печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 , погоджене прокурором третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №0000863.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 08.07.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000863 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 306, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР (далі Закон України від 15.02.1995 №60/95-ВР) обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це види діяльності з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, реалізації (відпуску), ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що дозволяються і контролюються згідно з цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України від 15.02.1995 №60/95-ВР, діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених статтею 19 цього Закону.

Відповідно ч. 2 ст. 12 Закону України від 15.02.1995 №60/95-ВР, обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Статтею 13 Закону України від 15.02.1995 №60/95-ВР передбачено, що на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Згідно Списку №1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (далі Постанова від 06.05.2000 №770) до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, віднесено канабіс, смоли канабісу, екстракти і настойки канабісу.

Згідно Списку №2 Таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (далі Постанова від 06.05.2000 №770), до психотропних речовин, обіг яких обмежено віднесено метамфетамін.

Так, ОСОБА_5 , ігноруючи вимоги статті 68 Конституції України щодо зобов`язання кожного громадянина неухильно дотримуватися норм Конституції України та законів України, діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив створити злочинну організацію, тобто стійке об`єднання декількох осіб, члени якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, та здійснювати керівництво такою організацією, з метою незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, та як наслідок швидкого збагачення.

Метою створення злочинної організації, яку перед собою визначив ОСОБА_5 було вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням та пересиланням з метою збуту, а також збутом особливо небезпечних наркотичних засобів у великих розмірах, психотропних речовин та, як наслідок незаконного збагачення.

Так, ОСОБА_5 , маючи життєвий досвід, організаторські здібності, лідерські якості та певний авторитет серед криміногенного елементу (осіб, що вчиняли злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, притягувалися до кримінальної відповідальності, тощо), у період з липня 2021 року (більш точного часу, дати та місця на даний час в ході досудового розслідування не встановлено), діючи на виконання розробленого ним злочинного плану залучив до участі у злочинній організації ряд осіб, які мали із ним довірливі відносини.

Злочинний задум ОСОБА_5 передбачав вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території Дніпропетровської та Запорізької областей, у зв`язку з чим до складу злочинної організації увійшли особи, проживаючі на території Дніпропетровської та Запорізької областей, які поділяли погляди ОСОБА_5 , щодо можливості вчинення таких злочинів, мали досвід у вчиненні кримінальних правопорушень пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, свідомо нехтували загальноприйнятими нормами моралі та принципами, установленими в суспільстві, за своїми морально-вольовими якостями були схильні до вчинення кримінальних правопорушень, а також були охочими збагатитися злочинним шляхом.

ОСОБА_5 , розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, пов`язана зі здійсненням чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, виконуючи розроблений план, переконав ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та інших невстановлених осіб, у можливості швидкого незаконного збагачення, шляхом вчинення злочинів та ефективній конспірації злочинної діяльності, при функціонуванні злочинної організації, довів їм структуру злочинної організації, ступінчату ієрархічну підпорядкованість її членів, розроблений ним план та механізм учинення злочинів, на що отримав їх добровільну згоду на участь у злочинній організації та її незаконній діяльності.

17.08.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України шляхом вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 його дружині ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у звязку з невстановленням місцезнаходження підозрюваного.

Окрім того, ОСОБА_12 вручено повістки про виклик ОСОБА_8 до органу досудового розслідув ання на 22.08., 23.08., 24.08.2022, проте останній не прибув до органу досудового розслідування.

Так, у зв`язку з переховуванням ОСОБА_8 від органу досудового розслідування, постановою слідчого від 24.08.2022 останнього оголошено в розшук.

26.08.2022 було встановлено місцезнаходження ОСОБА_8 , після чого останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.08.2022 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.10.2022.

04.10.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000863 від 08.07.2021 продовжено до 3-х місяців, тобто до 17.11.2022.

У подальшому, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави, строком до 16.11.2021 (включно).

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що підозрюваному ОСОБА_8 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання слідчий не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у зв`язку з наявною можливістю вчинення дій, спрямованих на відчуження та розтрату вказаного майна.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 306, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , дозволивши його використання та заборонивши відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1