Справа № 953/2057/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0002216 від 10.11.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, неофіційно працюючого радіомонтажником у ТОВ «Допомога фронту» фірма «Салар», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09.11.2022 близько о 20 год. 40 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , разом з раніше знайомим йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході спілкування ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , між останніми виник конфлікт на ґрунті не виконання боргових зобов`язань з боку ОСОБА_6 , який переріс у бійку з нанесенням ударів один одному. В ході бійки ОСОБА_4 почав виштовхувати ОСОБА_6 в сторону виходу зі своєї квартири. Виштовхавши ОСОБА_6 за межі квартири, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 опинились біля сходового маршу на 3 поверсі за вказаною вище адресою.

ОСОБА_4 , знаходячись біля сходового маршу на 3-му поверсі за вищевказаною адресою разом з ОСОБА_6 , не маючи умислу на умисне вбивство та спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , проявивши кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків для життя та здоров`я ОСОБА_7 , хоча з даних конкретних обставин повинен був і міг їх передбачити, не розглядаючи настання смерті ОСОБА_6 , як один із можливих наслідків своєї поведінки, штовхнув останнього правою ногою в область сідниць, а саме підошвою взуття, яке було одягнене на ногах. В результаті чого, ОСОБА_6 , не втримавшись на ногах, впав на правий бік і покотився по сходовому маршу третього поверху, вдарившись при цьому правою лобно-тім`яно-скроневою частиною голови та лівою рукою об тверду поверхню, опинившись на сходовій площадці між третім та другим поверхами.

У результаті дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-17/470-А/22 від 04.01.2023, спричинено тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми у вигляді садна на тлі синця із крововиливом у м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні в правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, пластинчатого двобічного субдурального крововиливу (під твердою мозковою оболонкою) із давленням головного мозку, а також забою головного мозку із утворенням вогнища контузії в полюсно-базальному відділі лівої скроневої частки на тлі субарахноїдального крововиливу (під м`яку мозкову оболонку), які відповідно до п. 2.1.1. «а», п. 2.1.2, п. 2.1.3. «в, г» та керуючись п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Закритий перелом лівої кістки лівого передпліччя, який відповідно до п. 2.2.1. «а, б, в », п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.» має ознаки ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Множинні садна тіла, які мають ознаки ушкоджень легкого ступеня тяжкості, відповідно до п. 2.3.2. «б», п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.».

Від отриманих тілесних ушкоджень при падінні ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 о 11:00 годині в стаціонарі КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР.

При цьому, враховуючи обставини та характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , травма голови, закритий перелом лівої ліктьової кістки та садна тіла утворилися в результаті поштовху, з подальшим падінням потерпілого з прискоренням на сходовому марші та ударом правою лобно-тім`яно-скроневою частиною голови та лівою рукою об тупий твердий предмет.

Причиною смерті ОСОБА_6 явилася важка черепно-мозкова травма із внутрішньочерепними крововиливами та забоєм головного мозку, яка у своїй течії ускладнилася гострим розладом кровообігу, набряком-набряканням головного мозку, двобічною бронхопневмонією та поліорганною недостатністю.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, вбивство, вчинене через необережність.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину в інкримінованому йому злочину визнав повністю, пояснив суду, що скоїв злочин саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої 23.03.2023 до суду заяви просив розглядати справу без його участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`яснені положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 , своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 119 КК України, тобто вбивство, вчинене через необережність.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він холостий, працює радіомонтажником у ТОВ «Допомога фронту» фірма «Салар», на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та мешкання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючі покарання обставини, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину, та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі і застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд не обирає.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_8 до обвинуваченого не заявлено.

Процесуальні витрати - відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбуття призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме: мобільний телефон ТМ «Nokia» в корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області (експ. пакет № 1188450) повернути ОСОБА_4 ; ватний тампон зі змивом, який упаковано до паперового конверту, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області знищити; диск DVD-R, на якому міститься відеозапис слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 01.02.2023 та фотознімками в кількості 9 шт. - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1