Справа № 462/2489/22
провадження 1-кс/462/1572/22
У Х В А Л А

03 листопада 2022 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні за № 0000204 від 02.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3 31.10.2022 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту та повернення йому автомобіля марки «Фольксваген Пасат», чорного кольору, 2006 року випуску, з реєстраційними знаками Республіки Польща НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Залізничного району міста Львова від03.06.2022 р. в рамках кримінального провадження № 0000204 від 02.06.2022 року. В обґрунтування клопотання покликається на те, що Відділом поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000204 від 02.06.2022 року, розпочате на підставі доповідної записки головного експерта Львівського НДЕКЦ, згідно якої при дослідженні автомобіля «Фольксваген Пасат», чорного кольору, 2006 року випуску, з реєстраційними знаками Республіки Польща НОМЕР_1 , було виявлено зміни агрегатів кузова. Автомобіль у нього вилучено, при цьому копії протоколу вилучення не вручено. Вилучений автомобіль знаходиться на території оглядового майданчика Територіального сервісного центру МВС України у м. Львові на вул. Д. Апостола, 11, на день проведення експертиз відповідно до постанови про призначення комплексного дослідження транспортного засобу. Він придбав автомобіль згідно укладеного договору від 02.05.2022 р. з компанією "Авто-Львів" в особі ФОП ОСОБА_4 , предметом якого було придбання та доставка автомобіля. Ним було сплачено кошти ОСОБА_4 та отримано ввезений через кордон автомобіль. Придбавши автомобіль, згідно укладеного договору купівлі-продажу та сплативши кошти, він не здогадувався, що прибав автомобіль з перебитим номером кузова. Відповідно до ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 03.06.2022 р. накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000204 від 02.06.2022 року, а саме: автомобіль марки «Фольксваген Пасат», чорного кольору, 2006 року випуску, з реєстраційними знаками Республіки Польща НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , документ про реєстрацію транспортного засобу (іншої держави) серії НОМЕР_3 на автомобіль «Фольксваген Пасат» з реєстраційними знаками Республіки Польща НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 та один ключ запалювання до вище вказаного автомобіля. Вважає, що досудове розслідування проводиться неефективно, дотепер незавершено з невідомих причин. Вказує на те, що з автомобілем всі слідчі дії вже проведені. Зберігання автомобіля на відкритому арешт майданичку може призвести до його пошкодження. Протягом тривалого часу досудовим розслідуванням не встановлено, що транспортний засіб, на який накладеноарешт є предметом злочину чи отриманий незаконним шляхом.

В судовому заявник підтримав клопотання, пояснення надав аналогічні викладеним у клопотанні. Просить задовольнити клопотання.

Дізнавач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, в судове засідання не з?явився, про причини неявки суд не повідомив.
Заслухавши заявника, дослідивши доводи клопотання і документи, додані до такого, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Поряд з цим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України (ч.3 ст.170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).

Так, ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 03.06.2022 р. накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000204 від 02.06.2022 року, а саме: автомобіль марки «Фольксваген Пасат», чорного кольору, 2006 року випуску, з реєстраційними знаками Республіки Польща НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , документ про реєстрацію транспортного засобу (іншої держави) серії НОМЕР_3 на автомобіль «Фольксваген Пасат» з реєстраційними знаками Республіки Польща НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 та один ключ запалювання до вище вказаного автомобіля, які були виявлені та вилучені під час огляду місця події 01.06.2022 року, шляхом надання заборони розпоряджання, відчуження, користування та володіння даним майном з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також шляхом надання заборони проводити обліково реєстраційні операції зазначеного автомобіля.

Як видно з ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 03.06.2022 р. арешт на вказаний автомобіль накладався саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

ОСОБА_3 звертаючись до слідчого судді із клопотанням про зняття арешту з майна вказує, що є власником автомобіля марки «Фольксваген Пасат», чорного кольору, 2006 року випуску, відповідно до укладеного договору купівлі-продажу автомобіля із компанією "Авто-Львів" в особі ФОП ОСОБА_4 .

Положення статей 317 та 319 ЦК України визначають зміст права власності, зокрема, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як вбачається із поданого клопотання, незважаючи на ствердження заявником, що саме він є законним власником транспортного засобу, на який накладено арешт, до клопотання не долучено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладених обставин.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" лише після підтвердження свого на майно права власник чи інший володілець майна, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Нормами чинного законодавства України визначено, що право власності у набувача виникає з моменту реєстрації такого права, зокрема право власності на транспортний засіб вважається підтвердженим належним чином з моменту його реєстрації відповідними органами у порядку, передбаченому затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.

В цей же час, Верховний Суд вказує, що сам по собі договір купівлі-продажу вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця.

Зокрема, така ж позиція викладена і у постанові Верховного суду від 30.10.2019 року у справі № 683/2694/16-ц.

Встановлення чи є вказане майно предметом злочину і хто фактично є його власником належить до компетенції органу досудового розслідування, при цьому у даному випадку слідчому судді не надано доказів щодо встановлення в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000204 від 02.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України власника автомобіля марки автомобіль «Фольксваген Пасат» з реєстраційними знаками Республіки Польща НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , заявник не долучив до клопотання жодних доказів, що підтверджували б його право власності на вказаний автомобіль.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна з підстави передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

При цьому, спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Відтак, заявник не навів обставин, які б свідчили про наявність правових підстав для скасування, накладеного ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 03.06.2022 р. арешту на речові докази у кримінальному провадженні № 0000204 від 02.06.2022 року, а саме: автомобіль марки «Фольксваген Пасат», чорного кольору, 2006 року випуску, з реєстраційними знаками Республіки Польща НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , документ про реєстрацію транспортного засобу (іншої держави) серії НОМЕР_3 на автомобіль «Фольксваген Пасат» з реєстраційними знаками Республіки Польща НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 та один ключ запалювання, та не представив жодних доказів на підтвердження факту, що є власником у відповідності до норм, визначених чинним законодавством України, транспортного засобу, щодо якого просить зняти арешт.
Виходячи з наведеного, враховуючи те, що засадами кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принцип диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлені підстави скасування арешту майна є необґрунтованими, заявник не довів яким чином порушуються його права та інтреси, не надав документів, що підтверджують право власності на вказаний автомобіль та в подальшому відпала потреба в застосуванні такого заходу, як арешт майна, а суспільний інтерес у здійсненні кримінального провадження на даний час превілює над наведеними доводами клопотання, досудове розслідування триває, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.174 КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні за № 0000204 від 02.06.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України та повернення автомобіля відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 462/2489/22
Слідчий суддя ОСОБА_1