Справа № 755/7158/22
№ 1-кс/755/2603/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровськ, громадянину України, українцю, з професійно-технічною освітою, розлученому, маючому на утриманні дитину 2010 р.н., працюючому охоронником, інваліду 3-ї групи, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001821 від 15.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Захисник - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001821 від 15.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, у порядку ст. 201 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0001821 від 15.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України. 10 серпня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України. 07 листопада 2022 року органом досудового розслідування подано до Дніпровського районного суду м. Києва клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке ухвалою від 09.11.2022 року задоволено частково та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому на строк шістдесят днів у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.01.2023 року включно, зокрема, визначено заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496 200 гривень 00 копійок. Також, на ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. З часу ухвалення Дніпровським районним судом м. Києва рішення про обрання запобіжного заходу минуло понад 30 днів і перестали існувати обставини, які були підставою для продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим, подальше обмеження законних конституційних прав ОСОБА_4 на свободу та його пересування є недоречним. Так, відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не має будь-якого наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, зокрема, потенційної такої можливості через наявність у нього цілої низки важких хвороб та необхідністю надання йому медичної допомоги, має групу інвалідності. Жодні докази щодо наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду стороною обвинувачення в ході досудового розслідування не здобуто та до матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу не надано. Зокрема, такий ризик не встановлений і судом у судовому засіданні під час розгляду клопотання. Крім того, відсутність наміру на переховування свідчить і той факт, що підозрюваний активно сприяв органу досудового розслідування у встановленні всіх відомих йому обставин вчинення кримінальних правопорушень. Запобігання даному ризику, навіть потенційному, можна запобігти шляхом покладення на підозрюваного обов`язку не залишати місце свого проживання та здачу паспортів до уповноваженого державного органу. Крім того, ОСОБА_4 позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки в його розпорядженні відсутні такі речі чи документи. Жодні докази щодо можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення стороною обвинувачення в ході досудового розслідування не здобуто і суду до матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу не надано. Не встановлено даного ризику і судом у судовому засіданні під час розгляду клопотання. Зокрема, ОСОБА_4 не має потреби незаконно впливати на свідків чи потерпілих у цьому кримінальному провадженні. Як на обґрунтування тримання ОСОБА_4 під вартою сторона обвинувачення зазначає, що для завершення досудового розслідування необхідно призначити та отримати висновки повторних судових експертиз, провести виїмку в оператора мобільного зв`язку, провести допит осіб, на яких вказав ОСОБА_4 , провести відкриття матеріалів досудового розслідування відповідно до вимог ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт. На жодну із зазначених слідчих чи процесуальних дій не здатний вплинути ОСОБА_4 , а тому, подальше його тримання під вартою є необґрунтованим. Матеріали, які б підтверджували наявність такого впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не здобуто. 21 грудня 2022 року завершено досудове розслідування кримінального провадження і стороні захисту відкрито його матеріали, що свідчить про неможливість будь-якого знищення чи спотворення речей чи документів. Завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні свідчить про відсутність подальшої мети для тримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки підставою для цього була необхідність завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Запобігти існуванню даного ризику можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі, при домашньому арешті, особистому зобов'язанні з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Крім того, не має навіть потенційної потреби незаконно впливати на свідків чи потерпілих у кримінальному провадженні, так як під час досудового розслідування було допитано всіх осіб, яким відомі обставини подій і досудове розслідування завершено. Такі показання містяться в матеріалах кримінального провадження. Жоден зі свідків сторони обвинувачення чи потерпілий не заявляли про незаконний вплив на них ОСОБА_4 , чи про можливість такого впливу. Більш того, потерпілі надали заяви в яких просять прокурора укласти ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості та при визначенні міри покарання застосувати норми ст. 75 КК України. Зокрема, ОСОБА_4 обізнаний з положеннями ст. 386 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за незаконний вплив на свідка чи потерпілих у кримінальному провадженні. Підтвердження відсутності даного ризику свідчить і відсутність кримінальних проваджень за ст. 386 КК України щодо ОСОБА_4 . Жодні докази щодо можливості навіть потенційного впливу на будь-якого учасника кримінального провадження органом досудового розслідування та судом при розгляді клопотання про обрання та продовження запобіжного заходу не здобуто. Не існує такого ризику і на даний час. Крім того, ОСОБА_4 позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування завершене і всі матеріали перебувають у володінні сторони обвинувачення і ОСОБА_4 не має до них доступу, зокрема, останньому немає необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, ОСОБА_4 також не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Таким чином, відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України та з 09.11.2022 року змінилися обставини, які не були предметом розгляду слідчим суддею, що дають обґрунтовані підстави для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ОСОБА_4 має місце проживання у м. Києві.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити, зазначивши, що підстави, які існували на момент продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час відсутні. Його підзахисний не має наміру переховуватись, оскільки має місце проживання у м. Києві, а саме по АДРЕСА_2 , не може спотворити докази, оскільки досудове засідання вже закінчене. Крім того ОСОБА_4 надав покази органу досудового розслідування і вони підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Також, його підзахисний не має наміру впливати на потерпілу сторону, оскільки потерпіла сторона планує передати свої права прокурору для укладення угоди. Таким чином, прохав задовольнити клопотання та змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з покладенням на останнього певних процесуальних обов`язків. Зокрема, на підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_4 проживає у м. Києві, надав для долучення до матеріалів клопотання договір оренди житлового приміщення від 28.12.2022 року.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав клопотання.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували при обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зникли та продовжують існувати.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку захисника, підозрюваного та прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001821 від 15.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

10 серпня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09.11.2022 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, тобто до 07.01.2023 року включно та визначено заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496 200 гривень. У разі внесення застави, покладено на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Зокрема, відповідно до п. 5 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 9 КПК України, у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що «кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність» і що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Указані гарантії права на свободу та особисту недоторканність, які передбачені ст. 29 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У п. 1 ст. 1 цього Закону зазначено, що «Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції», а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року, також передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Таким чином, з огляду на викладене, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 має місце проживання у м. Києві, а саме по АДРЕСА_2 , раніше не судимий, відсутні відомості щодо впливу на потерпілу сторону та свідків у даному кримінальному провадженні, або перешкоджання кримінальному провадженню, зокрема, матеріали провадження відкрито сторонам кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що тримання його під вартою є надмірним запобіжним заходом, а тому вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме - у вигляді домашнього арешту, звільнивши його з-під варти в залі суду, оскільки на даний час саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178,194, 201, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровськ, громадянину України, українцю, з професійно-технічною освітою, розлученому, маючому на утриманні дитину 2010 р.н., працюючому охоронником, інваліду 3-ї групи, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду залежно від стадії кримінального провадження, строком на 60 днів до 25 лютого 2023 року включно.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя