Справа № 461/158/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/65/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

та його захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 5 січня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 361 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

старший слідчий Відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Клопотання мотивував тим, що Слідчим управлінням ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч.4 ст. 28 - ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 - ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 361, ч. 5 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 361 КК України, відомості про яке 12 квітня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

ОСОБА_7 , з невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше травня 2022 року, створив та очолив злочинну організацію, що представляла собою внутрішнє і зовнішнє стійке ієрархічне об`єднання з числа: самих, особи на ім`я «ІНФОРМАЦІЯ_14» ОСОБА_7 , а також ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_12 , які, діючи умисно, із корисливих мотивів, попередньо зорганізувались для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, спрямованих на заволодіння коштами громадян шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки.

04 січня 2023 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 361 КК України.

Наголошував, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, наявні в даному кримінальному проваджені.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 5 січня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого Відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» строком на 60 днів - до 04 березня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Адвокат ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді змінити, обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу застави.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку із істотним порушенням вимог КПК України, неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Слідчим суддею не взято до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а також те, що клопотання слідчого є невмотивованим.

У клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді жодним чином не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, окрім того слідчим суддею не взято до уваги допущенні порушення вимог ст. 184 КПК України, а саме в частині не можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Повідомляє, що підозрювані ніколи не були знайомими, ОСОБА_7 не керував їхніми діями, не підшукував їх для вчинення кримінального правопорушення, а опинився жертвою спланованих дій невстановленої досудовим розслідуванням особи, що у месенджері «Telegram» використовував нік-нейм «ІНФОРМАЦІЯ_14».

Звертає увагу, що слідчий суддя повинен був перевірити не тільки наявність підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 255 КК України, але і перевірити її обґрунтованість. Окрім того, слідчим суддею не взято до уваги характерезуючі дані надані стороною захисту.

ОСОБА_7 є єдиним годувальником своєї сім`ї, працює неофіційно, допомагав матері боротися із важкими віковими хворобами, оскільки вона є пенсіонеркою та потребує постійного догляду.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, слідчим управлінням ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч.4 ст. 28 - ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 - ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 361, ч. 5 ст. 27 - ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 361 КК України, відомості про яке 12.04.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, невстановлена досудовим розслідуванням особа, що у месенджері «Telegram» використовує нік-нейм « ІНФОРМАЦІЯ_13 » у акаунтах з юзернеймами « ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 », маючи умисел на отримання прибутку, з корисливих мотивів, разом з іншими особами, на засадах анонімності, діючи умисно, у період дії воєнного стану на території України організували здійснення несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, в результаті чого незаконним шляхом заволодівали грошовими коштами потерпілих.

З цією метою, невстановлена особа на ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_13 »,розуміючи протиправний характер своїх дій та неможливість досягнення мети самостійно, маючи намір створити стійке ієрархічне об`єднання з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем та заволодіння грошовими коштами громадян, у невстановлений час, але не пізніше травня 2022 року, вирішив залучити осіб, що мають достатні знання та навики для виконання розробленого ним злочинного плану, зокрема, як співорганізатора, залучив ОСОБА_7 , який використовував у месенджері «Телеграм» юзернейми « ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, ІНФОРМАЦІЯ_4 » на прізвисько у злочинній організації «Русс», та який погодився виконувати функції щодо забезпечення злочинної організації знаряддями злочинів та розподіляти між учасниками отримані у злочинний спосіб грошові кошти.

Окрім цього, невстановлена особа на ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_13 » та ОСОБА_7 , у невстановлений час, але не пізніше травня 2022 року залучили до протиправної діяльності ОСОБА_10 , на прізвисько « ОСОБА_16 » який використовував у месенджері «Телеграм» юзернейми « ІНФОРМАЦІЯ_15 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 », та ІНФОРМАЦІЯ_17 на прізвисько « ОСОБА_19 » який використовував у месенджері «Телеграм» юзернейми « ІНФОРМАЦІЯ_18 , ІНФОРМАЦІЯ_19 » які виконували ролі пособників, щодо ролі виконавця в злочинній організації, її виконував ОСОБА_12 на прізвисько « ОЛХ » користувався у месенджері «Телеграм» юзернейми « ІНФОРМАЦІЯ_20 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ІНФОРМАЦІЯ_22 , ІНФОРМАЦІЯ_23 ».

Для безпечної та анонімної комунікації усіх причетних осіб між собою, у тому числі для обговорення деталей протиправної діяльності, невстановлена особа на ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_13 » у месенджері «Телеграм» створила ряд чатів назвавши «СМС спам», «СМС Чат спам», «Админ чат», «Технический чат», до яких включила ОСОБА_7 , який використовував у месенджері «Телеграм» юзернейми « ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, ІНФОРМАЦІЯ_24 » на прізвисько « ОСОБА_28 », ОСОБА_10 , на прізвисько « ОСОБА_16 » який використовував у месенджері «Телеграм» юзернейми « ІНФОРМАЦІЯ_15 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 », ІНФОРМАЦІЯ_17 на прізвисько « ОСОБА_19 » який використовував у месенджері «Телеграм» юзернейми « ІНФОРМАЦІЯ_18 , ІНФОРМАЦІЯ_19 », ОСОБА_12 на прізвисько « ОЛХ » користувався у месенджері «Телеграм» юзернейми « ІНФОРМАЦІЯ_20 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 », а також інших невстановлених осіб.

