Справа № 572/3170/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні №572/3170/22 0000241) клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ремчиці Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні про обвинувачення ч.3 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Сарненського районного суду Рівненської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.3 ст.286-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Отже, прокурором в межах даного кримінального провадження в порядку ст.176 КПК України заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового провадження, в обґрунтування якого прокурором зазначено, що обвинувачений обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі, що може спонукати обвинуваченого переховуватись від суду. Крім цього, прокурор зазначає, що одним із безпосередніх свідків є неповнолітній ОСОБА_7 , який проживає із обвинуваченим в одному населеному пункті, через що прокурор вважає, що обвинувачений може впливати на свідка, який в силу неповнолітнього віку може потрапити під вплив обвинуваченого та в подальшому змінити покази, а тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків необхідно застосувати до останнього запобіжний захід - тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить додатково врахувати дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, по місцю роботи характеризується негативно, як особа, що зловживає алкогольними напоями, ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення саме у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений в судовому засідання не висловив заперечень щодо клопотання.

Захисник в судовому засіданні просив застосувати відносно його підзахисного інший, більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, який, на думку сторони захисту, повною мірою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків учасника кримінального провадження.

Сторона захисту вважає, що оскільки обвинувальний акт вже перебуває в провадженні суду, можливість будь-якого впливу на з`ясування обставин відсутнє.

Відповідно до положень ч. 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються : під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов`язковою до застосування на території України, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Із матеріалів судового провадження №572/3170/22 0000241) вбачається, що ОСОБА_5 дійсно обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

На підтвердження ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором зазначено, що ОСОБА_5 має можливість впливу на свідка, що є неповнолітнім, крім цього, на можливість переховуватись від суду.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому судом враховується тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому та термін покарання, який може бути призначено останньому в разі його вини, що може бути підставою для наявності у обвинуваченого наміру переховуватись від суду.

Також, судом встановлено, що обвинувачений проживає у населеному пункті, в якому на даний час мешкають потерпілі та свідок, який дійсно є неповнолітнім, що не виключає можливість впливу на останнього з боку обвинуваченого.

Суд вважає, що клопотання прокурора відповідає наведеним вище вимогам кримінального процесуального закону, крім цього, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме : можливість незаконного впливу на свідка, який не допитаний судом на даній стадії судового провадження.

Крім цього суд вважає обґрунтованим ризик, наведений прокурором - можливість переховуватись від слідства та суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прокурором доведено необхідність застосування запропонованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним покладеного на нього процесуального обов`язку по явці до суду, а тому клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Згідно із положеннями ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, ч.4 ст.183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи наведене, судом не визначається в даному випадку розмір застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176,177,178,183,193,194,196,197 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - задоволити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ремчиці Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні про обвинувачення ч.3 ст.286-1 КК України , запобіжний захід тримання під вартою.

Місцем попереднього увязнення є Рівненський слідчий ізолятор.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з 16 год. 00 хв. 04 листопада 2022 року.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів з дня взяття під варту, тобто до 03 січня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя