Справа № 932/2199/23
Провадження №1-кс/932/1277/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000350 від 10.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч. 2 ст. 129, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст.146, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Черкаське, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянину України, офіційно не працевлаштованому, не одруженому, не маючому неповнолітніх дітей, фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що у провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000350 від 10.02.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч. 2 ст. 129, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 відкрито викрали майно потерпілого ОСОБА_12 та завдали останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1146761 гривень 00 копійок, що перевищує більше ніж в шістсот разів неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто становить особливо великі розміри, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 5 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Окрім того, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 порушили передбачені статтями 19, 23 Конституції України гарантовані можливості потерпілого ОСОБА_12 реалізації ним таких конституційних прав і свобод як, свобода та особиста недоторканність, свобода пересування, вільний вибір місця проживання, незаконно викравши та позбавивши волі останнього із заподіянням йому фізичних страждань.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 146 КК України.

Крім того, невстановлений в ході досудового розслідування час, у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, у невстановленому досудовим розслідуванні місці та при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, придбав пістолет з маркуванням «EKOL Major Cal 9 mm P.A.K.» НОМЕР_1 , який відноситься до вогнепальної зброї та без передбаченого законом дозволу у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб доставив до свого місця мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 де почав незаконно зберігати, аж до 29.03.2023 року.

29.03.2023 року слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено пістолет з маркуванням «EKOL Major Cal 9 mm P.A.K.» НОМЕР_1 , який ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/11894-БЛ від 30.03.2023 року наданий на дослідження пістолет, виявлений та вилучений 29.03.2023 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_16 опечатаний у спец-пакет № PSP 2122128 є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю - самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом з виробу, що не був вогнепальною зброєю - сигнального (стартового) пістолета «EKOL» мод. Major, НОМЕР_1 , каліюру 9 мм Р.А. Knall ( виробництва Туреччини), призначеного для подачі звукових сигналів з використанням холостих (шумових) патронів калібру 9 мм Р.А. (Knall), шляхом видалення з ствола нез`ємного захисного елемента - заглушки, що перешкоджала проведення пострілу кінетичними снарядами та заглушення газовідвідного отвору.

Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто, як незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч.2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України.

29.03.2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч.2 ст.146, ч. 1 ст. 263 КК України.

У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання, прохав таке задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, проти клопотання слідчого заперечував, просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, прохала обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 10.02.2023 року було внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч. 2 ст. 129, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст.146, ч. 2 ст. 146. ч.1 ст. 263 КК України, за № 0000350.

29.03.2023 року ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

30.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно повідомленої підозри ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до житла в умовах воєнного стану, вчиненому в особливо великих розмірах, у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань та незаконному придбанні, та зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення свідчать докази, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: протокол огляду місця події; протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_12 ; протокол допиту свідка ОСОБА_17 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 ; протокол допиту свідка ОСОБА_18 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_18 ; протокол допиту свідка ОСОБА_19 ; протокол допиту свідка ОСОБА_20 ; протокол допиту свідка ОСОБА_21 ; протокол обшуку від 29.03.2023 року; висновок експерта № СЕ-19/104-23/11894-БЛ від 30.03.2023 року; докази у їх сукупності.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованою.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_5 кримінальне правопорушення передбачає застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного.

Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до тринадцяти років, його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду.

Внаслідок того, що досудове розслідування тільки розпочато, усі слідчі та процесуальні дії не проведені, підозрюваному відомі адреси проживання свідків та потерпілих вказаного кримінального провадження, беручи до уваги характер інкримінованого правопорушення, високоймовірним є ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Так, при встановленні наявності ризику позапроцесуального впливу на свідків та потерпілих слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання у кримінальному провадженні показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на тих показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто на показаннях допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею осіб. Суд, згідно із вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України, не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

До такого висновку приходжу і тому, що на цей час підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 5 ст.186, ч. 2 ст. 146 КК України, ґрунтується, в основному, саме на показаннях свідків та потерпілих, які, хоча і є наданими слідчому, однак не можуть бути покладені, як зазначено вище, у мотивування рішення суду по суті обвинувачення.

З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 наразі не є офіційно працевлаштованим та підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину із застосуванням насильства в умовах воєнного стану, вважаю, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення вказаного кримінального правопорушення є доведеним.

Запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не здатні забезпечити унеможливлення реалізації ризиків, встановлених у судовому засіданні.

Викладене вище дає підстави для твердження про те, що тримання ОСОБА_5 під вартою відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.

Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту його затримання.

Враховуючи те, що фактично ОСОБА_5 було затримано 29.03.2023 року, датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою є 27.05.2023 року.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, скоєному із застосуванням насильства, враховуючи обставини вчинення злочину, вважаю, що в даному випадку доцільно не визначати розмір застави, оскільки застава, як запобіжний захід, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 , що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 372,376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 58 днів, тобто до 27.05.2023 року включно.

Дана ухвала діє до 27 травня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1