Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4830/22
Номер провадження 1-кп/711/195/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотанняпрокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам обвинувального акта у кримінальному проваджені, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001591 від 03.08.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В проваджені Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувають матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001591 від 03.08.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.02.2023 року включно.

16.02.2023 року на адресу суду від прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, а ризики передбачені ст.177 КПК України на даний час не зменшилися та не перестали існувати, а тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризики у кримінальному провадженні обгрунтовані тим, що ОСОБА_4 під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватися від суду. Прокурором звернуто увагу на те, що обвинувачений відразу після вчинення злочину не повідомив про дану подію поліцію, після вчинення злочину не надав домедичну допомогу потерпілому. Разом з цим, прокурор вказує на те, що наразі судовий розгляд по даній справі не завершено, та до вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_4 проживали за однією ж і тією адресою, що і потерпілий ОСОБА_6 , тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений може на потерпілого незаконно впливати, шляхом переконань, погроз, а можливо і підкупу, а також вони можуть узгодити показання з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_4 раніше засуджувався за вчинення умисних кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин вже із застосуванням насильства, що свідчить про ризик вчинення нових злочинів.

Оскільки обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою закінчується 18.02.2023 року, а ризики визначені ст.177 КПК України продовжують існувати, матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, репутацію обвинуваченого, майновий стан обвинуваченого, який ніде не працевлаштований, прокурор в судовому засіданні вважала за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить належну поведінку останнього.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечували та поклалися на розсуд суду.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.ч. 1 - 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.02.2023 року включно.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»).

У справі «Ілійков проти Болгарії», Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Разом з цим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

На думку суду, враховуючи обставини кримінального провадження, наявність ризиків, які продовжують існувати, характеризуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , позицію самого обвинуваченого, який щодо продовження йому запобіжного заходу не заперечував, суд прийшов до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який належним чином забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків на даній стадії кримінального провадження та не порушує баланс інтересів щодо прав особистої свободи обвинуваченого та завдань кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16.04.2023 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно до положень ч.3 ст.395 КПК України для осіб які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 17.02.2023 року о 15:15 годині.

Головуючий: ОСОБА_1