ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1038/23 Справа № 204/5734/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.255-1 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 березня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та визначення застави, та у відмові в задоволенні клопотання сторони захисту про скасування запобіжного заходу ОСОБА_7 скасувати як незаконну.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.09.2022 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

23.11.2022 року до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , проте слідчим суддею, в порушення ст.199 КПК України, вказане клопотання не розглянуто, та у листі до ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 зазначено що, на підставі ч.6 ст.615 КПК України, через знеструмлення електромережі суду в умовах воєнного часу вважати продовженим строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 автоматично, але не більше ніж на 2 місяці.

Однак, ч.6 ст.615 КПК України передбачає особливий порядок продовження строків тримання під вартою під час судового провадження судом, а не на стадії досудового розслідування слідчим суддею, а тому слідчий суддя не має права продовжувати строк тримання під вартою в порядку ч.6 ст.615 КПК України, у зв`язку з чим, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 сплив 28.11.2022 року.

З урахуванням наведеного, суд не мав права продовжувати запобіжний захід ОСОБА_7 , оскільки на час розгляду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу він сплив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 березня 2023 року, також визначено заставу в розмірі 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 322 080 грн.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки обвинувачується у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді 15 років позбавлення волі, також враховано те, що судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження ще не розпочато.

Від обвинуваченого не надійшло клопотання про його участь у розгляді провадження під час апеляційного перегляду, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність обвинуваченого, проти чого не заперечував захисник ОСОБА_6 .

Також з матеріалів провадження вбачається, що прокурор був належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, шляхом направлення смс-повідомлення, однак прокурор в судове засідання не з`явився та на підтвердження неможливості явки до суду відповідних документів не надав, у зв`язку з чим відповідно до ч.4 ст.405 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувають обвинувальні акти № 0000439 № 0000797 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.255-1 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою суду від 30.09.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 17.01.2023 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також, що розгляд кримінального провадження ще не розпочато.

Також з клопотання прокурора вбачається, що обвинувачений у цьому кримінальному провадженні оголошувався у розшук.

Окрім того, до ризиків належить наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Таким чином, зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що: - особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та встановлені ризики; - заяв про взяття на поруки обвинуваченого не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, не є дійовим запобіжним заходом щодо обвинуваченого, оскільки відсутні відомості про міцні соціальні зв`язки за адресою, де буде проживати обвинувачений у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому слід зазначити, що судом розглянута можливість застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, а саме, застави.

Посилання захисника на те, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 розглянуто після спливу визначеного строку тримання під вартою попередньою ухвалою колегія суддів вважає безпідставним з огляду на таке.

Статтею 615 КПК України встановлюється особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.6 ст.615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Відповідно до ч.3 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 «Особливий режим досудового розслідування, судового розгляду в умовах воєнного стану» цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів звертає увагу на те, що автоматичне продовження строку тримання під вартою в порядку ч.6 ст.615 КПК України є прямою вимогою закону в умовах воєнного стану та не потребує ухвалення окремого рішення, в тому числі слідчим суддею. Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 13.06.2022 року (справа № 751/1378/22).

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень КПК України при постановленні ухвали, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4