Справа № 727/5398/22
Провадження № 1-кп/727/66/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001374 від 11.05.2022 року, по обвинувачен-ню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою ос-вітою, не одруженого, неодноразово судимого, остання судимість за ви-роком Першотравневого суду м. Чернівці від 20.09.2017 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 , будучи раніше судимий за корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, своєї поведінки не виправив і вчинив нові тяжкі корисливі злочини за на-ступних обставин.

Епізод 1.

Так, ОСОБА_5 10.05.2022 року, приблизно о 09 год. 53 хв., перебуваючи в приміщенні Комунального некомерційного підприєм-ства "міська поліклініка №1 " Чернівецької міської ради по вул. Шкільна , 6 в м. Чернівці, в умовах дії на території України режиму воєнного стану, від-повідно до указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», реалізуючи умисел направлений на таємне викрадення чу-жого майна, діючи умисно, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вважаючи, що діє непомітно для працівників та відвідува-чів поліклініки, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, з коридору загального користування таємно викрав алюмінієву драбину марки «WERK», модель LC2416QS, 4Х4, на 16 сходинок, яка належить гр. ОСОБА_6 , та в подальшому із викраденою драбиною, вийшов з приміщення Комунального некомерційного підприємства "міська поліклініка №1" Чернівецької міської ради що за адресою вул. Шкільна, 6, м. Чернівці та розпорядився викраде-ним на власний розсуд.

В результаті вказаних дій ОСОБА_5 було спричинено потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4049 грн. 73 коп. (згідно з виснов-ком експерта №СЕ-19/126-22/3081-ТВ від 17.05.2022).

Епізод 2.

Крім того, ОСОБА_5 14.05.2022 року, приблизно о 21 год. 33 хв., продовжуючи свою противоправну поведінку, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Прези-дента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 р, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» № 2102-IX від 24.02.2022, з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні магазину "Тайстра" по вул.Героїв Майдану 69, в м.Чернівці, скориставшись необач-ністю працівників, з торгівельного прилавку таємно викрав 1 пляшку лікеру "Джим Бім", ємкістю 0,7 л. марки, вартістю 367, 57 грн, після вчиненого з місця скоєння правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті вказаних дій ОСОБА_5 завдано ТОВ «Тайстра ГРУП» матеріальну шкоду на суму 367 грн. 57 коп.(згідно з висновком експерта №СЕ-19/126-22/3081-ТВ від 17.05.2022).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 по епізодам №1 та №2 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне в умовах воєнного стану, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою ви-ну у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнав повністю, і пояс-нив, що він, дійсно, при вказаних в обвинуваченні обставинах, вчинив 10.05.2022 року таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , а 14.05.2022 року скоїв таємне викрадення майна ТОВ «Тайстра ГРУП». У вчиненому щиро кається, просив суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспо-рюють фактичні обставини справи по епізодам №1 та №2, і судом вста-новлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів по епізодам №1 та №2 даного кримінального провадження, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Окрім вищенаведного, органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального право-порушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Так, згідно обвинувальному акту, ОСОБА_5 обвинува-чується в тому, що він 18.05.2022 року, приблизно о 15 год. 37 хв., діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 р., що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» № 2102-IX від 24.02.2022 р, з корисливих мотивів, перебуваючи на вул.Героїв Майдану 69, в м. Чернівці, скориставшись станом здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом 1 групи, під приводом здійснення телефонного дзвінка, отримав від останнього мо-більний телефон марки "НТС", бувший у використанні, вартість якого, від-повідно до висновку судово-товарознавчої експертизи, становить 700 грн., після чого, не маючи намір повертати вказаний телефон, почав тікати, та на зауваження і крики потерпілого, який за своїми фізичними вадами (інвалід-ність) не міг наздогнати останнього, не відреагував, і втік з місця вчинення злочину, відкрито заволодівши даним мобільним телефоном, яким в по-дальшому розпорядився на власний розсуд, реалізувавши його за грошову суму в ломбарді.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового рослідуван-ня були кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викраден-ня чужого майна (грабіж), скоєне в умовах воєнного стану, вчинене повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заявив, що він, катего-рично, не визнає свою вину у вчиненні відкритого викрадення майна по-терпілого ОСОБА_8 та пояснив, що він знайомий з потерпілим три-валий час, і знає, що останній зловживав спиртними напоями та наркотич-ними засобами, і вони разом відбували покарання в місцях позбавлення во-лі. Підсудний зазначив, що ОСОБА_8 був інвалідом 1 групи, прику-тий до інвалідного візка, а тому щоденно вживав спиртні напої та нарко-тичні речовини, а тому, перебуваючи в стані сп`яніння, міг оговорити ОСОБА_5 через неприязне ставлення.

