УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року

м. Київ

справа № 598/190/19

провадження № 51-1341км21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 12 травня 2022 року, яку постановлено в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу - вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України), на підставі ст. 71 до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 309 КК України.

Суть питання

Як слідує з інформації, що міститься в провадженні за скаргою, за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2020 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 309 ККУкраїни - на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 115 КК України - на строк 12 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 12 травня 2022 року залишив вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_4 без змін.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду апеляційної інстанції, захисник, в межах строку на касаційне оскарження, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, за наслідками розгляду якої касаційний суд ухвалою від 25 листопада 2022 року повернув його касаційну скаргу, оскільки він не усунув недоліки касаційної скарги, яку було залишено без руху.

Повторно, однак вже поза межами строку на касаційне оскарження, сторона захисту звертається до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому засуджений долучив клопотання про поновлення йому строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи поважність його пропуску тим, що він перебував під вартою, а тому для нього строк на касаційне оскарження рахується з моменту отримання ним ухвали апеляційного суду, яку він отримав через 3 місяці після її проголошення. Таким чином вважає, що строк на касаційне оскарження ним був пропущений з поважних причин, які не залежали від нього, а тому просить поновити цей строк.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб, зокрема потерпілих, перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументи та їх обґрунтуванням.

При цьому, правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК України, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.

Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК України. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Оскаржуваний вирок апеляційного суду стосовно ОСОБА_4 був постановлений 12 травня 2022 року.

Згідно з інформацією, наданою працівником Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0000215 засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час розгляду апеляційним судом вироку стосовно нього не перебував під вартою з огляду на таке.

Як вже було раніше зазначено, за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2020 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 2 ст. 309 ККУкраїни - на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 115 КК України - на строк 12 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 11 грудня 2020 року скасував вирок місцевого суду в частині визнання винним ОСОБА_4 та засудження його за ч. 1 ст. 115 КК України та постановив ухвалу, якою кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України закрив на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати. В решті вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_4 залишив без змін.

Таким чином, ОСОБА_4 було визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, який визначено рахувати з моменту його затримання, а саме з 06 серпня 2018 року. Крім того, на підставі ст. 72 КК України в строк призначеного колегією суддів покарання ОСОБА_4 зараховано термін його попереднього ув`язнення, а саме з часу його затримання 06 серпня 2018 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

06 серпня 2021 року засуджений ОСОБА_4 відбув покарання та вибув з ДУ «Личаківська виправна колонія №30», в яку був етапований 06 березня 2021 року.

Верховний Суд постановою від 16 вересня 2021 року, задовольнивши касаційні скарги прокурора та потерпілої, скасував ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_4 і призначив новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

За наслідком нового апеляційного розгляду, Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 12 травня 2022 року залишив вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_4 без змін.

За таких обставин 09 серпня 2022 року ОСОБА_4 було взято під варту та етаповано до ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26», у зв`язку із розпорядженням від 31 травня 2022 року про набрання вироку законної сили, яким його було засуджено і за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 , який був безпосередньо присутній під час розгляду апеляційним судом вироку стосовно нього, на той час під вартою не перебував, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для нього було 15 серпня 2022 року (13 серпня 2022 року - вихідний день). Однак касаційну скаргу він подав лише 13 березня 2023 року (згідно його підпису на касаційній скарзі), тобто після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПК України строку на касаційне оскарження.

Частиною 1 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року (справа № 127/17092/18), особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

При цьому Верховний Суд вважає, що передбачений КПК України строк на касаційне оскарження, а саме 3 місяці, є досить тривалим та достатнім для того, щоб навіть за наявності певних труднощів у особи вона могла вчасно подати касаційну скаргу (у разі її сумлінного ставлення до користування своїми процесуальними правами).

Доводи засудженого про те, що він належно завірену копію оскаржуваної ухали отримав лише через 3 місяці після її проголошення, перебуваючи в місцях позбавлення волі, не знайшли свого підтвердження, а акт ознайомлення засудженого зі своєю особовою справою від 01 березня 2023 року не є підставою для поновлення йому строку на касаційне оскарження.

З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_4 не навів переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску ним строку на касаційне оскарження, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку касаційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки засуджений ОСОБА_4 подав її після закінчення строку касаційного оскарження, а з його клопотання не вбачається підстав для його поновлення.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення йому строку на касаційне оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 12 травня 2022 року.

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3