Справа № 724/2220/22
Провадження № 1-кп/724/22/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора Дністровської окружної прокуратури: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хотин Чернівецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 27.06.2022 року, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 25.02.1997 року Хотинським районним судом, за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-17.05.2000 року Хотинським районним судом за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-24.02.2005 року Хотинським районний судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки;

-16.06.2005 року Хотинським районним судом за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-21.05.2009 року Хотинським районним судом за ч. 1 ст. 162 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

-16.10.2009 року Хотинським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 06.04.2012 року Хотинським районним судом за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту;

- 02.10.2012 року Хотинським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-24.04.2015 року Хотинським районним судом за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту;

- 15.02.2016 року Хотинським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-21.04.2016 року Вижницьким районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 13.11.2018 року умовно-достроково звільненого на не відбутий термін 4 місяці 1 день;

- 06.08.2020 року Хотинським районним судом за ч. 1 ст. 395 КК України до арешту терміном на 3 місяці;

-11.11.2020 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.05.2022 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі терміном 1 місяць 28 днів на 200 годин громадських робіт;

- 08.09.2022 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.2 ст.389, ст.71 КК України до 1 року 6 місяців 4 днів обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Вироком Чернівецького апеляційного суду від 10.11.2022 року вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 08.09.2022 року в частині призначеного покарання скасовано, ухвалено новий вирок та призначено покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді трьох місяців арешту;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 27 червня 2022 року приблизно об 11:00 годині, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, шляхом обману неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під приводом тимчасового використання, умисно, повторно, заволодів велосипедом марки «Azimut» модель «Gemini» 27,5,17 «Black Orange», який перебував у користуванні останнього, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5011,03 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що дійсно влітку 2022 року близько 13:00-14:00 год він сидів разом з ОСОБА_8 біля магазину в с.Зарожани, Дністровського району, Чернівецької області, де вживали спиртні напої. До магазину на велосипеді під`їхав неповнолітній ОСОБА_6 у якого він попросив велосипед з`їздити до знайомого за грошима. Останній погодився та надав йому велосипед. Після чого він сів на велосипед та поїхав додому до знайомого. Коли приїхав до знайомого, то велосипед залишив біля хвіртки. Поки був у будинку, велосипед біля хвіртки викрали. Вважає, що не вчиняв відносно неповнолітнього ОСОБА_6 шахрайських дій, оскільки останній самостійно надав йому велосипед. Цивільний позов потерпілої визнає, згоден відшкодувати вартість велосипеду. При призначенні покарання просив суд строго його не карати та враховуючи його вік і бажання працювати для відшкодування шкоди потерпілій, призначити обмеження волі.

На підтвердження вини ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.190 КК України, судом досліджені наступні докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

З показів потерпілої ОСОБА_7 , наданих в судовому засіданні вбачається, що в користуванні її неповнолітнього сина ОСОБА_6 перебував спортивний велосипед марки «Азімуд», чорно-оранжевого кольору, який вона придбала йому рік тому. В червні 2022 року близько 11:00 год їй подзвонив син ОСОБА_6 та повідомив, що в с.Зарожани до нього підійшов ОСОБА_4 та попросив на 10 хвилин велосипед з`їздити до знайомого, на що він погодився та надав велосипед, проте останній не приїхав та велосипед не повернув. Згодом обвинувачений обіцяв відшкодувати їй вартість велосипеду, проте так нічого не сплатив та велосипед не повернув. Цивільний позов підтримала та просила стягнути з обвинуваченого вартість велосипеду. Щодо міри покарання обвинуваченому, поклалася на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання 26.01.2022 року не з`явилася, надала заяву про проведення судового засідання у її відсутність, покарання обвинуваченому призначити на розсуд суду (а.п.135).

Із показів неповнолітнього свідка ОСОБА_6 , 2008 року народження, наданих в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_7 та педагога ОСОБА_9 , встановлено, що в червні 2022 року близько 11:00 години він перебував біля магазину в с.Зарожани, Дністровського району, Чернівецької області, де чекав на друга. В цей момент до нього підійшов ОСОБА_4 та попросив його велосипед на 5-10 хв з`їздити у справах. Він погодився та надав, проте ОСОБА_4 до магазину не повернувся та велосипед не повернув. Він зателефонував до поліції та повідомив про крадіжку велосипеда. Велосипед був чорно-оранжевого кольору, марки «Азімуд». ОСОБА_4 в той день був з ознаками алкогольного сп`яніння.

Із показів свідка ОСОБА_8 , наданих в суді встановлено, що влітку 2022 року до 11:00 години він прийшов до магазину в с.Зарожани, Дністровського району, Чернівецької області. Неповнолітній ОСОБА_6 знаходився біля магазину з велосипедом. Згодом до магазину підійшов ОСОБА_4 та він разом з ним посиділи на лавочці. Потім ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_6 велосипед на 5 хвилин та на ньому поїхав. Біля магазину він пробув близько двох годин, проте ОСОБА_4 з велосипедом так і не повернувся.

