Справа № 932/3430/23
Провадження № 1-кс/932/1388/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишенів, Республіка Молдови, молдована, громадянина Молдови, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, утриманців не маючого, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання на тримання під вартою, яке обґрунтоване наступним чином. Так, органом досудового розслідування СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 06.04.2023 внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000943, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_4 невстановлений слідством час виник умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою подальшого збуту на території м. Дніпра.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , 06.04.2023 року близько 19 години 20 хвилини за адресою: АДРЕСА_2 , а саме через поштомат № 63167 «Нової пошти», придбав коробку в якій знаходились два сліп пакети з особливо небезпечною психотропною речовиною «PVP» з метою розфасування та подальшого передання невстановленим у ході досудового розслідування особам для здійснення збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» з метою збуту, 06.04.2023 року розпочав зберігати при собі особливо

небезпечну психотропну речовину «PVP».

06.04.2023 під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, у період часу з 21 години 20 хвилин по 22 годину 04 хвилин співробітниками Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, було проведено особистий обшук ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , у ході проведення якого було виявлено та вилучено: два сліп-пакети із вмістом психотропних речовин, частинка з одного сліп пакета, відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів масою 3,5135 г містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

Таким чином, ОСОБА_8 незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, яку у подальшому зберігав у рюкзаку за адресою: м. Дніпро, просп. Олександра Поля, біля буд. 114, та розпочав незаконно зберігати з метою подальшого збуту зазначеної особливо небезпечної психотропної речовини «PVP».

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікується за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, з метою збуту.

06.04.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

07.04.2023 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно із клопотанням, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні інкримінованого злочину доведена поза розумним сумнівом та підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

Проаналізувавши матеріали цього кримінального провадження слідство дійшло висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що останній може здійснити дій, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилаючись на таке, сторона обвинувачення просить обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор надала пояснення, аналогічні змісту клопотання. Клопотання підтримала та просила задовольнити.

Підозрюваний не визнав підозру та пояснив, що тривалий час вживає наркотичні засоби, психотропні речовини, тому придбав психотропну речовину для власного вживання, наміру збуту не мав. Просив застосувати домашній арешт.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що підозра за ч. 2 ст. 307 КК України не обґрунтована, оскільки не доведена належними доказами. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходжу до таких висновків.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

У п. «с» §1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що законний арешт або затримання особи мають здійснюватися «за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення».

Дотримання стандарту доказування «обґрунтована підозра» оцінюється ЄСПЛ при встановленні порушення п. «с» §1 ст.5 та § 3 ст.5 конвенції щодо права на свободу та особисту недоторканність при затриманні особи та обранні стосовно неї запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням свободи. Уперше Суд дав визначення цьому стандарту в 1990 р. у рішенні у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom». Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Пізніше це визначення Суд не раз повторював при розгляді інших справ («Selahattin Demirtaє v. Turkey», п.161; «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», п.88; «Erdagoz v. Turkey», п.51). Інакше кажучи, обмеження права на свободу та особисту недоторканність може мати місце лише за наявності обґрунтованої підозри, тільки суб`єктивного переконання (bona fide) недостатньо.

Обґрунтована підозра існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000943 від 06.04.2023, за ознаками злочину, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України.

Встановлено, що 06.04.2023 року близько 19 години 20 хвилини за адресою: м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 11, а саме через поштомат № 63167 «Нової пошти», придбав коробку в якій знаходились два сліп пакети з особливо небезпечною психотропною речовиною «PVP» з метою розфасування та подальшого передання невстановленим у ході досудового розслідування особам для здійснення збуту.

Матеріалами клопотання абсолютно не підтверджується мета збуту психотропної речовини, оскільки в підтвердження цього стороною обвинувачення не надано жодного доказу. Слідчим суддею вирішувалось питання щодо визнання підозри за ч. 2 ст. 307 КК України необґрунтованою.

Проте згідно висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду від 07.04.2021 по справі № 203/337/19, умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів можуть свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема великий або особливо великий їх розмір, поведінка суб`єкта злочину.

Якщо висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то в такому випадку мають бути досліджені обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, у тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться в її володінні, та розфасування речовини.

Таким чином, підозра за ч. 2 ст. 307 КК України є передчасною, проте враховуючи великий розмір речовини, яку придбав підозрюваний, а саме більше 600 г., слідчий суддя вважає, що сторонній спостерігач може дійти бачення того, що ОСОБА_8 мав намір збути цю речовину. Отже, причетність ОСОБА_7 до скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, доведена лише на підставі оцінки слідчим суддею кількості придбаної психотропної речовини. Інших доказів немає, тому підозра ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України є передчасною, хоча й може бути доведена в ході подальшого розслідування.

З приводу наявності ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і розуміючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду. Крім того, в Україні діє воєнний стан, однак підозрюваний є громадянином іншої держави, тож може безперешкодно покинути територію України. Крім того, є рішення про примусове видворення гр. ОСОБА_7 , яке набрало законної сили.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведений, оскільки свідки є понятими, а також працівниками поліції (оперативний працівник).

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний схильний до вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин, тому з метою отримання незаконного прибутку може вчинити новий злочин, оскільки не має офіційного джерела доходу.

Слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу враховує особу та доведеність ризиків, і вважає можливим застосувати винятковий запобіжний захід, оскільки застосування навіть домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, не зможе запобігти ризику переховування та ризику вчинення нового злочину. Підозрюваний може продовжити збувати психотропні речовини за місцем проживання. Запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливе лише в умовах обмеження свободи, тому тримання під вартою в даному випадку є виправданим і не становить порушення прав підозрюваного.

Водночас альтернативним запобіжним заходом слід визначити заставу.

Так, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, майнового стану підозрюваного та обставин даного провадження, вважаю можливим визначити заставу 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий розмір обґрунтовується тим, що доходи від збуту наркотичних засобів чи психотропних речовин, є суттєвими, тобто підозрюваний зможе внести заставу у такому розмірі, і одночасно з цим такий розмір буде стимулювати підозрюваного дотримуватись усіх покладених на нього обов`язків, якщо застава буде внесена. Максимальний розмір застави, про визначення якого просить прокурор, не доведений.

З урахуванням вищезазначеного, клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, погодженого прокурором, задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) діб.

Визначити підозрюваному альтернативним запобіжний заходом заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 187 880 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень, 00 коп.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) з`являтись за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із постійного місця проживання в м. Дніпрі без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з під варти негайно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута у дохід Держави.

Строк дії ухвали встановити до 05.06.2023.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