Справа № 953/1959/23
Провадження № 1-кп/953/767/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 08.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097, щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця, який проходить службу в ЗСУ ВЧ НОМЕР_1 на посаді техніка 3-ї стрілецької роти, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

у с т а н о в и в:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_2 в серпні 2022 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на отримання підробленого посвідчення водія з відкритими категоріями В, С, з метою керування транспортним засобом відповідної категорії, знайшов в мережі Інтернет інформацію про можливість виготовлення підробленого посвідчення шляхом надання своїх анкетних даних. Після чого, через соціальну мережу«Facebook» ОСОБА_2 вчиняючи дії, направлені на пособництво у підробленні посвідчення, домовився в ході переписки з невстановленою досудовим розслідуванням особою про підроблення водійського посвідчення за грошову винагороду в сумі 8000,00 гривень. Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_2 , перебуваючи на території Київського району м. Харкова, точного місця знаходження в ході досудового розслідування не встановлено, на вимогу невстановленої досудовим розслідуванням особи, надав свої персональні дані, а саме: цифровий варіант фотокартки, ПІБ (прізвище, ім`я та по-батькові), дату народження та зразок власного підпису для виготовлення підробленого водійського посвідчення.

У подальшому, на початку вересня 2022 року, ОСОБА_2 , являючись пособником у підробці посвідчення, отримав у відділенні «Нової пошти» в м. Харкові відправлене від невстановленої органом досудового розслідування особи підроблене пластикове водійське посвідчення серії НОМЕР_2 від 01.09.2022, з відкритими категоріями В, С, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його фотокарткою, що відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-23/2897-ДД від 15.02.2023 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, з метою його використання для підтвердження права керування транспортним засобом відповідної категорії.

Отже, ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання.

Крім того, 07.02.2023 близько о 15:04 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «GEELY JL7152», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись по вул. Амурській в м. Харків, поблизу будинку № 1 був зупинений працівниками патрульної поліції в м. Харкові УПП в Харківській області на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», у зв`язку з порушенням вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

У подальшому, в тому ж місці та без відриву в часі, на закону вимогу працівників поліції пред`явити документи, що дають право керувати вказаним транспортним засобом, ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 01.09.2022 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримане ним всупереч Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, є підробленим, а саме: відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-23/2897-ДД від 15.02.2023 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, надав йогопрацівникам патрульної поліції на підтвердження прав законності керування ним транспортним засобом, таким чином використав підроблений документ.

Отже, ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, встановлена судом поза розумним сумнівом, з наступних підстав.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

17.03.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, який містить клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додані:

- письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

Як убачається з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акта до суду, відносно ОСОБА_2 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 3 ст. 381 КПК України, спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 17, ст.ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Зокрема, з обвинувального акта вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що

ОСОБА_2 в серпні 2022 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на отримання підробленого посвідчення водія з відкритими категоріями В, С, з метою керування транспортним засобом відповідної категорії, знайшов в мережі Інтернет інформацію про можливість виготовлення підробленого посвідчення шляхом надання своїх анкетних даних. Після чого, через соціальну мережу«Facebook» ОСОБА_2 вчиняючи дії, направлені на пособництво у підробленні посвідчення, домовився в ході переписки з невстановленою досудовим розслідуванням особою про підроблення водійського посвідчення за грошову винагороду в сумі 8000,00 гривень. Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_2 , перебуваючи на території Київського району м. Харкова, точного місця знаходження в ході досудового розслідування не встановлено, на вимогу невстановленої досудовим розслідуванням особи, надав свої персональні дані, а саме: цифровий варіант фотокартки, ПІБ (прізвище, ім`я та по-батькові), дату народження та зразок власного підпису для виготовлення підробленого водійського посвідчення.

У подальшому, на початку вересня 2022 року, ОСОБА_2 , являючись пособником у підробці посвідчення, отримав у відділенні «Нової пошти» в м. Харкові відправлене від невстановленої органом досудового розслідування особи підроблене пластикове водійське посвідчення серії НОМЕР_2 від 01.09.2022, з відкритими категоріями В, С, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його фотокарткою, що відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-23/2897-ДД від 15.02.2023 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, з метою його використання для підтвердження права керування транспортним засобом відповідної категорії.

Крім того, 07.02.2023 близько о 15:04 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «GEELY JL7152», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись по вул. Амурській в м. Харків, поблизу будинку № 1 був зупинений працівниками патрульної поліції в м. Харкові УПП в Харківській області на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», у зв`язку з порушенням вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

У подальшому, в тому ж місці та без відриву в часі, на закону вимогу працівників поліції пред`явити документи, що дають право керувати вказаним транспортним засобом, ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 01.09.2022 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримане ним всупереч Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, є підробленим, а саме: відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-23/2897-ДД від 15.02.2023 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, надав йогопрацівникам патрульної поліції на підтвердження прав законності керування ним транспортним засобом, таким чином використав підроблений документ.

Установлені органом досудового розслідування і викладені судом обставини не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, саме з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд вважає, що підстави застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і у суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самою засудженою, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженої.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчинених кримінальних проступків, покарання, яке передбачено за вчинені кримінальні проступки, обставини, що пом`якшує покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, який проходить службу в ЗСУ ВЧ НОМЕР_1 на посаді техніка 3-ї стрілецької роти, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у межах, установлених санкціями статей Особливої частини КК України, за якими він обвинувачується, і які передбачають відповідальність за вчинені кримінальні проступки, у виді штрафу, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст.ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні не застосовувався.

Процесуальні витрати, а саме: витрати, понесені на залучення експерта при проведенні судової технічно-криміналістичної експертизи документів № СЕ-19/121-23/2897-ДД від 15.02.2023 у розмірі 1510,24 грн., слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

- за ч. 4 ст. 358 КК України у штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят ) гривень 00 (нуль) копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_2 у кримінальному провадженні не обирався.

Речовий доказ: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 01 вересня 2022 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відкритими категоріями В, С, з ознаками підробки, - після набрання законної сили знищити.

Процесуальні витрати, понесені на залучення експерта при проведенні судової технічно-криміналістичної експертизи документів № СЕ-19/121-23/2897-ДД від 15.02.2023 у розмірі 1510,24 грн. стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя - ОСОБА_1