Справа № 204/728/23
Провадження № 1-кс/204/333/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000105 від 29.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000105 від 29.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 29.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 19.01.2023 року близько о 17:30 год., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо наркотичного засобу, діючи умисно, керуючи автомобілем марки «Шкода» моделі «Суперб» д/н НОМЕР_1 , на якому здійснив незаконне перевезення наявного у нього особливо небезпечного наркотичного засобу, прибув на територію АЗС «Авіас» за адресою: вул. Макарова, 27 Д в м. Дніпро, чоловікові під вигаданими даними ОСОБА_5 , який виступав як покупець за оперативною закупівлею, незаконно збув за грошову винагороду в розмірі 2000 гривень, пачку з-під чаю «Чайні шедеври» з речовиною рослинного походження в подрібненому стані, яка згідно з висновком судово-хімічної експертизи є особливо-небезпечним наркотичним засобом - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 2,1085 грам.

19.01.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників, 23, автомобіля марки «SkodaSuperb» д.н.з. НОМЕР_1 , який належний ОСОБА_4 , за результатами проведення якого вилучено: транспортний засіб марки «SkodaSuperb» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, ВІН номер НОМЕР_2 , ВІН кузову НОМЕР_3 , 2007 року випуску.

Постановою слідчого від 20.01.2023 року, вказані транспортний засіб визнано речовими доказами.

20.01.2023 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В даному випадку, санкція статті, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, яка є обов`язковою.Відповідно до інформаційної картки, автомобіль марки «SKODA» моделі «SUPERB» державний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 09.10.2018 року. Метою накладення арешту у даному конкретному випадку відповідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України є виключно забезпечення конфіскації майна як виду покарання. У зв`язку з викладеним, прокурор звернувся з даним клопотанням до суду.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом; c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000105 від 29.11.2022 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Підозрюваному ОСОБА_4 , згідно інформаційної картки, належить автомобіль марки «SKODA» моделі «SUPERB» державний номер НОМЕР_1 . Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає обов`язковий вид додаткового покарання-конфіскацію майна. Незастосування заборони або обмеження користування, розпорядження вказаним транспортним засобом, призведе до їх незаконного використання або передачі іншим особам, що позбавить можливості застосування конфіскації.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.3 ч.2 ст.170 КПК України конфіскація майна як виду покарання.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 376 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000105 від 29.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлене та вилучене 19.01.2023 року в ході обшуку за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників, 23, а саме на автомобіль марки «SkodaSuperb», державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, ВІН номер НОМЕР_2 , ВІН кузову НОМЕР_3 , 2007 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно направити власнику майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1