Із показів свідка ОСОБА_10 , наданих в суді встановлено, що він мешкає в с.Зарожани, Дністровського району, Чернівецької області. Влітку 2022 року до обіду до нього додому на велосипеді приїжджав ОСОБА_4 та просив надати йому вина, проте він відмовив. ОСОБА_4 був у нього 10 хвилин, потім сів на велосипед та повідомив, що поїхав на автобус. Велосипед був спортивного типу з великими колесами.

Від допиту свідка обвинувачення ОСОБА_11 прокурор в судовому засіданні відмовився і така відмова прийнята судом зважаючи на визначений ст.22 КПК України принцип змагальності (технічний запис від 11.01.23).

Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_12 стороною обвинувачення було надано інші докази, а саме:

Рапорт поліцейського ВП №2 Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 27.06.2022 року, відповідно до якого, 27.06.2022 року о 14:32 год. на службу 102 від ОСОБА_6 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , три години тому невідома особа вільним шляхом викрала велосипед вартістю 5000 грн, який стояв біля магазину (а.п.63).

Протокол прийняття заяви потерпілої ОСОБА_7 , зі змісту якого вбачається, що 27.06.2022 року до Відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області звернулася ОСОБА_7 , яка повідомила, що 27.06.2022 року близько 12:00 год невідома особа шахрайським шляхом заволоділа велосипедом марки «Азімут», який перебував у користуванні її неповнолітнього сина ОСОБА_6 (а.п.65). Зміст протоколу перевірено та підписано потерпілою.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000073 відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (а.п.61).

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 28.09.2022 року з ілюстративною фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до яких, неповнолітній свідок ОСОБА_6 , в присутності двох понятих, впізнав особу під №4 яким є ОСОБА_4 та який 27.06.2022 року заволодів його велосипедом марки «Азімут» і не повернув. ОСОБА_4 впізнав по зросту, статурі тіла, рисах обличчя та погляду (а.п.113-119).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 26.09.2022 року та фототаблиці до нього встановлено, що слідчим за участі двох понятих, законного представника неповнолітнього та педагога, на місці скоєння кримінального правопорушення, а саме: поруч з магазином «Мальва» по вул.Дружби,2а, в с.Зарожани, Дністровського району, Чернівецької області, проведено слідчий експеримент за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_6 . Під час проведення слідчого експерименту свідок уточнив та показав обставини подій, які мали місце 27.06.2022 року біля магазину, зокрема, показав місце знаходження велосипеду марки «Азімут», напрямок звідки до нього підійшов ОСОБА_4 , а також напрямок руху, куди ОСОБА_4 поїхав на цьому велосипеді (а.п.109-112).

Дані показання неповнолітнього свідка узгоджуються з показаннями, які він надав в судовому засіданні.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.10.2022 року та переглянутого в судовому засіданні відеозапису слідчої дії, встановлено, що слідчим за участі двох понятих, на місці скоєння кримінального правопорушення, а саме: поруч з магазином «Мальва» по вул.Дружби,2а, в с.Зарожани, Дністровського району, Чернівецької області, проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 . Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_4 добровільно відтворив обставини подій, які мали місце 27.06.2022 року біля магазину, зокрема, показав, де він знаходився на час скоєння кримінального правопорушення, місце розташування велосипеду та напрямок подальшого руху на ньому (а.п.120-122).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, дані слідчі експерименти проводились з дотриманням вимог ст.240 КПК України, жодних зауважень з приводу проведеного слідчого експерименту від понятих, свідка ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 чи інших учасників слідчої дії не надходило. Протоколи підписано всіма учасниками слідчої дії.

Письмова заява ОСОБА_4 надана під час досудового розслідування, згідно якої він зізнається в тому, що 27.06.2022 року близько 13:00 год біля магазину в с.Зарожани у невідомого хлопця взяв велосипед та не повернув (а.с.73).

Товарний чек №10015 магазину «Партнер» від 04.08.2022 року, наданий потерпілою ОСОБА_7 , згідно якого, вартість велосипеду марки «Azimut», з урахуванням додаткових комплектуючих, становила 4699,98 грн (а.п.66).

Висновок експерта №СЕ-19/126-22/5337-ТВ від 09.08.2022 року, відповідно до якого, ринкова вартість велосипеду марки «Azimut», модель «Gemini» 27,5,17 «Black Orange», бувшого у використанні (термін експлуатації 1 рік), в справному стані, станом на 27.06.2022 року становить 5011 грн 03 коп (а.п.69-72).

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

Оцінюючи наведені докази, безпосередньо досліджені судом, суд дійшов висновку, що вони отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_4 та ухвалення обвинувального вироку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 190 КК України шахрайство - це заволодіння майном або набуття права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою.

Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на майно. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

При цьому шахрайство - це злочин з матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяної шкоди внаслідок заволодіння майном або придбання права на нього у відповідний спосіб.

Таким чином, шахрайство вважається закінченим злочином, якщо винний заволодіває предметом злочину винятково за допомогою обману або зловживання довірою і після цього має реальну можливість розпорядитися ним як своїм.

