В И Р О К

іменем України

26.10.2022 Жашківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Жашків кримінальне провадження № 0000027 від 3 березня 2021 року

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Жашків Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого у м. Жашків Черкаської області, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Жашків Черкаської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, який перебуває на обліку у лікаря-психіатра, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3 ,

особа, стосовно якої передбачається застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_4

адвокат ОСОБА_7

законний представник ОСОБА_8 .

У с т а н о в и в :

ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , діючи спільно, близько 03 год 30 хв. 03 березня 2021 року підійшли до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходився на зупинці громадського транспорту, що розташована по вул. Захисників України в м. Жашкові Черкаської області, поряд з в`їздом до Автовокзалу, що по вул. Одеська, 2 в м. Жашкові Черкаської області, де, відкрито, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що ОСОБА_4 завдав ОСОБА_9 удар кулаком в обличчя, дістав предмет, ззовні схожий на ніж, та приставивши його до тіла потерпілого ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_4 почали наказувати останньому віддати майно, яке той мав при собі, тим самим виразили погрозу застосування насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого, при цьому ОСОБА_3 за допомогою предмета, ззовні схожого на ніж завдав ОСОБА_9 удар по руці, від якого останній отримав тілесні ушкодження.

В свою чергу ОСОБА_9 під впливом погроз ОСОБА_3 з ОСОБА_4 , сприйнявши їх як реальну загрозу своєму здоров`ю, віддав мобільний телефон марки «Huawei» і безпровідні навушники чорного кольору «TWS R3» ОСОБА_3 .

Після чого ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 маючи при собі вищевказані мобільний телефон марки «Huawei», вартість якого, згідно з висновком експерта від 31.03.2021 року № СЕ-19/124-21/4012-ТВ, становить 1130 грн 00 коп, і безпровідні навушники чорного кольору «TWS R3», вартість яких, згідно з висновком експерта від 21.04.2021 року № СЕ-19/124-21/4288-ТВ, становить 245 грн 00 коп, сівши до автомобіля ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , блакитного кольору, із вказаного місця зникли, тим самим заволодівши вказаним майном та завдавши потерпілому матеріальну шкоду.

Від вчиненого діяння потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у виді синця в ділянці внутрішньої частини нижньої повіки лівого ока, садна основної фаланги 4-го пальця по долонній поверхні в ділянці основної фаланги, які, відповідно до висновку експерта від 30.03.2021 №05-7-01/116, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та рани в ділянці основної фаланги 5-го пальця правої кисті по дистальній поверхні, які, відповідно до висновку експерта від 30.03.2021 року №05-7-01/116, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно в той день він зустрівся із ОСОБА_4 .. Разом, на автомобілі ОСОБА_4 , вони під`їхали на зазначену зупинку, де перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .. ОСОБА_3 стверджує, що лише стояв поруч, коли ОСОБА_4 почав кричати на потерпілого та розмахувати руками.

Одночасно ОСОБА_3 стверджує, що стояв близько, але спиною до ОСОБА_4 і нічого не бачив та не чув, що саме він кричав.

Зазначив, що було темно, руки потерпілого він не бачив, але бачив, як той держав в руках чорні навушники, які він попросив подивитись.

Потім вони разом із ОСОБА_4 сіли в автомобіль та поїхали з місця події. В подальшому їх затримали працівники поліції. При обшуку автомобіля було знайдено ножа, телефон та навушники потерпілого.

Стверджує, що сам не брав майно потерпілого та не бачив, щоб це зробив ОСОБА_4 , як вказане майно опинилось в автомобілі пояснити не зміг.

ОСОБА_3 зазначив, що щиро кається в тому, що не зупинив ОСОБА_4 .. На питання суду, чому він сплатив потерпілому гроші в рахунок відшкодування шкоди, відповів, що це зробили батьки, тому що за нього злякались.

Проте, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в ході судового провадження доказів.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що разом із другом ОСОБА_11 та дівчиною перебував на зупинці громадського транспорту. Під`їхав ОСОБА_4 разом з жінкою, запропонував послуги таксі. ОСОБА_9 відвіз дівчину додому та повернувся на зупинку. З`ясувавши, що водій не повернув йому решту, він зателефонував ОСОБА_4 та попросив віддати решту. ОСОБА_4 приїхав, погрожував ножем, питав, які саме гроші винен, після відмови потерпілого від грошей поїхав.

