Справа 754/8390/22 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/4096/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого в режимі ВКЗ з Київським СІЗО ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року до ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 2 ст. 309 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 24 години 00 хвилин, 22 грудня 2022 року включно, та визначено заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 99 240 грн.

Дане рішення мотивовано наявністю існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи правову кваліфікацію діяння постановленого у вину ОСОБА_7 , існують обґрунтовані підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на інший, більш м`який, а саме домашній арешт або особисте зобов`язання.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
обвинуваченого, який підтвердив доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;
вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 було вирішене у ході судового провадження у першій інстанції. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у ході судового провадження у суді першої інстанції та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, колегією суддів визнається доведеним ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду. При цьому, указаний ризик, на думку колегії суддів, є значним. Колегія суддів зважає на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні в тому числі і тяжкого злочину. Наявність даного ризику стверджується суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що суд зобов`язаний враховувати відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 178 КПК України. При оцінці даного ризику, колегією суддів також враховується існування реальної можливості переховування враховуючи ситуацію, яка існує в державі, яка викликана внаслідок військової агресії з боку Російської Федерації. Наведене указує на існування ризику переховування обвинуваченого від суду, що указує на наявність підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також, колегією суддів визнається доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 . При оцінці даного ризику, колегією суддів враховуються конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, яке поставлене у вину обвинуваченому.

У зв`язку із цим, суд першої інстанції із підстав, передбачених законом ухвалив рішення про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином його мотивувавши. Ухвалене судом першої інстанції рішення, відповідає засадам законності, обґрунтованості та вмотивованості, із цим рішенням колегія суддів погоджується у повному обсязі.
Апеляційна скарга обвинуваченого не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення. Так, в ухвалі суду першої інстанції наведені належні та достатні мотиви, що підтверджують необхідність та доцільність тримання обвинуваченого під вартою, усі висновки суду логічно побудовані та витікають із наявних у матеріалах кримінального провадження доказів.
Щодо можливості застосування до обвинуваченого інших альтернативних запобіжних заходів, то колегія суддів у даному питанні зважає на наступне.

На думку колегії суддів, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або особистого зобов`язання не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та попередити ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку із його недостатнім стримуючим впливом за наявності зазначених вище обставин.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що до обвинуваченого було застосовано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави та в разі внесення застави він підлягає звільненню з-під варти.

Враховуючи викладене, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

__________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4