З огляду на викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 заволодів велосипедом за допомогою обману неповнолітнього свідка ОСОБА_6 , після цього розпорядився велосипедом на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду, отже своїми діями вчинив шахрайство.

Доводи обвинуваченого, що він не вчиняв відносно неповнолітнього ОСОБА_6 шахрайських дій, оскільки останній самостійно надав йому велосипед, судом до уваги не приймаються, так як добровільна передача потерпілою особою майна є обов`язковою ознакою шахрайства.

Таким чином, за встановлених у цьому провадженні фактичних обставин, діїобвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи покарання відносно обвинуваченого, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_4 , який проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , проживає один; офіційно не працевлаштований, не одружений, за місцем проживання, згідно характеристики Недобоївської сільської ради Чернівецької області від 16.09.2022 року, характеризується задовільно, схильний до вживання алкоголю; перебуває з 2002 року на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває; раніше судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку (а.п.74-108).

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом визнано: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме Дністровським районним сектором №3 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області вбачається, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає за рахунок заробітків по найму у жителів села, матеріальне становище задовільне, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, перебуває на обліку у лікаря - нарколога; характеризується непогано. Згідно повідомлення ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області притягувався до адміністративної відповідальності шість разів. Загальний ризик вчинення повторного кримінального правопорушення визначено як високий, загальний рівень ризику небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) - середній. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_4 , без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Крім того, на думку Дністровського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.п.24-26).

Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню обвинуваченого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, обставин, що обтяжують його покарання та відсутність обставин, що пом`якшують покарання, суд, погодившись з думкою прокурора, вважає, що покарання для обвинуваченого повинно бути з ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі в межах, встановлених в санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений раніше був неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, відбував покарання в місцях позбавлення волі, звідки був звільнений 13.05.2022 року на підставі ст.82 КК України внаслідок заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (а.п.74, 106), однак на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, вчинивши в короткий проміжок часу (27.06.2022) нове умисне кримінальне правопорушення, тому його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Судом встановлено, що вирокомХотинського районного суду Чернівецької області від 08 вересня 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст.389, ст.71 КК України та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців 4 днів обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України (а.п.28-29).

Вироком Чернівецького апеляційного суду від 10 листопада 2022 року вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 08.09.2022 року скасовано в частині призначеного покарання, ухвалено новий вирок та призначено ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді трьох місяців арешту. Вирок набрав чинності 10.11.2022 року (а.п.30-32).

Згідно інформації з ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 01.12.2022 року, вбачається, що на виконання вироку Чернівецького апеляційного суду від 10.11.2022 року ОСОБА_4 28.11.2022 року поміщено до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» (а.п.22).

Кримінальне правопорушення, викладене в описовій частині даного вироку ОСОБА_4 скоїв 27.06.2022 року, тобто до ухвалення та набрання законної сили попереднім вироком, яким його засуджено за ч.2 ст.389 КК України, що свідчить про наявність правових підстав для застосування положень ч.4 ст.70 КК України при призначенні ОСОБА_4 остаточного до відбуття покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/126-22/5337-ТВ від 09.08.2022 року у сумі 566,37 грн. та підтверджені документально (а.п.68), підлягають стягненню з обвинуваченого в повному об`ємі на користь держави.

Відносно заявленого потерпілою ОСОБА_7 , цивільного позову про відшкодування з обвинуваченого майнової шкоди в розмірі 5011,03 грн, спричиненої внаслідок заволодіння її майном (а.п.35), то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та / або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У пункті 7 ч. 1 ст. 368 КПК України зазначено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, і якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при визначенні суми, що підлягає стягненню з засудженого або з цивільного відповідача, мають бути зараховані суми, добровільно передані цивільному позивачеві до постановлення вироку, а також вартість поверненого йому майна.

Розглядаючи цивільний позов по суті, суд прийшов до висновку, що він є обґрунтованим, оскільки розмір шкоди заподіяної злочином знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, обвинувачений в добровільному порядку, до постановлення вироку, матеріальну шкоду потерпілій не відшкодував, а тому позов підлягає задоволенню в повному об`ємі.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої матеріальну шкоду, спричинену внаслідок скоєння кримінального правопорушення в розмірі 5011,03 грн.

Керуючись ст.ст. 124, 368, 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, призначивши покарання у виді одного року двох місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 вересня 2022 року за ч. 2 ст.389, ст.71 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців 4 днів обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, який скасовано вироком Чернівецького апеляційного суду від 10 листопада 2022 року в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок, яким призначено покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді трьох місяців арешту, більш суворим покаранням, призначеного даним вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді одного року двох місяців позбавлення волі.

Зарахувати в строк покарання, призначеного за цим вироком, покарання частково відбуте ОСОБА_4 за вироком Чернівецького апеляційного суду від 10.11.2022 року, з врахуванням ст.72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Строк відбування покарання обчислювати з 28 листопада 2022 року (з дня фактичного затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вироку Чернівецького апеляційного суду від 10.11.2022 року).

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки: АДРЕСА_4 , матеріальну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням в розмірі 5011 (п`ять тисяч одинадцять) гривень 03 копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 34 копійки.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1