Пізніше приїхав ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вдарив його в обличчя, після чого він сів на лавку. ОСОБА_3 дістав ножа та сказав віддавати все, що є. Вдарив його ножем по руці, якою він закривав шию. В нього не було нічого, крім телефона з навушниками, тому він їх віддав. Забравши речі, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 сіли в автомобіль та поїхали в сторону траси.

Телефон та навушники в подальшому повернули працівники поліції. Шкоду йому відшкодували, претензій він не має. Потерпілий впевнено впізнав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ..

Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_12 , який, зокрема, зазначив, що після того, як відвезли дівчину, вони з ОСОБА_9 з`ясували, що ОСОБА_4 винний решту. Приїхав ОСОБА_4 , почав погрожувати ножем. Потім ОСОБА_4 поїхав, наступного разу, десь через 15 хвилин, повернувся разом із ОСОБА_3 .. Після того, як ОСОБА_13 вдарили, ОСОБА_3 достав ножа та приставив до горла ОСОБА_13 , який віддав телефон та навушники. У свідка при собі нічого не було, крім якихось чеків, які він достав із кишені та віддав ОСОБА_4 .. Після того, як ОСОБА_4 та ОСОБА_3 поїхали, вони з ОСОБА_13 пішли в бік магазину «Комфорт» та зателефонували на 102.

Свідок впевнений, що в той день ножем погрожували і ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , зазначає, що ніж був невеликого розміру. Підтвердив, що у ОСОБА_13 була порізана рука та він бачив кров. Свідок впевнено впізнав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ..

Крім того, в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_14 , який показав, що в той день перебував в добовому наряді. Отримали виклик, що невідомі особи погрожували ножем та вкрали телефон. Надали прикмети автомобіля. Приблизно через 2 години затримали автомобіль, в якому знаходились ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ще одна особа. ОСОБА_4 був за кермом.

Вказані покази потерпілого та свідків суд вважає за необхідне покласти в основу вироку, оскільки вони є послідовними, логічними і об`єктивними, підтверджуються іншими перевіреними в судовому засіданні доказами:

ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, зазначив, що щиро кається. Пояснив, що в той день підвозив пасажирів. Потім приїхав на зупинку, де вийшла сварка та він вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_9 . На зупинці ОСОБА_9 був разом з особою, на ім`я ОСОБА_11 , обидва знаходились в середині зупинки. З автомобіля ОСОБА_4 вийшов разом із ОСОБА_3 . Хто саме брав телефон він не бачив, але крім них там нікого не було.

Пояснив, що у ОСОБА_3 не було грошей, тому в подальшому він мав намір здати телефон.

ОСОБА_4 показав, що нікого не бив, а удар в обличчя ОСОБА_9 завдав тому, що він намагався забрати навушники.

В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 07.04.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_9 .. В ході даного експерименту потерпілий надав покази, аналогічні тим, які надані ним безпосередньо в залі суду.

В ході дослідження протоколу проведення слідчого експерименту від 07.04.2021 року за участю свідка ОСОБА_12 встановлено, що в ході даного експерименту свідок надав покази, аналогічні тим, які надані ним безпосередньо в залі суду.

Захисник ОСОБА_3 та законний представник ОСОБА_4 надали суду аналогічні клопотання про визнання недопустимим доказом вказаних протоколів, оскільки згідно відмітки часу, вказаної на протоколах, проміжок між ними складав 2 хв. На думку заявників, це може свідчити про те, що потерпілий та свідок знаходились поруч під час проведення слідчих експериментів та мали змогу коригувати свої покази.

Суд не погоджується з такими доводами, вважає, що вони ґрунтуються на припущеннях. Безпосередньо в судовому засіданні потерпілий та свідок надали покази, аналогічні викладеним в протоколах. Підтвердили свою участь в слідчих експериментах, при цьому вказали, що слідчий експеримент проводився з кожним окремо.

Крім того, в судовому засіданні досліджено протокол обшуку транспортного засобу, автомобіля ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , в ході якого, зокрема, під переднім сидінням автомобіля виявлено телефон чорного кольору марки «Huawei», на підлозі виявлено розкладний ніж. Бездротові навушники чорного кольору добровільно видані ОСОБА_4 ..

Після огляду відеозапису обшуку зауважень від учасників судового розгляду не надходило.

Згідно з висновком експерта від 30.03.2021 року №05-7-01/116 у ОСОБА_9 виявлено синець в ділянці внутрішньої частини нижньої повіки лівого ока, рана в ділянці основної фаланги 5-го пальця правої кисті по долонній поверхні, садно основної фаланги 4-го пальця по долонній поверхні в ділянці основної фаланги.

