Справа № 736/563/22
№ провадження 1-кп/738/60/2022
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 06.06.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чапаєвка Менського району Чернігівської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця за національністю, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого: 07.03.2018 вироком Менського районного суду Чернігівської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 850 гривень штрафу,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України (далі КК), -
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
ОСОБА_3 04 червня 2022 року близько 21 години 00 хвилин, знаходячись поблизу господарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, переслідуючи мету вчинення насильницьких дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажання їх настання, наніс один удар правою ногою у верхню частину ноги (стегна) ОСОБА_6 , чим спричинив відповідно до висновку експерта № 23 від 29.06.2022 ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правої стегнової кістки у верхній третині зі зміщенням уламків, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, пояснив, що 04 червня 2022 року близько 21-00 спільно з дружиною - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ішли косити траву. Проходячи повз господарство ОСОБА_9 . ОСОБА_8 помітив останнього та запропонував покурити. На дану пропозицію ОСОБА_9 відповів нецензурною лайкою. Потім сказав, що візьме сокиру та пішов до літньої кухні. Він побіг за ним. Забігши в приміщення літньої кухні він зразу наніс удар в обличчя ОСОБА_9 . Ніякої сокири він не бачив. Потім в приміщення літньої кухні зайшов ОСОБА_8 . Дружина взагалі на територію господарства не заходила. Стояла біля двору. Після цього він вийшов з господарства та спільно з дружиною пішов косити траву. Потім зателефонував ОСОБА_6 , розповів що трапилося. Той прийшов хвилин через 10-15. Спочатку потерпілий сам пішов до ОСОБА_9 , а потім покликав і його. В будинку вони втрьох почали спілкуватися. ОСОБА_6 намагався їх примирити. Потім до приміщення зайшла його дружина, сказала, що потрібно йти додому. У відповідь ОСОБА_6 нецензурною лайкою сказав: «Рижа, закрий рота». Коли почали виходити з будинку, то в коридорі на нього накинувся ОСОБА_9 , вони впали, він опинився зверху. Останній почав душити його за горло, а потерпілий наносив удари ззаду. Потім ОСОБА_6 взяв його за обличчя, попав пальцем в око та порвав повіку. Пішла кров. Дружина почала кричати. Він спромігся вирватися. Вийшов з будинку, почав кричати та покликав ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які були неподалік. Він був дуже злий на потерпілого за образу дружини та за те, що порвав йому повіку. Згодом, коли ОСОБА_6 вийшов за межі господарства він наніс йому два удари кулаком в обличчя Останній зробив кілька кроків назад та впав на землю. Після падіння одразу зразу сказав, що у нього поламана нога. Під час нанесення ударів, поряд з ними нікого не було. На відстані декількох метрів за межами подвір`я перебувала його дружина, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . На території господарства був ОСОБА_9 . Йому він також наніс декілька ударів через хвірточку, тільки не пам`ятає, чи до того, як ударив потерпілого, чи після. Окрім нього ОСОБА_6 ніхто ударів не завдавав. ОСОБА_8 підходив до потерпілого та провіряв, чи дійсно поломана нога.
ІІІ. Позиція потерпілої сторони.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в день події він приїхав в село Садове де у нього мається присадибна ділянка. Провівши там деякий час він отримав телефонний дзвінок від обвинуваченого ОСОБА_3 , який повідомив, що побив його брата та просив прийти поспілкуватися. Коли він підійшов до будинку брата то там уже був обвинувачений, його дружина ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Спільно з обвинуваченим зайшли до будинку. Там він помітив свого брата, який сидів і тримав мокре полотенце біля щоки. У нього (брата) з обвинуваченим почалися словесні перепалки. Вони почали всі йти на вихід з будинку. Він ішов перший. І коли він майже вийшов то почув позаду шум. Коли він обернувся та помітив, що брат лежить на спині, а на ньому лежить чи сидить ОСОБА_3 . Він двічі ударив останнього по лівому плечу. Почав стягувати його з брата. При цьому схопив його за голову і один з пальців попав до рота, інший в око. Своїм нігтем він подряпав повуко. Почала текти кров. Дружина ОСОБА_3 , яка в цей час зайшла до будинку почала кричати. Він їй сказав «Рижа помовч». Після цього всі вийшли з будинку. Біля хвірточки в той час стояли ОСОБА_8 і ОСОБА_10 та кричали виходь. Він сказав, що зараз викличе поліцію. ОСОБА_3 вже був за межами двору. Коли він ( ОСОБА_6 ) вийшов з хвіртки до нього підбіг ОСОБА_3 та наніс удар правою ногою в його праве стегно. Він відчув різкий біль і зрозумів, що в нього зламана ного. Він упав на траву. ОСОБА_3 наніс ще два удари в область спини. Він почав кричати, що в нього зламана нога. До нього підійшов ОСОБА_8 та почав крутити зламану ногу. Після цього викликали швидку, на якій його і доставили до лікарні.
