Справа № 201/3510/23
Провадження № 1-кс/201/1240/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001159 від 22.03.2023 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001159 від 22.03.2023 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування поданого клопотання слідчим зазначено, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0001159 від 22.03.2023 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період воєнного стану, з початку березня 2023 року, використовуючи месенджер «Телеграм» зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_1 поширює інформацію щодо місць розташування ЗСУ на певній території користувачу месенджеру «Телеграм», який зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_2 та належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 співробітнику ФСБ РФ, яка в свою чергу наразі здійснюють військову агресію проти України.

22.03.2023 року громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 добровільно видала під час затримання в порядку ст. 208 КПК України свій мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «M2003J15SG», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 .

22.03.2023 року вказаний пристрій було оглянуто. Оглядом встановлено, що користувач вказаного пристрою здійснював поширення інформації щодо місць розташування підрозділів ЗСУ та інших збройних формувань України користувачу месенджеру «Telegram», який зареєстрований під псевдонімом « ОСОБА_6 ». Постановою слідчого вказаний пристрій визнано речовим доказом.

22.03.2023 року постановою слідчого призначено комп`ютерно-технічну експертизу вилученого пристрою.

Слідчий зазначив, що вилучена річ, що має значення для кримінального провадження, вважається тимчасово вилученим майном, яке в подальшому в ході розслідування може бути використаним як докази вчиненого кримінального правопорушення, на вилучений 22.03.2023 року в ході досудового розслідування мобільний телефон, необхідно накласти арешт.

Крім того, слідчий вказує, що вказаний вище предмет, може мати по кримінальному провадженню значення речового доказу, оскільки є предметом та засобом кримінального правопорушення, та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В даний час вищевказаний предмет знаходяться у службовому приміщенні 3-го відділення (з дислокацією в м. Краматорськ) СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях. А тому, слічий просить накласти арешт на зазначений в клопотанні предмет, який вилучено під час досудового розслідування у кримінальному №0001159 від 22.03.2023 року, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «M2003J15SG», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала до суду заяву про розгляд даного клопотання без її участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна, виходячи з такого.

Розглядом вказаного клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0001159 від 22.03.2023 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

22.03.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 затримано в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України.

22.03.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 добровільно видала під час затримання в порядку ст. 208 КПК України свій мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «M2003J15SG», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 .

22.03.2023 року вказаний пристрій було оглянуто. Оглядом встановлено, що користувач вказаного пристрою здійснював поширення інформації щодо місць розташування підрозділів ЗСУ та інших збройних формувань України користувачу месенджеру «Telegram», який зареєстрований під псевдонімом « ОСОБА_6 ».

22.03.2023 року постановою слідчого вилучений мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «M2003J15SG», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 визнано речовим доказом.

22.03.2023 року постановою слідчого призначено комп`ютерно-технічну експертизу вилученого пристрою.

Слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом у справі, могло зберегти сліди злочину, а також може бути використаним слідчим як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і для запобігання його втрати або пошкодження є доцільним накласти на нього арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001159 від 22.03.2023 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на зазначений в клопотанні предмет, який вилучено під час досудового розслідування у кримінальному №0001159 від 22.03.2023 року, а саме:

- мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «M2003J15SG», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1