Дані тілесні ушкодження утворились, можливо в час та при обставинах, вказаних в постанові, синець в ділянці внутрішньої частини нижньої повіки лівого ока утворився від дії тупих твердих предметів, рана та садно в ділянці основної фаланги 5-го пальця правої кісті по долонній поверхні утворилися від гострих предметів і відносяться:

- синець в ділянці внутрішньої частини нижньої повіки лівого ока, садно основної фаланги 4-го пальця по долонній поверхні в ділянці основної фаланги до категорії легких тілесних ушкоджень;

- рана в ділянці основної фаланги 5-го пальця правої кисті по долонній поверхні до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Утворення тілесних ушкоджені у гр. ОСОБА_9 при падінні на площину з положення стоячи або близького до нього малоймовірне.

В ділянку обличчя ОСОБА_9 було нанесено не менше 1-ї травматичної дії (удару), в ділянку правої руки було нанесено не менше 2-х травматичних дій (ударів).

Суд не приймає до уваги заяву законного представника ОСОБА_4 про неприйнятність вказаного висновку, з огляду на те, що в розділі «обставини справи», в першому реченні другого абзацу зазначена інша особа, замість ОСОБА_9 ..

Експерт зазначає, що дані особи викладені в «Висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи» № 109 від 04.03.2021 року, який наявній в матеріалах справи.

Висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 109 від 04.03.2021 року складено відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На запит начальника Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури № 53/1-1974 від 22.09.2022 року завідуючий Уманським міжрайвідділенням СМЕ повідомив, що мала місце описка, вірною слід вважати наступну частину тексту «… на підставі самозвернення проводилось судово-медичне освідування гр. ОСОБА_9 , дані якого викладені…».

Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку мала місце технічна помилка, яка не вплинула на зміст документа, що не приводить до визнання доказу недопустимим.

Також, в судовому засіданні досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2021 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впевнено визнає чоловіка, що зображений на фотознімку № 4 ( ОСОБА_4 ), який разом з іншою людиною ромської національності вчинив відносно нього розбійний напад.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.03.2021 року, зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_9 впевнено визнає чоловіка, що зображений на фотознімку № 1 ( ОСОБА_3 ), який разом з іншою людиною української національності вчинив відносно нього розбійний напад.

Аналогічні протоколи складені за участю свідка ОСОБА_10 .

За змістом статті 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у його вчиненні.

Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено. Зібрані під час досудового розслідування та досліджені в ході судового провадження докази, якими доводиться вина обвинуваченого, суд відповідно до вимог статей 85, 86 КПК України визнає належними, достатніми та допустимими.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Таким чином суд, зберігаючи відповідно до вимог частини шостої ст.22 КПК України об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що стороною обвинувачення поза будь-яким розумним сумнівом доведено, що обвинувачений ОСОБА_3 здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування такого насильства, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

До тверджень ОСОБА_3 про те, що він не вчиняв злочин в якому його обвинувачують, суд відноситься критично, так як дані покази направлені на уникнення відповідальності.

В свою чергу, згідно з висновком судово психіатричного експерта № 132 від 14.04.2021 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час підозрюваний ОСОБА_4 , виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з безперервним типом перебігу, актуальною параноїчною (галюцинаторно-маячною) симптоматикою, проявами виражених негативно дефіцитарних, переважно психопатоподібних, змін особистості, що позбавляло його на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 512 КПК України у разі об`єднання в одне провадження кримінального провадження, яке здійснюється у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, та кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру вони розглядаються в судовому засіданні в одному кримінальному провадженні з додержанням вимог цього Кодексу. Після закінчення судового розгляду суд виходить до нарадчої кімнати для ухвалення вироку щодо обвинуваченого та ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи викладене судом ухвалюється вирок щодо ОСОБА_3 , а щодо

ОСОБА_4 - ухвала щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, не працюючий, діти знаходяться на утриманні його батьків. Також суд враховує поведінку обвинуваченого в ході судового слідства, відсутність каяття.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлені.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання.

В строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати строк перебування під вартою, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді застави залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 2 124,85 грн.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ автомобіль ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_2 , блакитного кольору передати власнику.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подачі апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду. Копія вироку суду негайно вручається обвинуваченому та прокурору

Суддя Юлія Дмитрівна Коцюбинська