14.11.2022 Справа № 490/4925/22
н/п 1-кс/490/2998/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на майно, погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , вилучене 10.11.2022 року в ході обшуку об`єкту нерухомого майна державної установи «Одеський слідчий ізолятор» розташована за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 11, за місцем фактичного знаходження ОСОБА_5 .

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Миколаївській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000221 від 15.09.2022р,, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч. 1 ст. 255-2, ч.2 ст.255-1 КК України.

Так, з метою реалізації розробленого плану злочинної діяльності, а саме встановлення централізованого підпорядкування учасників злочину, єдиних для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності та чіткого розподілу ролей, ОСОБА_6 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_7 »), якому призначено позицію в кримінальній ієрархії «смотрящого», тобто особи яка поширює злочинний вплив на певній території, а саме в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», знаходячись всередині прогулянкового дворику №4 корпусного відділення №1,2,3 ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5, 01.08.2022р приблизно о 10 год. 30 хв., організував злочинне зібрання (сходку), в якому прийняли участь ОСОБА_8 08.06.1991 ІНФОРМАЦІЯ_1 (кримінальні прізвиська « ОСОБА_9 », « ОСОБА_10 »), який заарештований за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_11 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_12 »), який 04.04.2022 рзатриманий, за вчинення злочинів передбачених п. 12, 15 ч. 2 ст. 115, п.13 ч.2 ст.115 КК України, якому призначено позицію в кримінальній ієрархії «бродяга», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_13 »), який відбуває довічне позбавлення волі, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого п.13, ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 125 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_15 »), який засуджений за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (кримінальне прізвисько « ОСОБА_17 »), який заарештований за вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України.

Причиною злочинного зібрання (сходки) став конфлікт між ОСОБА_18 та ОСОБА_16 в ході якого, останній ударив ОСОБА_18 по обличчю, таким чином поставивши під сумнів його авторитет на території ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» та серед інших ув`язнених. З метою вирішення вказаної конфліктної ситуації, ОСОБА_19 організував злочине зібрання (сходку), за участю вище вказаних осіб. При цьому, ОСОБА_18 , розуміючи, що для вирішення вказаного питання, необхідно заручитися підтримкою невстановленої особи в ході досудового розслідування, яка перебуває у статусі "вора в законі" на ім`я « ОСОБА_20 », ОСОБА_6 використовуючи засіб зв`язку мобільний телефон, подзвонив на гучному зв`язку, щоб зазначена особа виступила в ролі «мирового судді».

При цьому в ході злочинного зібрання (сходки), учасниками було вирішено, що ОСОБА_16 не мав права та підстав бити по обличчю ОСОБА_18 , у зв`язку із чим ОСОБА_16 поводить себе «неправильно» та не відповідає позицію в кримінальній ієрархії «бродяга», та не буде сприйматися іншими ув`язаним, як особою із зазначеним статусом.

Після вирішення вказаного конфлікту, ОСОБА_11 маючи відповідний злочинний статус та маючи тісний взаємозв`язок з ОСОБА_6 , 01.08.2022р отримав від останнього повноту неформальної влади на території слідчого ізолятора серед засуджених під статусом «смотрящий» за ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» в період з 01.08.2022р по теперішній час та почав виконувати функції «смотрящего», вказане рішення ОСОБА_6 , підтримано іншими учасниками злочинного зібрання (сходки).

10.11.2022р слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_21 проведено обшук об`єкту нерухомого майна державної установи «Одеський слідчий ізолятор» розташована за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 11за місцем фактичного знаходження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 час якого виявлено та вилучено речі, які мають значення для кримінального провадження:

-Мобільний телефон «Iphone», білого кольору;

-Блокнот з номерами мобільних телефонів;

-Блок живлення та кабель;

-Наперсток з нашаруванням речовини темного кольору.

Прокурор в судове засідання не з`явився просив розглянути справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням того, що під час проведення обшуку де було виявлено та вилучено речі, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Накласти арешт на майно, яке вилучене 10.11.2022 року ході обшуку об`єкту нерухомого майна державної установи «Одеський слідчий ізолятор» розташована за адресою: м.Одеса, Люстдорфська дорога, 11, за місцем фактичного знаходження ОСОБА_5 ., а саме:

-Мобільний телефон «Iphone», білого кольору;

-Блокнот з номерами мобільних телефонів;

-Блок живлення та кабель;

-Наперсток з нашаруванням речовини темного кольору;

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчими, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000221

Зобов`язати слідчого або прокурора вручити копії цієї ухвали заінтересованим особам - для відома.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1