ОСОБА_5 наголошував, що він жодних протиправних дій у відношен-ні потерпілого ОСОБА_8 не вчиняв, і просив виправдати його.

Сторона обвинувачення, як на докази вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, послалась на наступні процесуальні документи та докази:

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.05.2022 року (а.с.144 т.1), згідно з яким 18.05.2022 року, близько 15.30 год., біля будинку №65, по вулиці Героїв Майдану, в м. Чернівці, Ілій Ро-ман відкрито заволодів мобільним телефоном "НТС", який належить ОСОБА_9 ;

-протокол огляду місця події від 18.05.2022 року та фототаблицею до нього, згідно з якими предметом огляду являлась територія (галявина), яка розташована між будинками №65А та №63А по вул. Героїв Майдану в м. Чернівці (т.1, а.с.145-147);

-протокол допиту потерпілого від 18.05.2022 року, зафіксований ві-деозаписом на ДВД-диску (т.1 а.с.152-153), в якому відображено пояс-нення потерпілого ОСОБА_8 про те, як 18.05.2022 року ОСОБА_10 відкрито викрав заволодів його мобільним телефоном і втік;

-протокол огляду від 19 травня 2022 року (а.с.154 т.1), в якому роз-друковано зміст допиту потерпілого ОСОБА_8 на відеозаписі ДВД-диску.

-постанова від 18.05.2022 року про визнання та долучення до мате-ріалів досудового розслідування речових доказів мобільного телефону мар ки "НТС" та фіскального чеку, виявлених та вилучених у ОСОБА_5 (а.с.167 т.1).

-протокол огляду від 19.05.2022 року, в якому відображено огляд ре-чового доказу - фіскального чеку №65013, виявленого при обшуку ОСОБА_5 (а.с.180-182 т.1).

-постанова від 19.05.2022 року про визнання речовим доказом фі-скального чеку №65013, виявленого при особистому обшуку ОСОБА_5 (а.с. 183-184 т.1).

-протокол огляду від 19.05.2022 року речового доказу - мобільного телефону марки "НТС", виявленого при обшуку ОСОБА_5 (а.с.186-189 т.1).

-постанова про визнання речовим доказом від 19.05.2022 року мо-більного телефону марки "НТС", вилученого при особистому обшуку ОСОБА_5 ..

Заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши пояснення по-терпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_11 , дослідивши письмові дока-зи, надані стороною обвинувачення по даному епізоду, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення не знайшло свого об`єктивного підтвердження, а позиція прокурора не узгод-жується з зібраними по справі доказами і ґрунтується на припущеннях, з наведених нижче підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти ли-ше на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Консти-туцією та законами України.

У цій конституційній нормі відображений принцип законності, який свою подальшу деталізацію знаходить у відомчих нормативно-правових актах, зокрема, такому як Закон України «Про прокуратуру» (ст.3), та у га-лузевих процесуальних кодексах, зокрема, і в Кримінальному процесуаль-ному кодексі України (ст.9).

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провад-ження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розсліду-вання, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, між-народних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховного Ра-дою України, вимог інших актів законодавства.

Надаючи особливої уваги принципу законності, законодавець відно-сить його до загальних засад кримінального провадження і у ч.1 ст.7 КПК України прямо вказує, що зміст та форма кримінального провадження по-винні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Дотримання принципу законності у кожному кримінальному провад-женні є обов`язком слідчого та прокурора. Недотримання цього фундамен-тального принципу з боку слідчого та прокурора підриває авторитет до правоохоронної системи, ставить під сумнів зібрані у кримінальному про-вадженні докази, виключає легітимність прийнятих вказаними службовими особами процесуальних рішень у кожній конкретній справі.

