Номер провадження: 11-кп/813/1163/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30 березня 2023 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_3 , в рамках об`єднаних кримінальних проваджень № 0000471 від 07 жовтня 2022 року та № 0000215 від 20 червня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,-

установив:

Обвинувачена ОСОБА_3 звернулась до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити їй запобіжний захід на більш м`який, а саме на домашній арешт, посилаючись при цьому на загальні доводи щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги суддя-доповідач вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на таке.

Положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначають одну з основних засад судочинства забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Порядок звернення до суду апеляційної інстанції з перегляду судових рішень у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним Кодексом України.

Апеляційний суд враховує положення ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Тобто, саме за допомогою чіткого визначення в Кримінальному процесуальному законі України порядку та переліку судових рішень, які підлягають апеляційному оскарженню, знаходить свою реалізацію конституційний припис закріплений в п.8 ч.1 ст.129 Конституції України - забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм Конституції України, кримінального процесуального закону та правових висновків Конституційного суду України вказує на те, що конституційний принцип забезпечення апеляційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, що регламентовано положеннями ст. 55 Конституції України та ст.ст. 24, 392 КПК України.

Згідно положень ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для відкриття провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 , суддя-доповідач враховує той факт, що апеляційна скарга не містить посилання обвинуваченої на те, яке саме судове рішення оскаржує остання, що позбавляє суд надати оцінку дотриманню обвинуваченою вимог процесуального закону щодо строків подачі апеляційної скарги.

За наведених обставин, з урахуванням відсутності вказівки апелянта на конкретне судове рішення, яке ним оскаржується, суддя-доповідач не вбачає підстав для відкриття апеляційного провадження.

Стаття 399 КПК України визначає алгоритм дій судді-доповідача у разі надходження апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, у відповідності до якого визначена можливість залишення апеляційної скарги без руху, її повернення або відмова відкриття провадження.

Разом з тим, діючим КПК України не передбачено повернення апеляційної скарги, в разі не зазначення в ній незгоди з конкретним рішення суду.

За таких обставин, суддя-доповідач вважає за необхідне керуватися положеннями ч.6 ст.9 КПК, враховує загальні засади Кримінального судочинства, передбачені ст.7 КПК, та застосовує положення п.3 ч.3 ст. 399 КПК України, якою регламентовані підстави для повернення апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в апеляційному суді.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга обвинуваченої, в якій не вказується незгода з конкретним рішенням суду, не підлягає розгляду апеляційним судом, а тому вона підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_3 , в рамках об`єднаних кримінальних проваджень № 0000471 від 07 жовтня 2022 року та № 0000215 від 20 червня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, повернути апелянту.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма додатками до неї невідкладно надіслати апелянту.

Роз`яснити апелянту, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2