Справа № 182/4307/22
Провадження № 1-кс/0182/1054/2022
У Х В А Л А
Іменем України

14.11.2022 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001164, -

за участю сторін провадження:

слідчого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 21007, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , синього кольору, 2004 року випуску, власником якого являється: Борозенська сільська рада, розташована за адресою: Херсонська область, Великоолександрівський район, с. Борозенське, вул. Мічуріна,1 код ЄДРПОУ - 26348982.
В клопотанні зазначено, що до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернулася гр. ОСОБА_5 , про те, що приблизно в кінці вересня 2022 року військовослужбовці РФ, погрожуючи вогнепальною зброєю голові Борозенської ОТГ ОСОБА_6 , на території тимчасово окупованого с. Борозенське Бериславського району Херсонської області, захопили адміністративні будівлі та відкрито заволоділи транспортними засобами6 автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_3 та автомобілем «Suzuki NEW SX4», д.н.з. транзитний НОМЕР_4 , які перебувають на балансі Борозенської ОТГ.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення-злочину, були зареєстровані до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2022 року за № 0001164 за ч. 1 ст. 438 КК України.

24.10.2022 року в ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що за адресою АДРЕСА_1 мешкає її рідна матрі- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 17.11.2015 року по теперішній час являється обраною головою об`єднаної територіальної громади. Починаючи з 10.03.2022 року територія Борозенської ОТГ, до якого входять 9 селищ була окупована військовими формуванням рф. До середини літа , на території села Борозенське, де мешкає її мати військові не мешкали, лише приїздили для перевірки документів. До середини серпня 2022 року , мати працювала на своїй посаді та допомагали мешканцям громади, коли в селі з`явились військові РФ та під загрозою застосування автоматичної зброї забрали в сільській раді автомобіль «Reno Duster», в колгоспі машини та техніку.

На початку вересня місяця 2022 року, приблизно 20 військових рф із автоматичною зброєю прийшли до адміністративної будівлі сільської ради, де зібрали працівників, котрим запропонували працювати на окупаційний режим,одна колектив Борозенської ОТГ та комунального підприємства «Водолій і К», керівником якого ОСОБА_7 стовідсотково відмовились співпрацювати з військовими силами рф, після чого були вимушені залишити приміщення та автомобілі серед яких був автомобіль котрий належить Борозенської ОТГ, а саме ВАЗ 21007, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль «Suzuki NEW SX4» на транзитних номерах, котрий був придбаний для потреб лікарні але на облік не був постановлений так як почалась військова агресія РФ проти України.

Інтернет з`єднання та мобільний зв`язок із мамою відсутній, в останнє вона виходила на зв`язок 23.10.2022 та повідомила про те що військові рф забрали весь автомобільний транспорт, який перебував на території громади.

У зв`язку з вищевикладеним, виникла необхідність у накладені арешту на вищезазначене майно.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та додав, що документів, які в засвідчували право власності на майно, відсутні.
Вислухавши думку слідчого, дослідивши матеріли клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, власника майна, третіх осіб.
Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч.2ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та посилання на положення 170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
Однак, відсутність правовстановлюючих документів, унеможливлюють встановленню власника вищевказаного майна.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 216 КПК України досудове розслідування вказаної категорії справ відноситься до підслідності органів безпеки.
Слідчому судді не надано відповідної копії постанови щодо визначення підслідності у зазначеному кримінальному провадженні прокурором або хоча б клопотання слідчого, який звернувся з відповідним клопотанням про визначення підслідності, що ставить під сумнів повноваження слідчого, який здійснює досудове розслідування і звернувся з відповідним клопотанням про накладення арешту до слідчого судді.
За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0001164 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1