Оцінюючи доводи обвинувачення, щодо наявності в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, суд виходить з вимог ст.94 КПК України, відповідно до якої суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального про-вадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належ-ності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуаль-ного рішення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 досудовим слідством кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, повторно.

Підвищена суспільна небезпека грабежу обумовлюється тим, що гра-біжник не приховує свого наміру протиправно заволодіти майном, діє від-крито для сторонніх осіб, ігноруючи волю потерпілого чи осіб, у володінні чи під охороною яких перебуває майно, і нехтуючи думкою очевидців.

Згідно обвинувальному акту ОСОБА_5 18 травня 2022 року приблизно о 15.37 год, під приводом здійснення телефонного дзвінка, отримав з рук потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон. З огляду на вищенаведене, потерпілий сам передав своє майно ОСОБА_5 , і останній ніякого відкритого викрадення не вчиняв. З огляду на вищенаведене, такі дії, взагалі, не можуть бути кваліфіковані за ст.186 КК України.

Крім того, суд не може за своєю увагою наступне.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_5 повністю заперечив, що 18.05. 2022 року зустрічався з ОСОБА_8 , та пояснив, що останній міг його оговорити, оскільки зловживав спиртними напоями і наркотичними речовинами.

Допитати в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 вияви-лося неможливим через смерть останнього.

Допит будь-яких очевидців інкримінованого ОСОБА_5 злочину, пе-редбаченого ч.4 ст.186 КК України, прокурором забезпечено не було.

Зі змісту відеозапису допиту потерпілого ОСОБА_8 18.05.2022 року, судом встановлено, що під час проведення даної слідчої дії потер-пілий ОСОБА_8 не зміг вказати особу, яка неправомірно заволоділа його майном, і, лише після повернення відеокамери в інший від потерпі-лого бік, через паузу в часі, повідомив, що відкрите викрадення його май-на було вчинено саме ОСОБА_12 , що вказує на те, що потерпілому ін-шими особами могло бути повідомлено (підказано) прізвище та ім`я зло-чинця, які він повинен озвучити.

При дослідженні протоколу огляду відеозапису, викладеного слід-чим письмово, судом встановлено, що неможливість потерпілого згадати прізвище та ім`я особи, яка вчинила в його відношенні протиправні дії, не була відображена в протоколі огляду відеозапису.

Разом з тим, суд звертає окрему увагу на те, що слідчим не було про-ведено слідчої дії, в порядку ст.228 КПК України, по пред`явленню потер-пілому ОСОБА_8 для впізнання особи ( ОСОБА_5 ), яка вчинила від-носно нього протиправні дії.

Крім того, судом встановлено, що в постанові про визнання речовим доказом від 18.05.2022 року слідчим зазначено, що під час затримання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки "НТС" сірого кольору та фіскальний чек №65013, але матеріали справи не містять жод-них доказів, які б підтверджували належність мобільного телефону саме потерпілому ОСОБА_8 , і виключали його приналежність ОСОБА_5 .. Також, суд приймає до уваги, що пред`явлення мобільного телефону для впізнання потерпілому слідчим, взагалі, не було проведено.

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснював, що мобільний телефон марки "НТС" сірого кольору належить йому на праві особистої власності і він, дійсно, здавав його до ломбарду, але потім, за вимогою слідчого, само-стійно викупив його і видав його слідчому при затриманні. Дані обставини, викладені ОСОБА_5 слідчим не перевірялися, і документація про передачу ломбарду мобільного телефону марки "НТС" ОСОБА_5 не була слідчим витребувана. Тобто, поза увагою слідства залишилося: ким саме був пере-даний в ломбард мобільний телефон, в який час, і яким чином він опинився разом з фіскальним чеком (виданим о 18.20 год) у ОСОБА_5 на момент за-тримання останнього о 20 год 30 хв. (час затримання).

Крім того, пред`явлення потерпілому мобільного телефону марки "НТС" для впізнання, в порядку, передбаченому ст.229 КПК України, не проводилося слідчим.

