Справа № 932/7273/22
Провадження №1-кс/932/3557/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтовано наступним.

Так, у провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000995 від 05.12.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.11.2022 приблизно о 13:10 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «Варус-6» ТОВ «Омега», що за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 118Д та достовірно знаючи, що на всій території України у зв`язку військової агресії Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента та Верховного головнокомандуючого Збройних сил України ОСОБА_7 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ХІ введено військовий стан на всій території України. Згідно Указу від 17.05.2022 №341/2022 затвердженого Законом №2263-ХІ від 22.05.2022 Президента України на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, та реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є непомітними для інших, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, викрав з торгівельних вітрин майно, яке належить ТОВ «Омега», а саме: Реми Мартен ВСОП 0,5 л в коробці вартістю 1929 гривень, код товару 128, спричинивши ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 02.12.2022 приблизно о 10:44 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «Варус-6» ТОВ «Омега», що за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 118Д та достовірно знаючи, що на всій території України у зв`язку військової агресії Російської Федерації проти України у зв`язку військової агресії Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента та Верховного головнокомандуючого Збройних сил України ОСОБА_7 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ХІ введено військовий стан на всій території України. Згідно Указу від 17.05.2022 №341/2022 затвердженого Законом №2263-ХІ від 22.05.2022 Президента України на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 21.11.2022 р. строком на 90 діб, та реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є непомітними для інших, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, викрав з торгівельних вітрин майно, яке належить ТОВ «Омега», а саме: віскі 15 років Гленффідік 0,7 в тубусі вартістю 2299 гривень, код товару 125, спричинивши ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 , 05.12.2022 приблизно о 15:20 годині, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Варус-6» ТОВ «Омега», що за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 118Д та достовірно знаючи, що на всій території України у зв`язку військової агресії Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента та Верховного головнокомандуючого Збройних сил України ОСОБА_7 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ХІ введено військовий стан на всій території України. Згідно Указу від 17.05.2022 №341/2022 затвердженого Законом №2263-ХІ від 22.05.2022 Президента України на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 21.11.2022 р. строком на 90 діб та реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є непомітними для інших, діючи умисно, таємно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, викрав з торгівельних вітрин майно, яке належить ТОВ «Омега», а саме:

Віскі Селект Лафройг 0,7 л, штрих-код. 604, в кількості 1 шт. вартістю 2390 гривень, спричинивши ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вищезазначене майно вийшов за межі касової зони супермаркету «Варус-6», не оплативши вказаний товар та намагався залишити місце скоєння кримінального правопорушення, однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони супермаркету з викраденим майном.

Умисні дії ОСОБА_4 , виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Як вказує слідчий у клопотанні, підозра ОСОБА_4 є обґрунтованою і підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування. На даному етапі слідство дійшло висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому слідчий просить клопотання задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, та визначити розмір застави 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру та пояснив, що дійсно вчинив даний злочин, оскільки у нього не було грошей розрахуватись за віскі, але він перебував у стані алкогольного сп`яніння я хотів випити. Просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до себе запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник не узгодив позицію захисту із підозрюваним та заявив клопотання про дослідження в судовому засіданні відеозапису з камер магазину. Підозру не визнав, вказавши, що ОСОБА_4 не вчиняв крадіжку, а пляшка віскі була перенесена з місця події в інше місце, тому огляд місця події проведений з порушеннями. Працівники охорони магазину застосували недозволені методи до підозрюваного, зокрема, притримували його, підмінили марку віскі, яке було викрадене. Вважає, що ОСОБА_4 не причетний до події, а всі матеріали досудового розслідування зібрані поспіхом та не доводять обґрунтованість підозри. Просить відмовити у задоволенні клопотання, звільнити підозрюваного з під варти, а у разі обрання тримання під вартою зменшити розмір застави чи взагалі обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

У п. «с» §1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що законний арешт або затримання особи мають здійснюватися «за наявності обґрунтованої пі дозри у вчиненні нею правопорушення».

