Справа № 214/4857/22
У Х В А Л А

13 грудня 2022 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі матеріали по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищевказане кримінальне провадження № 0000168 від 26.05.2022 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 та ч.10 ст.615 КПК України кримінальне провадження здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.

Прокурор в підготовчому засіданні звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та під час обрання та продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому судом було встановлено ризики, які на цей час не зникли та продовжують існувати. Прокурор зазначає, що через військовий стан в разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу останній зможе переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання тримання під вартою, та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, про що подали письмове клопотання та просили допитати трьох свідків захисту при розгляді зустрічного клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому.

Крім того, захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зобов`язання прокурора виконати вимоги ст. 290 КПК України в частині належного повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження та невідкладного надання можливості з ними ознайомитись з можливістю отримання необхідних фотокопій та вніс зауваження щодо ухвали про встановлення строку на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ч. 3 ст.309 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні 13 грудня 2022 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заявив також клопотання про виклик свідків сторони обвинувачення.

Посилаючись на положення ст.ст.193, 194, 196, 201, 315 КПК України, зазначали, що суд навіть у підготовчому судовому засіданні під час вирішення клопотання стосовно запобіжного заходу зобов`язаний досліджувати докази, щоб оцінити вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обґрунтованість підозри, і постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України. Таким обставинами є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам. Разом з тим, прокурор не довів обґрунтованість підозри, не додав до клопотання жодного документа на підтвердження існування ризиків та обґрунтованості підозри.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, ознайомившись з доводами, що викладені в заявленому прокурором клопотанні, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог цих норм у сукупності з положеннями ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Зважаючи на стадію кримінального провадження, колегія суддів позбавлена можливості давати оцінку наявності вагомих доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки це виходить за межі його повноважень під час підготовчого судового розгляду, в ході якого докази на підтвердження винуватості чи невинуватості обвинуваченого не досліджуються.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місті його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців, а також інші обставини зазначені в законі.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На цей час наявні підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді саме тримання під вартою, оскільки продовжують існувати обставини, що дають можливість стверджувати про наявність ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшились.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, та на цей час продовжують існувати ризики того, що він може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за скоєння інкримінованого йому злочину, незаконно впливати на свідків, які не допитані в ході судового розгляду (персональні дані яких відомі обвинуваченому), чим перешкодити встановленню істини у справі, а також зважаючи на те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що існує ризик того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом перетину державного кордону України. Вказаний ризик підтверджується наявністю у підозрюваного подвійного громадянства, а саме паспортів громадянина України та Ізраїлю. Обвинувачений ОСОБА_8 має відкриті візи до США та Канади, а його родина перебуває у Республіці Болгарія. Наявність паспорту іншої держави та віз, може надати можливість підозрюваному залишити територію України, переховуватись від досудового слідства та суду, користуючись правами громадян інших держав та уникнути кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Аналізуючи обставини за яких вчинялося кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку, що перебуваючи на волі в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів враховує особу обвинуваченого, який одружений, має трьох неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, є депутатом Херсонської міської ради 8-го скликання, членом політичної партії « ІНФОРМАЦІЯ_1 », фізичною особою-підприємцем, тобто має офіційні джерела доходів, раніше не судимий, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 позитивно характеризували обвинуваченого ОСОБА_6 як мецената, патріота та відповідальну людину, проте вказані обставини не виключають наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, колегія суддів, приймає до уваги, що на теперішній час місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 знаходиться на території України, яка хоч і звільнена проте на якій ведуться активні бойові дії зі збройними силами російської федерації, зокрема постійні обстріли міста Херсон, що ускладнює контроль виконання ним іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та обов`язків, що покладаються на підозрюваного судом згідно з ч. 5 ст.194 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, на час розгляду клопотань буде недостатнім для запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або уникнути кримінальної відповідальності шляхом виїзду за територію України.

Станом на 13 грудня 2022 року судовий розгляд у справі не розпочався, не допитаний обвинувачений,не допитані свідки, не досліджено матеріали кримінального провадження.

