Справа № 298/825/22
Номер провадження 1-кп/298/136/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження 0000208 від 10 червня 2017 року,
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Костринська Розтока Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з базовою середньою освітою, непрацюючої, розлученої, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,
ВСТАНОВИВ:

У провадженні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №0000208 від 10 червня 2017 рокущодо ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Вказане кримінальне провадження надійшло з Закарпатського апеляційного суду до Великоберезнянського районного суду 19 жовтня 2021 року разом з ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 5 жовтня 2021 року, якою вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2017 року щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 23 червня 2022 року кримінальне провадження, внесене 10 червня 2017 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, закрито у зв`язку з смертю обвинуваченого. Виділено з кримінального провадження №0000208 від 10 червня 2017 рокув окреме провадження матеріали в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що в перших числах січня місяця 2017 року, проживаючи на той час разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці АДРЕСА_3 , діючи таємно, умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу викрала належну ОСОБА_6 пральну машину марки «Донбас-3», вартість якої відповідно до висновку експерта №583-06-17 від 20 червня 2017 року становить 750 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на вищевказану суму.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто, таємне викрадення чужого майна, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 подала письмову заяву, в якій просить закрити кримінальне провадження №0000208 за ч.2 ст.185 КК України відносно неї за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, вказує, що наслідки закриття кримінального провадження їй відомі.

Судом було роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_3 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право наполягати на проведенні судового провадження у повному обсязі в загальному порядку, також роз`яснено, що кримінальне провадження в такому випадку закривається з нереабілітуючих підстав.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 підтримала подану нею заяву, просила її задовольнити, наполягала на звільненні її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Повідомила, що наслідки закриття кримінального провадження із зазначеної підстави їй зрозумілі. Показала, що повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті обставини кримінального правопорушення мали місце.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності, вказавши на наявності законних підстав до цього, зазначивши, що з часу події кримінального правопорушення минуло більше п"яти років, а тому у розумінні ст.49 КК України строки давності по кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, спливли. Також прокурор вказала, що ОСОБА_3 у період перебігу строку давності іншого кримінального правопорушення не вчинила, у розшуку не перебувала.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи повідомленою про час і місце судового розгляду, не скористалася правом участі у підготовчому судовому засіданні. При цьому, матеріали справи містять письмову заяву потерпілої ОСОБА_6 , в якій вона просить розглядати справу без її участі, оскільки часто перебуває за кордоном.

Прокурор ОСОБА_4 вважала за можливе проводити підготовче судове засідання з розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілої, обвинувачена ОСОБА_3 думку прокурора підтримала.

Суд, розглянувши клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, яка не заперечила щодо поданого обвинуваченою клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності, вивчивши зміст клопотання, розглянувши матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом та долучені до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, та у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, і за наявності згоди особи на її звільнення на підставі спливу строків давності, закрити кримінальне провадження, звільнивши таку особу від кримінальної відповідальності.

Правову позицію з цього приводу висловив Верховний Суд в постанові від 12.11.2019 у справі №566/554/16-к, наголосивши, що виходячи з положень пункту 1 частини 2 статті 284, частини 3 статті 285, частини 4 статті 286, частини 3 статті 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у статті 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке було скоєне у перших числах січня 2017 року.

Згідно ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до приписів ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З часу вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_3 , санкція ч.2 ст.185 КК України, не зазнавала законодавчих змін та передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

На час вчинення кримінального правопорушення положення ст.12 КК України та ст.49 КК України діяли в редакції Законів №4025-VI від 15 листопада 2011 року та №1183-VII від 8 квітня 2014 року відповідно.

На час розгляду справи у суді першої інстанції, положення вказаних статей зазнали змін та діють в редакціях Законів № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року та №2160-IX від 24 березня 2022 року.

Відповідно до положень статей 12, 49 КК України в редакціях, діючих на час вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 кримінального правопорушення, інкриміноване їй правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, відносилось до злочину середнього ступеню тяжкості, строк давності за яким становив п`ять років з дня вчинення злочину, а з 1 липня 2020 року після внесення змін Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року - до нетяжкого злочину, строк давності за яким становить також п"ять років з дня його вчинення.

Відповідно до положень ст.49 КК України (у редакції Закону № 2617-VIII від № 2160-IX від 24.03.2022) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки, зокрема, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини (у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років); протягом вказаного строку особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від № 2160-IX від 24.03.2022) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

В даному кримінальному провадженні, після внесення змін до вказаних статей, мало місце поліпшення становища особи ОСОБА_3 порівняно із попередніми редакціями ст.12 КК України та ст.49 КК України, що були чинними на час скоєння нею кримінального правопорушення, у зв`язку з цим у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 є підстави для застосування положень ч.1 ст.5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту щодо ОСОБА_3 згідно обвинувального акту перші числа січня 2017 року. Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час подання клопотання обвинуваченою ОСОБА_3 закінчився п"ятирічний строк давності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Факт ухилення особи від досудового розслідування та суду є обставиною, що виключає благополучне закінчення строків давності і зупиняє строк, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України. Разом з тим, встановлено, що обвинувачена не ухилялася від досудового слідства та суду, перебіг строку давності, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України, щодо неї не зупинявся.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

В ході судового розгляду в даному кримінальному провадженні не встановлено обставин на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

З дослідженої вимоги про судимість ОСОБА_3 станом на 7 листопада 2022 року, слідує, що така містить відомості щодо наявного кримінального провадження за ч.2 ст.185 КК України, розпочатого 10 червня 2017 року.

Із врахуванням викладеного, оскільки з моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, минуло більше п"яти років, протягом строку давності перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, законом не встановлено заборону щодо застосування давності до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 12, 49, 185 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 314, 369-372, 376, 392-395, 532 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000208 від 10 червня 2017 року,на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 10 червня 2017 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - закрити.

Ревий доказ: пральну машину марки "Донбас -3" - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1