Справа № 527/3043/22
провадження № 1-кс/527/643/22
УХВАЛА

16 грудня 2022 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Глобине клопотання слідчого слідчого відділу Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в :

14 листопада 2022 року слідчий слідчого відділу Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Клопотання мотивує тим, щоВерховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам президент російської федерації (далі рф) путін в.в., а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил рф (далі по тексту - зс рф) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому продовжено.

Також пунктом 2 Указу Президента № 64/2022 від 24.02.2022, серед інших, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що окупаційними військами рф з 27.02.2022 окуповано територію села Іванівка Чкаловської територіальної громади Чугуївського району Харківської області повністю.

Також встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у селі Іванівка Чкаловської об`єднаної територіальної громади Чугуївського району Харківської області, 07 липня 2022 року діючи умисно, на шкоду інтересам держави Україна, на вимогу окупаційних військ зібрав в приміщенні сільської ради представників так званих «мікроучастків» сіл Іванівка, Михайлівка та Студенок, якими було одноголосно обрано представником від даних сіл ОСОБА_5 , який у подальшому діючи умисно, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, добровільно зайняв посаду представника від сіл Іванівка, Михайлівка, Студенок незаконно створеної «тимчасової окупаційної адміністрації» держави-агресора, незаконно створеній на території с. Іванівка Чугуївського району Харківської області, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій.

Так, ОСОБА_5 діючи умисно та протиправно, всупереч інтересам національної безпеки України, у взаємодії з окупаційними військами рф, організовував через «тимчасову окупаційну адміністрацію тимчасову військово-цивільну адміністрацію м. Балаклія Ізюмського району» постачання так званої «гуманітарної допомоги», медикаментів; організовував розповсюдження серед населення друкованих засобів масової інформації, що пропагували виправдання збройної агресії проти України, встановлення та утвердження окупації частини території України необхідність співпраці з державою-агресором, невизнання державного суверенітету України; збирав інформацію про мешканців села, їх персональні дані; наказав знищити літературу, видану після 1991 року, що знаходилася в сільській бібліотеці; знищити українську символіку, що була у приміщенні сільської ради; з`ясовував наявність будинків, які покинули місцеві мешканці та розселяв там представників окупаційних військ; вживав заходи до вивезення з території агрофірми «Іванівський лан» зерна, яке зберігалося на складі підприємства.

На посаді представника «тимчасової окупаційної адміністрації тимчасової військово-цивільної адміністрації м. Балаклія Ізюмського району» ОСОБА_5 перебував до моменту звільнення с. Іванівка, тобто до 06.09.2022 року, після чого, після заходу до села Збройних сил України був змушений припинити свою незаконну діяльність.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України (колабораційна діяльність), тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у окупаційній адміністрації держави-агресора.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-5 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Горлівка Донецької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працюючий, в силу ст.89 КК України не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

04.10.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення - злочину. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 05.10.2022 року вручено його дружині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем їх спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 слідчим під підпис, у зв`язку з тим, що 06.09.2022 року ОСОБА_5 , згідно рапорту слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 від 04.10.2022 року ОСОБА_5 на час відвідування його за місцем мешкання був відсутній, його місцезнаходження невідоме.

Згідно рапорту слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 від 05.10.2022 року ОСОБА_5 на час прибуття за його місцем мешкання був відсутній, його місцезнаходження невідоме.

Згідно рапорту слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 від 04.11.2022 року ОСОБА_5 на час прибуття за його місцем мешкання був відсутній, його місцезнаходження невідоме. Зі слів його дружини, останній раз вона бачила його 06.09.2022 року та його місце знаходження їй невідоме.

Не зважаючи на вручення письмового повідомлення про підозру у встановленому законом порядку, дружині ОСОБА_5 , останній явку до Чугуївського РУП ГУМВС України в Харківській області не здійснив без поважних на те причин, чим затягує досудове розслідування.

На сьогодні місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено, що підтверджується: неодноразовими виїздами за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де останній відсутній за місцем свого мешкання;показами допитаних по даному кримінальному провадженню свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , зі свідчень яких вбачається, що в останнє вони бачили ОСОБА_5 до 06.09.2022 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується показаннями допитаних свідків по кримінальному провадженню.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджується тим, що після скоєння злочину та пред`явлення підозри ОСОБА_5 з місця перебування зник в невідомому напрямку і до цього часу його місце знаходження не встановлено, що вказує на бажання останнього ухилитись від слідства та суду.

Метою та підставою застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, але беручи до уваги те що за ч. 5 ст.111-1 КК України, добровільне зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у окупаційній адміністрації держави-агресора, є вже достатньо серйозним обвинуваченням у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, отже існує ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованому йому злочину, може вдатися до втечі. Та те, що підозрюваний ОСОБА_5 , після вчинення злочину та деокупації ЗСУ території с. Іванівка, Чугуївського району, Харківської області, добровільно до правоохоронних органів не звернувся, з метою подальшого переховування та ухилення від кримінальної відповідальності, з у рахуванням воєнного стану в Україні та проведенням активних бойових дій на території Чугуївського району та нестабільним рівнем безпеки у Харківській області, підсумову ючи вище викладене, є достатні підстави вважати, що особа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. По - друге, відповідно до п. З ч. 1 ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, за яких підозрюваний ОСОБА_5 фактично проживає в одному населеному пункті (с. Іванівка, Чугуївського району, Харківської області) разом з раніше допитаними свідками, а також має інформацію стосовно їх місця мешкання та постійного місцезнаходження, що дає можливість останньому застосовувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування перераховані вище свідки були допитані, однак суд відповідно до ст. ст. 25. 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

По-третє, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний ризик, вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, так як бойові дії на території східних областей держави на теперішній час не завершені та військовослужбовці рф за кордони України не вийшли, є ймовірність того, що ОСОБА_5 може продовжувати свої незаконні дії, спрямовані на співпрацю з окупаційними військами.

Крім того, участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочин, що відноситься до категорії тяжких злочинів проти життя особи, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам. Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а також зважаючи на вчинене діяння, може переховуватись від органу досудового розслідування, а також може продовжувати свої незаконні дії, спрямовані на співпрацю з окупаційними військами, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Посилаючись на вище викладене, прохав застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», що розташована за адресою: місто Харків, Полтавський шлях, 99.

Прокурор в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слід прийти до наступного.

Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 186 КПК України визначено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Зі змісту клопотання про застосування запобіжного заходу та доданих до нього матеріалів встановлено, що забезпечити прибуття підозрюваного для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у межах строків, визначених статтею 186 КПК України, та у порядку, регламентованому статтею 187 КПК України, неможливо, оскільки на даний час місцезнаходження підозрюваного не встановлено.

Для розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_5 до суду не з`явився, органами досудового розслідування не доставлений.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втратила законну силу в зв`язку з закінчення строку дії ухвали.

Відповідно до ст. 187 КПК України, слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик. Якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу. У разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.

Частиною 6 ст.193 КПК України передбачено випадки, коли слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого. Такими випадками є, зокрема, доведення прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» ухвалу слідчого судді, суду про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого має бути виконано у строк, встановлений у цій ухвалі. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії (ч. 3 ст. 190 КПК). У зв`язку з цим клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою слідчий суддя залишає без розгляду.

За таких обставин, зважаючи на положення ч. 6 ст. 193 КПК України, у слідчого судді відсутні підстави для розгляду клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за його відсутності.

Враховуючи, що участь підозрюваного ОСОБА_5 у розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не забезпечена, клопотання слідчого слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.187, 193, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14 ОСОБА_15