Справа № 201/4290/23
Провадження № 1-кс/201/1525/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000066 від 06.04.2023 клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 3-го управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях лейтенанта ОСОБА_3 погодженого з прокурором Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Світле Старобільського району Луганської області, українка, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь

прокурор ОСОБА_6

слідчий ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7

підозрюваний ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС слідчого відділу 3-го управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 підозрюваної у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що Декларацією про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року проголошено державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з вказаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави всього світу, серед яких і РФ.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від

5 грудня 1994 року РФ, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, що укладений між державами СНД, серед яких є Україна та російська федерація, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів один одного та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їхню непорушність, а також вирішувати усі суперечки, що виникають з питань кордонів і територій, тільки мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо такі виникнуть; не встановлювати з ними політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій і комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічної, фінансової, військової та іншої допомоги.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та федеральним законом російської федерації від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2 - 3 зазначеного Договору російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований РФ 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтями 132-134 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

24 лютого 2022 року РФ здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та відкрите захоплення її території.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб, тобто до 20 травня 2023 року.

Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Внаслідок ведення агресивної війни з боку РФ проти України, значна частина території Луганської області, починаючи з 24.02.2022 по теперішній час опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань РФ, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій РФ на території Луганської області.

Одночасно, з метою зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, на тимчасово окупованій частині Луганської області, з числа представників незаконного збройного формування, так званої «луганської народної республіки» створено органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, які узурпували виконання владних функцій, та, згідно із Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, є органами окупаційної адміністрації РФ.

Як наслідок, агресія збройних сил РФ та інших військових формувань, що діють на їх боці, призвела до тимчасової окупації більшої частини території Луганської області.

Збройними формуваннями держави-агресора РФ, з 24.02.2022 захоплено та окуповано територію Старобільського району Луганської області, до складу якого входить Чмирівська сільська територіальна громада Старобільського району Луганської області та безпосередньо с. Бутове Старобільського району Луганської області, з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.09.2022 № 206 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 та викладено редакцію переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Згідно зазначеного переліку Чмирівська сільська територіальна громада Старобільського району Луганської області, перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ та незаконного збройного формування, так званої «луганської народної республіки».

Також новим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, до яких також віднесено Чмирівську сільську територіальну громаду Старобільського району Луганської області.

20 вересня 2022 року, так званою «народною радою луганської народної республіки» прийнято закон «Про референдум луганської народної республіки з питання входження до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації». З метою організації незаконного референдуму, утворено територіальні виборчі комісії на території Чмирівської сільської територіальної громади Старобільського району.

Громадянка України ОСОБА_5 , усвідомлюючи вищенаведені обставини, діючи умисно, протиправно, приблизно в другій половині вересня 2022 року погодилась взяти участь в організації та проведенні незаконного референдуму в «територіальній виборчій комісії», яка розташувалася у приміщенні Бутівського ліцею Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Бутове, вул. Шкільна, буд. 1, та яка діяла у складі окупаційної адміністрації російської федерації на тимчасово окупованій території Чмирівської сільської територіальної громади Старобільського району Луганської області.

Так, приблизно в другій половині вересня 2022 року, більш точний час з об`єктивних причин встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, а також негативні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, маючи умисел на участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, та умисел на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України шляхом взяття участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, а саме на території Чмирівської сільської територіальної громади Старобільського району Луганської області, зі своїх особистих мотивів погодилась на призначення її на посаду члена «територіальної виборчої комісії», розташованої за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Бутове, вул. Шкільна, буд. 1, для проведення в період з 23 по 27 вересня 2022 року у приміщенні Бутівського ліцею Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області так званого «референдуму луганської народної республіки з питання входження до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації», та зайняла вказану посаду знаходячись на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області.

У період часу з 23 по 27 вересня 2022 року ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи на виборчій дільниці у приміщенні Бутівського ліцею Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області, розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Бутове, вул. Шкільна, буд. 1, та у складі мобільної виборчої комісії, виконуючи відведену їй роль члена «територіальної виборчої комісії», спільно з іншими особами (стосовно яких проводиться досудове розслідування в інших кримінальних провадженнях), шляхом складання списків виборців, ідентифікації осіб, що прийшли на виборчу дільницю, надання вказівок з організаційних питань іншим членам комісії, видачі бюлетенів для голосування в яких було запитання «Ви за входження луганської народної республіки до складу російської федерації?» (російською мовою в оригіналі: «Вы за вхождение Луганской Народной Республики в состав Российской Федерации?»), підрахунку бюлетенів, складання протоколу голосування тощо, взяла участь в організації та забезпеченні проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області та посягла на територіальну цілісність і недоторканність України , оскільки її дії спрямовані на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

10.04.2023 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 110 КК України, а саме в участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, та вчиненні дій спрямованих на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України шляхом взяття участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території.