З метою забезпечення існування та функціонування угрупування особа на ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_13 » та ОСОБА_7 розробили єдиний план злочинних дій з розподілом функцій окремих ланок організації та кожного з учасників групи.

Відповідно до розробленого плану, завдань і мети існування злочинної організації було налагоджено створення веб-сайтів, що копіювали зовнішній вигляд справжніх сайтів банківських установ, здійснення збору мобільних номерів телефонів з різних веб-ресурсів, підшукування сервісів для онлайн розсилки смс-повідомлень, створення телеграм ботів для подальшої оптимізації отриманої інформації спрямованої на заволодіння грошовими коштами громадян на території м. Львова та Львівської області, а, в подальшому по всій території України, з метою незаконного збагачення учасників групи.

Створена особою на ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_13 » спільно з ОСОБА_7 на тривалий період часу злочинна організація характеризувалася: стабільністю і згуртованістю свого складу; розробкою та узгодженням планів і методів вчинення злочинів, пов`язаних із заволодіння коштами з використанням несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем; наявністю загальновизначених правил поведінки; домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами злочинної організації у будь-який час; розподілом грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності між всіма її учасниками; чіткою ієрархією.

В подальшому, особа на ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_13 » та ОСОБА_7 спільно розділили між іншим учасниками створеної ними злочинної організації, ролі направлені на заволодіння грошовими коштами громадян шахрайським способом під приводом надання державної допомоги у вигляді грошової виплати.

Зокрема, ОСОБА_7 , як організатор (співорганізатор) та керівник створеної спільно із невідомою особою на ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_13 », злочинної організації, займаючи керівну роль у ній, відносно інших учасників даної організації, виконував наступні функції: приймав участь в розроблені планів злочинних дій; приймав безпосередню участь у вчинюваних злочинною організацією злочинах; контролював створення та активізацію електронних гаманців, за допомогою яких здійснювалась оплата та виведення грошових коштів заволодівши в ході шахрайський дій з використанням електронно-обчислювальної техніки; здійснював зняття та вивід грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, з банківських карток потерпілих, для подальшого використання в оплаті учасникам злочинної організації за виконану роботу та для вчинення інших злочинів; приймав участь в розроблені планів злочинних дій, постійно розробляв та вдосконалював методи конспірації злочинної діяльності, доводив їх до виконавців; забезпечував злочинну організацію технікою серед якої мобільні телефони, сім картами, роутер, комп`ютерною технікою, супутниковим Інтернетом зв`язком «Starlink», генераторами.

Вказані обставини свідчать про те, що невстановлена особа на ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_13 » спільно з ОСОБА_7 , з невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше травня 2022 року, створили та очолили злочинну організацію, що представляла собою внутрішнє і зовнішнє стійке ієрархічне об`єднання з числа: самих,особи на ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_13 » ОСОБА_7 , а також ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_12 , які, діючи умисно, із корисливих мотивів, попередньо зорганізувались для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів спрямованих на заволодіння коштами громадян шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки.

4 січня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 361 КК України.

5 січня 2023 року старший слідчий Відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_7

5 січня 2023 року клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. ст. 193,194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 361 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Галицького районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, окрім того він може сховати спотворити або знищити документи, які мають доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати на учасників кримінального провадження, свідків, експертів, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування в тому числі щодо належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

При цьому слід звернути увагу й на те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, визначати правильність кваліфікації дій підозрюваного. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У зв`язку із вище зазначеним не заслуговують на увагу аргументи сторони захисту, що ОСОБА_7 опинився жертвою спланованих дій невстановленої досудовим розслідуванням особи, що у месенджері «Telegram» використовував нік-нейм «ІНФОРМАЦІЯ_14», ніколи не був знайомий з учасниками злочинної організації та не підшукував їх.

Наведене в апеляційні скарзі захисника, не спростовує доводів обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, а його належна процесуальна поведінка може бути врахована в подальшому, в тому числі й при призначенні покарання.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Разом із тим, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1)щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється, в тому числі, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, а відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3Кримінального кодексу України.

Колегія суддів враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_7 , його майновий стан, обґрунтованість пред`явленої підозри, та не погоджується з доводами апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 щодо того, що визначення слідчим суддею альтернативного запобіжного заходу у виді застави, зможе забезпечити запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_7 є єдиним годувальником своєї сім`ї, працював неофіційно, допомагав матері боротися із важкими віковими хворобами, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скарга захисника - адвоката ОСОБА_8 слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суд м. Львова від 5 січня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4