гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адерсою: АДРЕСА_1 . В ході проведення вказаного обшуку було виявлено та вилучено:
- Мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9C», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою з номером: НОМЕР_3 ;
- Мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 6s PLUS», IMEI: НОМЕР_4 , із сум-картою з номером: НОМЕР_5 ;
- Ноутбук марки «TOSHIBA», s/n: НОМЕР_6 , модель № PSL40E-03L02GRU із зарядним пристроєм;
- Коробка з мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9C», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ;
- Чек про придбання мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Redmi 9C», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .
Крім того, під час подальшого проведення досудового розслідування було встановлено, що вилучені речі на праві власності та праві користування належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживаючий за адерсою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи викладене, вилучені вищевказані речі відповідають критеріям зазначеним у ч. 1 ст. 170 КПК України. Крім того, необхідні відповідним експертам для проведення експертиз. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів.
Враховуючи обставини вчинення злочину, вказані в клопотанні речі зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.
Прокурор зазначає, що існує сукупність підстав вважати, що вищевказані речі є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Власник майна до судового засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином, на адресу суду подав заяву про розгляд даного клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Строк на звернення з даним клопотанням не є пропущеним.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 05.04.2023 обшуку, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 05.04.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- Мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9C», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою з номером: НОМЕР_3 ;
- Мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 6s PLUS», IMEI: НОМЕР_4 , із сум-картою з номером: НОМЕР_5 ;
- Ноутбук марки «TOSHIBA», s/n: НОМЕР_6 , модель № PSL40E-03L02GRU із зарядним пристроєм;
- Коробка з мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9C», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ;
- Чек про придбання мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Redmi 9C», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , шляхом заборони їх користування, розпорядження та відчуження.
Місцем зберігання вказаного майна визначити кімнату зберігання речових доказів Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49. Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1