Справа №635/1469/22
Провадження №1-кп/635/814/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000832 від 08 жовтня 2022 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаврилівка Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військослужбовця, мобілізованого за призовом, водія дивізіону батальйону противотанкових керованих ракет військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, в військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, перебуваючи на посаді бойового медика взводу протитанкових керованих ракет 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, 16 серпня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановлено не було, перебуваючи на об`єкті несення служби - тимчасовому пункті дислокації підрозділу окремого взводу протитанкових керованих ракет 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , який був розміщений у АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на ухилення від військової служби, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості продовжувати несення служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, самовільно залишив місце несення служби - тимчасового пункту дислокації підрозділу окремого взводу протитанкових керованих ракет 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , який був розміщений у АДРЕСА_3 , та попрямував у невідомому напрямку, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. Зброю і особисті засоби захисту при цьому військовослужбовець залишив на місці несення служби.

Після цього до 31 серпня 2022 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

31 серпня 2022 року ОСОБА_5 , маючи намір продовжити несення служби, добровільно прибув до тимчасового місця дислокації підрозділу у

с. Докучаєвське Харківського району Харківської області, та повідомив про себе і вчинений ним злочин.

29 листопада 2022 року між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі його захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди, ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч.5 ст.407 КК України, щиро розкаятися, активно сприяти розкриттю злочину та розгляду кримінального провадження судом.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді службового обмеження для військослужбовців на строк 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків суми грошового забезпечення.

Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступних обставин.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12КК України, є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання. Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченим та захисником під час підготовчого судового засідання.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Відповідно до ст.66КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2022 року народження, має місце постійного проживання та реєстрації, за місцем проходження військової служби негативно не характеризується, не судимий.

Суд вбачає наявними підстави, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, його сімейного стану, наданих показань відносно залишення місця служби через народження дитини та перебування дружини у лікарні, а також щодо того, що ОСОБА_5 має намір продовжити військову службу та захищати Батьківщину, для призначення покарання відповідно до вимог ст. 69 КК України та переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України, у виді службового обмеження для військослужбовців на строк 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків суми грошового забезпечення.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 373, 374, 376, 394, 472-476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2022 року по кримінальному провадженню № 0000832 від 08 жовтня 2022 року, укладену між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді службового обмеження на строк 2 (два) роки з відрахуванням в доход держави 20 (двадцяти) відсотків суми його грошового забезпечення.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1