За сукупності таких обставин, приймаючи до уваги запровадження в Україні військового стану, колегія суддів вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України та його належну процесуальну поведінку.

При постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , колегія суддів вважає за можливе не визначати розмір застави, відповідно до положень абз. 8 ч. 4 ст.183 КПК України, з якого слідує, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-2585, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на суспільний інтерес щодо збереження основ національної безпеки України та щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оцінивши у сукупності всі обставини, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, колегія суддів вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , а в задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Щодо клопотання про виконання вимог ст. 290 КПК України колегія зазначає наступне:

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду має бути належно підтверджений як факт завершення досудового розслідування, так і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту (постанови Верховного Суду у справі № 758/12538/20, провадження № 51?3811км21 та у справі № 946/1753/20, провадження № 51?3003км21).

Втім, з огляду на те, що в розпорядженні суду відсутній необхідний обсяг документів, на підставі яких має здійснюватися перевірка відповідних доводів сторони захисту, а також наявність заборони надання суду таких документів до початку судового розгляду, колегія суддів, з урахуванням правових наслідків закриття кримінального провадження, не має можливості прийняти таке рішення при розгляді цього клопотання у підготовчому судовому засіданні. За відсутності у розпорядженні суду відомостей про адреси направлення повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а також самого змісту такого повідомлення неможливо встановити ні факт завершення досудового розслідування, ні факт повідомлення цієї інформації стороні захисту, ні процедуру, за якою це було зроблено, на що вказує і усталена судова практика. Водночас, у випадку дійсного встановлення тієї обставини, що вимоги ст. 290 КПК України стороною обвинувачення виконано не було суд не позбавлений можливості прийняти відповідні процесуальні рішення під час та за наслідками судового розгляду, на чому наголошував Верховний Суд у постанові по справі № 583/1283/20, провадження № 51?6154км21.

Зважаючи, на те, що доводи клопотання стосуються безпосередньо доказів у кримінальному провадженні, що потребує дослідження відповідних процесуальних документів, але у підготовчому судовому засіданні суд не досліджує письмові докази кримінального провадження, на які у клопотанні посилається заявник, у сукупності з іншими матеріалами, суд позбавлений можливості переконатися у наявності обґрунтованих підстав для задоволення клопотання саме на стадії підготовчого судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Щодо клопотання про виклик свідків

Захисник заявив клопотання про виклик до суду для допиту 180 свідків, а також понятих та експертів які були залучені під час проведення слідчих та процесуальних дій у цьому кримінальному проваджені.

Водночас, сторона захисту не обґрунтувала, які значимі для цього кримінального провадження обставини кожен із вказаних свідків може повідомити. Враховуючи, що стороною захисту не зазначено, які відомості можуть повідомити заявлені свідки, а також з огляду на те, що судом не визначено порядку та обсягу дослідження доказів у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів вважає клопотання захисника ОСОБА_7 передчасним та на цьому етапі вважає за необхідне у його задоволенні відмовити.

Заперечення проти ухвали слідчого судді, подані захисником ОСОБА_7 , колегія суддів вважає за необхідне долучити до матеріалів кримінального провадження. Оцінка доводів, викладених у цих запереченнях, буде надана під час судового розгляду.

Керуючись статтями 314 316, 369, 372, 376 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України у відкритому судовому засіданні на 20 грудня 2022 року на 15 годину 00 хвилин.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зобов`язання прокурора виконати вимоги ст. 290 КПК України в частині належного повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження та невідкладного надання можливості з ними ознайомитись з можливістю отримання необхідних фотокопій - залишити без задоволення.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про виклик свідків відмовити.

Роз`яснити захиснику право звернутися з таким клопотанням під час судового розгляду.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09 лютого 2022 року включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний тест ухвали складено 14 грудня 2022 року.

Головуючий: ОСОБА_12

Судді:

ОСОБА_13

ОСОБА_14 ОСОБА_15