Дата документу 16.01.2023 Справа № 334/6304/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6304/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/113/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 лютого 2023 року включно -,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

За матеріалами провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за наступних обставин.

16 грудня 2022 року, приблизно о 8 год. 30 хв., ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , під час конфліктної ситуації між ним та раніше знайомим йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою кухонного ножа, що має колюче-ріжучі властивості, який він утримував у правій руці, наніс ОСОБА_10 один удар вказаним ножем в область шиї.

Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 наніс не менше 7 ударів ножем в область обличчя та передньої поверхні тулуба потерпілому, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді: множинних сліпих колото-різаних поранень шиї з ушкодженням кровоносних судин, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння та від яких в подальшому настала смерть ОСОБА_10 ..

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

20 грудня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002256 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 6).

20 грудня 2022 року о 22 год. 17 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 37-39).

21 грудня 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 49-52).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год. до 6 год. ранку за місцем постійного проживання.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що підозрюваний ОСОБА_8 неофіційно працює, має тимчасово місце проживання на території м. Запоріжжя, як переселенець з окупованого м. Бердянська, одружений, має неповнолітню дитину.

Зазначає, що слідчим суддею повинно було проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України, міжнародного законодавства, зокрема, практика ЄСПЛ.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя належним чином не перевірив клопотання слідчого про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не звернув увагу на недотримання ініціатором клопотання вимог ст.ст. 132, 184 КПК України щодо обов`язку доведення доводів клопотання шляхом подачі певних доказів.

Вважає необґрунтованим та недоведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 підтримала подану нею апеляційну скаргу, без надання доповнень.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що підозрюваний є внутрішньо переміщеною особою, місця проживання в м. Запоріжжя не має, з 24 лютого 2022 року неодноразово виїжджав до тимчасово окупованого м. Бердянська, де може переховуватись в разу якщо до нього буде застосований інший запобіжний захід.

Повідомлений належним чином підозрюваний ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду участь не приймав, клопотань про забезпечення його участі або про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавав.

Заслухавши доповідь судді, захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який законом віднесено до особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 15 років позбавлення волі.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду та знищенням, приховування або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 15 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, місце його реєстрації на тимчасово окупованій території, а саме, у м. Бердянську Запорізької області, є внутрішньо переміщеною особою, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що як вбачається із протоколу огляду місця події від 20 грудня 2022 року, в ході проведення такого огляду за адресою: АДРЕСА_4 було вилучено 8 предметів, схожих на ніж (а.с. 8-18), тобто достеменно на даний час є не встановлений предмет, яким підозрюваний ОСОБА_8 спричинив тілесні ушкодження потерпілому, а тому перебуваючи на волі, він зможе спробувати знищити його для уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи і той факт, що підозрюваний втік з місця події.

Відтак, на думку апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та підтвердженими, а доводи з приводу їх відсутності неспроможними.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 одружений та має неповнолітню дитину, неофіційно працює, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 лютого 2023 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4