Слідчий вважає обґрунтованою підозру ОСОБА_5 та що існують ризики визначені ч. 1 ст. 177 КК України, а саме, підозрювана може переховуватись від органу досудового слідства так як підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення і менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити ці ризики, а тому слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваної без визначення розміру застави.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, на його задоволенні наполягали.

Підозрювана заперечувала проти клопотання, відмовилась надавати пояснення щодо обставин злочину, однак звернула увагу на те, що вона не знала, що такі дії є кримінально караними. Також підозрювана пояснила, що вона з тимчасово окупованої території приїхала до м. Києва 08.03.2023, де орендувала квартиру. Метою її прибуття було оформлення статусу ФОП для того, щоб на її рахунок перераховували кошти у гривневому еквіваленті з тимчасово окупованих територій, а вона їх обготівковувала. Затримали її невідомі особи 05.04.2023 і привезли до м. Дніпра, де вона по сьогоднішній день утримується в якійсь квартирі, яку не має можливості покинути, так як охороняється чоловіками.

Захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилались на те, що підозра очевидно необґрунтована, адже ані Україна, ані світове суспільство не визнає результати так званого референдуму, а тому і підозра за участь у референдумі видається нелогічною, так як визнання підозри у участі в референдумі фактичну легітимізує сам референдум. Більш того, кваліфікація дій підозрюваної, викладена в повідомленні про підозру, не відповідає диспозиції статті КК України, як інкримінується ОСОБА_5 . Також не надано жодних доказів ознак дій, які б підпадали під кваліфікацію за ст. 110 КК України.

Що стосується ризиків, то вони формалізовані і не доведені, так як підозрювана самостійно з тимчасово окупованої території виїхала до м. Києва і не має наміру повертатись.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочинів передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України, що підтверджується:

- протоколом огляду від 07.04.2023 Інтернет сторінки з інформацією про наявність станом на 24.02.2023 в с. Бутове Старобільського району Луганської області ЗОШ I-III ступенів Бутівський ліцей Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області, в якій проведено незаконний псевдореферендум з питання приєднання НОТ/ТОТ до складу РФ;

- протоколом огляду від 07.04.2023 відео-публікації на офіційній сторінці т.зв. «народного совета лнр» від 24.09.2022 під назвою « ОСОБА_8 о ходе голосования в Старобельском районе (видео)», який підтверджує факт проведення у вересні 2022 року на території Старобільського району Луганської області незаконного псевдореферендуму з питання приєднання НОТ/ТОТ до складу РФ;

- протоколом огляду від 07.04.2023 публікації розміщеної в мережі Інтернет на сайті « Официальный сайт Центральной Избирательной Комиссии ЛНР » (мовою оригіналу), в розділі «Документы» (мовою оригіналу), під назвою: «ПОСТАНОВЛЕНИЕ № 49 ОТ 27.09.2022 «О результатах референдума Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта Российской Федерации » (мовою оригіналу), який підтверджує факт проведення на території Старобільського району Луганської області незаконного псевдореферендуму з питання приєднання НОТ/ТОТ до складу рф;

- протоколом огляду від 07.04.2023 публікації розміщеної в мережі Інтернет на сайті « Официальный сайт Центральной Избирательной Комиссии ЛНР » (мовою оригіналу), в розділі «Документы» (мовою оригіналу), під назвою «ПОСТАНОВЛЕНИЕ № 34 ОТ 20.09.22 «О формировании территориальной комиссии Старобельского района Луганской Народной Республики для проведения референдума Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта Российской Федерации » (мовою оригіналу), який підтверджує факт проведення на території Старобільського району Луганської області незаконного псевдореферендуму з питання приєднання НОТ/ТОТ до складу рф;

- протоколом огляду від 06.04.2023 публікації, яка розміщена в мережі Інтернет на сайті « Официальный сайт Центральной Избирательной Комиссии ЛНР » (мовою оригіналу), в розділі «Документы» (мовою оригіналу), під назвою «ПОСТАНОВЛЕНИЕ № 5 ОТ 20.09.22 «Об образовании участков референдума Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта Российской Федерации » (мовою оригіналу), який підтверджує факт проведення на території Старобільського району Луганської області незаконного псевдореферендуму з питання приєднання НОТ/ТОТ до складу рф;

