печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5089/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000652 від 15.07.2022 прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000652 від 15.07.2022 прокурора групи прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте слідчий подав письмову заяву про розгляд клопотання за її відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримала, просила задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000652 від 15.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує наступне.

Встановлено, що на території України невстановлені особи, діючи у складі організованої групи, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, організували злочинну схему заволодінням грошових коштів громадян.

Так, встановлено, що невідомі особи орендують офісні приміщення на території обласних адміністративних центрів України, а також інших міст, обладнавши їх необхідною комп`ютерною та периферійною технікою, підібрали та продовжують підбирати осіб із відсутністю моральних принципів та готових до вчинення шахрайських дій відносно інших осіб, проводять навчання щодо виконання психологічних прийомів для досягнення мети, а саме заволодінні коштами осіб з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Зокрема використовується спеціалізоване обладнання телефонного зв`язку (VoIP телефонія) та програмне забезпечення для отримання несанкціонованого віддаленого доступу до інших пристроїв.

Вчинення злочину полягає в здійсненні телефонних дзвінків зловмисниками особам власникам банківських платіжних карток, контакти яких попередньо відомі, та представляючись співробітниками фінансових установ, банків запевнити жертву в тому, що із її банківською карткою відбуваються незрозумілі фінансові операції, які є підозрілими, та в свою чергу пропонують негайно вирішити таку надуману проблему, надаючи різного роду інструкції та вказівки виконати ті чи інші дії на персональному комп`ютері, смартфоні, чи іншому пристрої.

Надання вказівок та інструкцій зловмисників спрямовані на отримання максимально необхідних відомостей про банківську платіжну картку жертви, зокрема всі її реквізити, а також паролі смс-повідомлень про здійснення транзакцій.

Разом з тим, способи отримати таку інформацію можуть відрізнятися в кожному окремому випадку, зважаючи на ступінь обізнаності жертви у сфері ІТ та можливості використання банківських додатків.

Додатковим способом заволодіти інформацією, що становлять банківську таємницю є спосіб переконати жертву встановити на свій персональний комп`ютер, смартфон чи інший пристрій програмне забезпечення віддаленого доступу та контролю, що надає можливість в повному обсязі відобразити дані на пристрою жертви, та скористатися ними для заволодіння коштами з банківського рахунку.

Отримані злочинним шляхом кошти перераховують на підконтрольні банківські рахунки, після чого конвертуються різними платіжними системами в готівку та крипто валюту, та привласнюються учасниками вчинення злочинних дій із розподілом, який заздалегідь обумовлюється такими особами.

Встановлено, що діяльність учасників злочинної схеми координується особами, так званими кримінальними авторитетами.

Вказана злочинна організація характеризується чіткою структурною ієрархічною побудовою, де у кожного її члена визначена своя роль, а діяльність контролюється наближеними до організаторів особами, більшість з яких раніше судимі. Для максимальної конспірації та унеможливлення документування злочинних дій, члени організації в своїй діяльності використовують VDS, VPS сервера та VPN сервіси для анонімізації дій в мережі Інтернет.

Окрім цього, використовується спеціалізоване обладнання телефонного зв`язку (VoIP телефонія віртуальні АТС) та програмне забезпечення для отримання віддаленого доступу до інших пристроїв (ПЗ TeamViewer).

Координація дій здійснюється виключно через закриті групи в месенджері «Telegram» та інші сервіси для анонімного листування.

Сума збитків, нанесених громадянам від шахрайської діяльності кожного колл-центру, варіюється в межах від 5 до 20 тисяч доларів США у день, у залежності від кількості працівників та здійснених ними протиправних дій відносно володільців банківських рахунків.

Разом з тим, оперативними працівниками ДКІБ СБУ, на виконання доручення прокурора встановлено офісне приміщення, де здійснюється протиправна діяльність описана вище, а саме на саме 4 (четвертому) поверсі за адресою: м. Київ, вул. Толстого Льва, буд. 3, в літері А та літері Б, в приміщеннях які використовують особи невстановлені досудовим розслідуванням особи.

Орган досудового розслідування вважає за необхідне провести обшук на 4 (четвертого) поверху за адресою: м. Київ, вул. Толстого Льва, буд. 3, в літері А та літері Б, за місцем здійснення злочинної діяльності невстановленими досудовим розслідуванням особами.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомостей з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної» нежилий будинок за адресою: м. Київ, вул. Толстого Льва, буд. 3, в літері А та літері Б, на праві власності належить релігійній організації «Всеукраїнський Союз Церков Євангельських Християн-Баптистів», АТ «Перехід Мідіа Ентерпрайзес ЛТД», Компанія «АТЛАНТІК ГРУП ЛІМІТЕД».

Так, 31.01.2023 за адресою: м. Київ, вул. Толстого Льва, буд. 3, в літері А та літері Б, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, справа №757/2303/23-к від 18.01.2023, проведено обшук, за результатом якого виявлено та вилучено, майно зазначене в протоколі та: аккумуляторні батареї «ULTRACELL» з маркуванням «UUL9750» у кількості 16 (шістнадцять) штук; Інвентор марки «WOLTPOLSKA» з №S, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та являються речовими доказами.

В ході обшуку встановлено, що вказане обладнання використовувалось для повноцінного функціонування офісного приміщення та підтриманням стабільної роботи, злочинної діяльності описаної вище.

01.02.2023 вилучене майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному проваджені.

Прокурор вказує, що є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені при обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в літері А та літері Б, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме містять на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, відтак з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність в арешті майна.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку 31.01.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва справа №757/2303/23-к від 18.01.2023 за адресою: м. Київ, вул. Толстого Льва, буд. 3, в літері А та літері Б, а саме на:

- аккумуляторні батареї «ULTRACELL» з маркуванням «UUL9750» у кількості 16 (шістнадцять) штук;

- Інвентор марки «WOLTPOLSKA» з №S, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та являються речовими доказами.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1