Дотримання стандарту доказування «обґрунтована підозра» оцінюється ЄСПЛ при встановленні порушення п. «с» §1 ст.5 та § 3 ст.5 конвенції щодо права на свободу та особисту недоторканність при затриманні особи та обранні стосовно неї запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням свободи. Уперше Суд дав визначення цьому стандарту в 1990 р. у рішенні у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom». Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Пізніше це визначення Суд не раз повторював при розгляді інших справ («Selahattin Demirtaє v. Turkey», п.161; «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», п.88; «Erdagoz v. Turkey», п.51). Інакше кажучи, обмеження права на свободу та особисту недоторканність може мати місце лише за наявності обґрунтованої підозри, тільки суб`єктивного переконання (bona fide) недостатньо.

Обґрунтована підозра існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що слідчим відділом ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000995 від 05.12.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.12.2022, до ЧЧ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області 05.12.2022 надійшло повідомлення про те, що 05.12.2022 приблизно о 15 год. 46 хв. за адресою: м. Дніпро, пр-кт Б. Хмельницького, 118 Д, у ТОВ «Омега», супермаркету Варус-6, гр. ОСОБА_4 , таємно, в умовах воєнного стану, викрав з прилавку супермаркету товар, який належить ТОВ «Омега», з яким вийшов з магазину, тобто виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий співробітниками охорони супермаркету.

В подальшому, як видно матеріалів клопотання, ОСОБА_4 вчинив крадіжку із супермаркету «Варус-6», а саме віскі 15 років Гленффідік 0,7. Цей злочин було доведено до кінця, оскільки ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, а саме протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 06.12.2022 року; протоколом огляду місця події від 05.12.2022 року; протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України від 05.12.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.12.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.12.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 06.12.2022 року, відповідно до якого вона впізнала чоловіка під номером 4, яким є ОСОБА_4 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 06.12.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.12.2022 року; повідомленням про підозру ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що слідством зібрано достатньо даних, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, що віднесено до категорії тяжких злочинів.

При цьому слідчий суддя відхиляє всі пояснення захисника, оскільки вони є хибними і не спростовують той факт, що ОСОБА_4 вчинив злочин. Так, обставини вчинення цих кримінальних правопорушень доведені самим підозрюваним, тому немає значення, яка пляшка віскі була вилучена на місці злочину, оскільки ОСОБА_4 не зміг довести свій злочинний намір до кінця, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину. Але факт того, що у нього під курткою була пляшка віскі, яку він виніс за межі касової зони, не заперечує, тому доводи захисника про непричетність підозрюваного є помилковими та не ґрунтуються на здобутих матеріалах досудового розслідування.

З приводу наявності ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і розуміючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду. Цей ризик підтверджено.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений, оскільки потерпілим є юридична особа, а свідки переважно або працівники магазину, або особи, які були понятими. Отже, вплив на цих осіб не буде мати вирішального значення для кримінального провадження, що свідчить про недоведеність цього ризику.

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний хоча й не має судимості, проте схильний до вчинення корисливих злочинів, оскільки не працює, не одружений, не має сім`ї та міцних соціальних зв`язків. Тому з метою заробітку коштів та власної наживи, може вчинити новий злочин. Цей ризик також доведений.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя повинен виходити з того, що такий запобіжний захід має бути достатнім для запобігання всім доведеним ризикам, а також гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя погоджується із думкою прокурора, що інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти реалізації вищевказаних ризиків, оскільки унеможливлення втечі підозрюваного та повторення нових злочинів буде забезпечено лише в умовах тримання його під вартою. Додатково враховую особу підозрюваного, у якого відсутні будь-які соціальні зв`язки, тому є підстави для застосування до нього саме виняткового запобіжного заходу.

В контексті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя перевірив можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, однак підстав для застосування інших запобіжних заходів не встановлено, оскільки вони вочевидь не забезпечать ані процесуальну поведінку підозрюваного, ані запобігатимуть встановленим ризикам.

Водночас альтернативним запобіжним заходом слід визначити заставу.

Так, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, майнового стану підозрюваного та обставин даного провадження, вважаю можливим визначити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, клопотання сторони обвинувачення слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197,372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Визначити підозрюваному заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної слідчим суддею суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного покласти такі обов`язки:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) не спілкуватися зі свідками та представниками потерпілої особи, окрім як за дозволом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали установити до 03 лютого 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12