- поясненнями підозрюваної ОСОБА_5 , яка повідомила про обставини особистої участі в організації та проведенні референдуму на тимчасово окупованій території с. Бутове Старобільського району;

- протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які повідомили що у вересні 2022 року перебували на тимчасово окупованій території с. Бутове Старобільського району Луганської області де бачили як ОСОБА_5 разом з іншими особами проводили референдум, щодо входження окупованих територій до складу російської федерації, шляхом проведення поіменного голосування виборців, а саме видавали бюлетені, вносили відомості до списків виборців;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі вказаними свідками, які впізнали ОСОБА_5 ,

чого достатньо для висновку про те, що підозра не є очевидно необґрунтованою і в межах доказування на досудовому слідстві, зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні цього злочину.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Доводи захисту про те, що підтвердження обґрунтованості підозри легітимізує референдум, суд вважає надуманими, так як об`єктивна сторона злочину передбаченого ч. ст. 111-1 КК України полягає в участі в проведенні незаконних референдумів на тимчасово окупованій території.

Доводи захисту про відсутність доказів у вчиненні підозрюваною дій спрямованих на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, суд також вважає необґрунтованим, та як сам по собі референдум спрямований на зміну меж території і, відповідно, участь у ньому, має розцінюватись як дії направлені на зміну меж території.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику ухилення від органу досудового слідства підозрюваною, оскільки остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і розуміючи наслідки завершення досудового слідства та судового розгляду, а також враховуючи воєнний стан на території України може намагатись уникнути досудового розслідування, тим паче на початкових його етапах, коли розкриття злочину найбільш ефективне.

Доходячи до висновку про наявність ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Також не виключений ризик вчинення нового злочину, так як мета приїзду підозрюваної до м. Києва була вчинити дії направлені на виведення готівки через фіктивно створеного суб`єкта підприємницької діяльності. Більш того, її перебування на непідконтрольній Україні території може спонукати останню до протиправних дій направлених проти незалежності, цілісності чи обороноздатності України.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваної може бути обрано запобіжний захід.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу суд враховує дані про особу підозрюваної, яка не судима, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, скоєний у воєнний час, має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території . Також суд враховує вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість злочину, обстановку в якій вчинено злочин, а саме, воєнний стан, який продовжується і у якому уникнути слідства легше ніж під час миру, суспільну небезпечність злочину, які підвищена з огляду на контекст у якому його вчинено, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування єдиного запобіжного заходу у даному випадку у виді тримання під вартою, що в своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання слідчого та необхідність його задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

Вирішуючи питання про строк на який слід обрати запобіжний захід суд враховує показання підозрюваної про те, що вона була фактично затримана 05 квітня і утримувалась на квартирі в м. Дніпро такими, що не виглядають непереконливо, тип паче, що стороною обвинувачення не надано альтернативних пояснень та не складено протокол затримання підозрюваної, в той час як вона прибула до суду у супроводі правоохоронців. Тому кінцевим строком тримання під вартою слід визначити 60-й день з 05.04.2023 - дня фактичного затримання.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України в зв`язку з заявою підозрюваної про її незаконне утримання в період з 05.04.2023 по 12.04.2023, яка не є очевидно необґрунтованою з огляду на те, що підозрювана не затримана в порядку передбаченому КПК, однак прибула до суду під супроводом правоохоронців, а прокурор не надав будь-яких пояснень з приводу показань підозрюваної про її тримання протягом семи діб, суд вважає за необхідне доручити ТУ ДБР, що розташоване у м. Краматорську перевірити обставини викладені в заяві ОСОБА_5 , щодо її затримання та фактичне позбавлення свободи без рішення слідчого судді з 05 квітня 2023 року по 12 квітня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 3-го управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях лейтенанта ОСОБА_3 погодженого з прокурором Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» строком до 3 червня 2023 року.

Доручити ТУ ДБР, що розташоване у м. Краматорську перевірити обставини викладені в заяві ОСОБА_5 , щодо її затримання та фактичне позбавлення свободи без рішення слідчого судді з 05 квітня 2023 року по 12 квітня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали буде оголошено 12.04.2023 о 17:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1