Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/4542/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.11.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченої та потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 23.08.2022р. в ЄРДР за №0000365 за обвинуваченням-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, вдова-, освіта середньо-спеціальна, безробітна, раніше не судима,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_5 20 серпня 2022 року, близько 19.00 години, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_4 , впевнившись у відсутності власника, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно- небезпечних наслідків, з особистих корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, в період дії в Україні воєнного стану на підставі Указу Президента України від 12 серпня 2022 року №573, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року, таємно викрала з шафи у приймальній кімнаті 120000 гривень, із викраденим зникла, чим самим спричинила ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Таким чином ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Такі висновки суду відповідно до вимог ч.3 ст.370 КПК України грунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах справи, які підтверджені доказами, безпосередньо сприйнятими, дослідженими, оціненими судом згідно зі статтею 94 КПК України.

Зокрема, в судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, підтвердила, що дійсно вона 20.08.2022р., близько 19.00 години, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є її сусід ОСОБА_4 , викрала з шафи у приймальній кімнаті 120.000,00 грн. Дуже жалкує, що так сталося, просила суд суворо її не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтвердив обставивни зазначені в обвинувальному акті та визнавальних показах обвинуваченої, вказав, що претензій до обвинуваченої не має, цивільний позов не заявлятиме та просить суд винести вирок згідно чинного законодавства.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючою ознакою як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, обвинувачена винувата у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за скоєний нею злочин.

Обвинувачена не вчинила кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнає її щире каяття; обставин, що обтяжують їй покарання - судом не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри та виду покарання обвинуваченій, суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь та характер небезпечності вчиненого нею злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу підсудної, обставини, за яких були скоєний злочин і які пом`якшують або обтяжують їх відповідальність,.

Призначаючи особі покарання, суд має дотриматися загальних засад, передбачених статтями 50,65 КК, та врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого (не працює, неодружений, раніше був судимий, на диспансерному обліку лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, є неповнолітнім).

Отже, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: згідно із ст.12 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, корисливий мотив, стадію вчинення, кількість епізодів), характеризуючі дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, не працююча. Окрім того є вдовою та на утриманні і вихованні має двох неповнолітніх доньок, одна з яких є інвалідом (а.п.46-50).

За сукупністю таких обставин, враховуючи необхідність відповідності характера і ступені суспільної небезпечності злочинів обставинам їх скоєння та особистості винного, керуючись принципом, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення підсудного, а також запобігання вчиненню нових злочинів як самим підсудним, так і іншими особами, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення підсудного (ст.ст.50 п.2, 65 п.2 КК України), суд, з урахуванням позиції державного обвинувача та потерпілого, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої все-ж можливе в умовах без ізоляції її від суспільства, а відтак приходить до переконання про призначення їй мінімального покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України із застосуванням іспитового строку за правилами, передбаченими ст.ст.75-76.

Призначення саме такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні на досудовому слідстві не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.91,94,370,374,394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

В порядку ст.ст.75-76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом річного іспитового строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на неї судом обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.

До набрання вироком законної сили заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні до обвинуваченої не застосовуються.

Речові докази по справі: 5000 грн., вилучених 23.08.2022р., 87000 гривень вилучених 24.08.2022 (в загальному 92000 гривень) та мобільний телефон марки «SAMSUNG GT - Е 12001», які знаходяться на відповідальному збережені у потерпілого ОСОБА_4 - повернути потерпілому ОСОБА_4 , як законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

ГоловуючийОСОБА_1