Справа №443/1476/22
Провадження №1-кс/443/146/22
УХВАЛА
слідчого судді

30 листопада 2022 року місто Жидачів

Слідчий суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за реєстраційним №0000179 від 29.11.2022,

встановив:

В обґрунтування клопотання старший дізнавач СД Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 покликається на те, що 28.11.2022 у чергову частину ВП № 1 (Жидачів) Стрийського РУП ГУНП у Львівській області поступило повідомлення від оперуповноваженого ВП № 1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 про виявлення ним на мосту, який проходить над річкою Дністер в смт. Журавно Стрийського району Львівської в напрямку села Новошино Стрийського району Львівської області громадянина ОСОБА_6 , при якому наявний зіп-пакет з наркотичною речовиною зі слів останнього «Амфетамін». 29.11.2022 винесено постанову про визнання невідомої порошкоподібної речовини білого кольору, зі слів ОСОБА_6 наркотичної речовини «амфетаміну», речовими доказами у кримінальному провадженні №0000179 від 29.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України. У ході досудового розслідування, з метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зіп-пакет прозорого кольору в якому знаходилася невідома порошкоподібна речовина білого кольору. На даний час є підстави вважати, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вказані речі, із забороною користування та розпорядження вказаними речами, призведе до неможливості їх дослідження та може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні. Метою накладення арешту на майно у відповідності до частини 2 статті 170 КПК України є збереження речових доказів та проведення експертного дослідження.

Прокурор та старший дізнавач СД у судове засідання не прибули, однак у поданому клопотанні просять клопотання розглядати за їх відсутності.

Особа, у якої вилучили майно, ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя, вивчивши викладені у клопотанні аргументи та додані до клопотання матеріали, доходить такого висновку.

Дослідженими обставинами справи встановлено, що відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, внесені до ЄРДР за реєстраційним №0000179 від 29.11.2022 (а.к.5). Відповідно до протоколу огляду місця події від 28.11.2022 ОСОБА_6 добровільно видав порошкоподібну речовину білого кольору (а.с.8-10). Постановою старшого дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області від 29.11.2022 зазначену порошкоподібну речовину білого кольору в зіп-пакеті прозорого кольору, який знаходиться ще в одному зіп-пакеті прозорого кольору, що поміщені в сейф-пакет №7158707, визнано речовим доказом (а.к.14-15).

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з приписами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Відповідно до положень частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом приписів частини 1 статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на норми Цивільного кодексу України, які визначають поняття «майно».

Так, за змістом частини 1 статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (стаття 179 ЦК України).

Отже, законодавцем визначено поняття майна як, зокрема, речі, щодо якої можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до положень Додатку 1 до Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-XII, яка чинна на даний час, наркотичні, психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря) відносяться до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя зазначає, що наркотичні засоби хоч і є майном, однак щодо цього майна не можуть виникати цивільні права та обов`язки, оскільки воно не може перебувати у власності громадян, а відтак на це майно не поширюються вимоги частини 1 статті 100 КПК України щодо якнайшвидшого повернення його володільцю.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статями 98, 100, 170, 172, 173, 372 КПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна (порошкоподібної речовини білого кольору в зіп-пакеті прозорого кольору, який знаходиться ще в одному пакеті прозорого кольору та які поміщені в сейф-пакет №7158707) у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за реєстраційним №0000179 від 29.11.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1