Також суд не може залишити поза увагою, що відповідно до ч.1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слід-чий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтво-рення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних до-слідів чи випробувань. В кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, слідчий експеримент, ані з потерпілим, ані з підозрюваним ОСОБА_5 , - не проводи-лися.

Відповідно до ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не мо-же ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення під час судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що су-купність обставин справи, встановлена судом, виключає будь-яке інше ро-зумне пояснення події, крім того, що інкримінований злочин був скоєний і обвинувачений є винним у скоєнні цього злочину.

Це означає, що версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, які мають стосунок до події.

Наявність обставин, яким обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої по-дії, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що су-ди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сум-нівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспро-стовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» також означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «ро-зумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрун-тованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Згідно з п. 2 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основополож-них свобод» кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопо-рушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обста-вин, передбачених ст. 91 КПК України, в тому числі і винуватості обвину-ваченого у вчиненні злочину, форми вини, мотиву і мети вчинення зло-чину, покладається на слідчого, прокурора і лише в установлених цим Ко-дексом випадках, - на потерпілого.

Крім того, згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, слідчий зобов`я-зані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправ-довують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`як-шують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рі-шень.

За змістом ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвину-вачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлу-мачаться на її користь.

Розглянувши кримінальне провадження відповідно до положень ч.1 ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, до-слідивши докази сторони обвинувачення та докази сторони захисту, дій-шов до висновку, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом те, що в діянні ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення, передбачений ч.4 ст. 186 КК України.

Отже все вищенаведене дає підстави для висновку про необхідність ухвалення судом відносно обвинувачуваного ОСОБА_5 виправдувального вироку по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, пе-редбаченого ч.4 ст.186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та розміру покарання за ч.4 ст.185 КК України, суд враховує характер і сту-пінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, у відповідності ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких зло-чинів; вік і особистість обвинуваченого, який є неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і, через не-значний період після відбування покарання у вигляді позбавлення, знову вчинив тяжкий корисливий злочин, що вказує на його стійку злочинну на-правленість.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 за місцем мешкання характеризується негативно, не має стійких соціальних зв`язків, не працює, і суспільно-корисливою працею не займається; перебуває на обліку у лі-каря-психіатра з діагнозом "Органічний розлад змішаного генезу з судом-ним синдромом" та на обліку лікаря-нарколога з діагнозом "Вживання ал-коголю зі шкодою для здоров`я".

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставини, які пом`якшують винність обвинуваченого ОСОБА_5 повне визнання вини та щире каяття.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й до-статнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це по-карання має відповідати принципам справедливості, співмірності й інди-відуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчи-нення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обста-вини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, ін-ші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності пока-рання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, зав-данням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахуван-ня та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення за-судженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуаліза-ції покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, особу винно-го та його ставлення до вчиненого, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про не обхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхід-ності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випли-ває з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедли-вого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції « Про захист прав людини і основних свобод».

Таку міру суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_5 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлен-ня.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ви-мог ст.100 КПК України.

Витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи підлягають стягненню з підсудного.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати не-винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу криміналь-ного правопорушення, в якому він обвинувачується, та на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдати його.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати ви-нуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 років позбав-лення волі, з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту затримання з 15.07.2022 року.

Обрану у відношенні ОСОБА_5 міру запобіжного за-ходу у вигляді утримання під вартою, - залишити без змін, до набрання ви-роком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на про ведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/126-22/3081-ТВ від 17.05.2022 року в сумі 514 грн 86 коп.

Речові докази :

-ДВД-диск (а.с.62 т.1) залишити при справі.

-алюмінієву драбину марки «Werk» (а.с.70 т.1) - вважати переданою власнику.

-куртку коричньового кольору, фірми «Bog» (а.с.90) - повернути власнику.

-ДВД-диск (а.с.130 т.1) залишити при справі.

-мобільний телефон марки «НТС» (а.с.167 т.1) - повернути власнику.

-фіскальний чек №65013 залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суд че-рез Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня йо го проголошення.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеля-ційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляцій-ної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку негайно після проголошення вступної та резо-лютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити учасникам су-дового провадження.

Суддя : ОСОБА_1