ІV. Досліджені в судовому засіданні докази.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання дала показання, в яких зазначила, що в день події вона з чоловіком ОСОБА_3 та кумом ОСОБА_8 ішли косити траву. Коли проходили повз будинок ОСОБА_9 той почав кричати, матюкатися. Її чоловік побіг за ним. ОСОБА_9 забіг в літню кухню та схопив сокиру. Обвинувачений її вибив. Після цього вони пішли косити траву. Чоловік зателефонував потерпілому. Через деякий час останній прийшов і вони вдвох ( ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ) пішли до будинку ОСОБА_9 . Там почалася сварка. Потерпілий образив її словесною лайкою. У відповідь чоловік наніс йому удар. Це відбувалося в коридорі. ОСОБА_9 вибіг з кімнати та почав душити ОСОБА_3 . ОСОБА_6 з іншого боку почав тягнути за голову. Подряпав обличчя. В обвинуваченого пішла кров з рани під оком. Після цього всі вийшли з будинку на подвір`я та за межі господарства. Там сварка продовжилася і в ході сварки її чоловік підійшов до потерпілого та намагався ударити його ногою. ОСОБА_6 намагаючись відхилитися від удару оступився та впав. Сказав що в нього болить нога.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засідання дав показання, в яких зазначив, що дати не пам`ятає, але це було влітку 2022 року. Він спільно з подружжям ОСОБА_11 ішли косити траву. Коли проходили повз будинок ОСОБА_9 останній його окликнув за запропонував покурити. Останній мав ознаки сп`яніння. На щось образившись він сказав, що зараз візьме сокиру та побіг за нею в літню кухню. Вони з ОСОБА_3 побігли за ним щоб йому перешкодити. Вони помітили, як останній спробував дістати сокиру з припічка. Обвинувачений йому завадив. При цьому наніс удар рукою в обличчя. Вони скрутили руки ОСОБА_9 , той зразу заспокоївся. Потім вони вийшли з території господарства. ОСОБА_3 зателефонував потерпілому та попросив приструнити брата. Останній прийшов і вони пішли до будинку ОСОБА_9 . Він ( ОСОБА_8 ) пішов у своїх справах до дому. Справившись зі справами, він вийшов на вулицю і помітив ОСОБА_3 , який біг назустріч. Його обличчя було в крові. Він попросив поглянути, чи ціле око. Вони повернулися до господарства ОСОБА_9 . На подвір`ї стояв потерпілий та ОСОБА_7 . ОСОБА_9 він не бачив. Усі вийшли з двору. Згодом підійшов ОСОБА_10 . При ньому ( ОСОБА_8 ) ніхто нікому тілесних ушкоджень не наносив. ОСОБА_3 спробував вдарити ногою ОСОБА_6 . Той намагався (можливо) ухилитися, оступився та впав. Зразу закричав: «Нога». Він підійшов та покрутив праву ногу потерпілого, щоб вияснити де болить.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засідання дав показання, в яких зазначив, що дати не пам`ятає, у вечірній час прийшов до ОСОБА_8 . Вони покурили. Потім почули крик ОСОБА_3 . Кричав, що йому вирвали око. Він кричав на подвір`ї ОСОБА_9 . Вони з ОСОБА_8 пішли туди. Він помітив кров на обличчі ОСОБА_3 . Вони оглянули рану. На подвір були ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Ні ОСОБА_9 ні ОСОБА_7 там не було. При ньому ніхто нікому тілесних ушкоджень не завдавав. Обвинувачений попросив закурити і він пішов до сусіднього господарства, до хрещеного, по сірники. Коли повернувся то потерпілий вже лежав на траві. Скаржився на біль в нозі. В цей час прийшла і ОСОБА_7 . ОСОБА_8 торкався ноги потерпілого, щоб вияснити де болить. Потім з будинку вийшов ОСОБА_9 з покривалом, яким вкрили потерпілого.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засідання дав показання, в яких зазначив, що 04 червня 2022 року він вийшов з приміщення будинку та прямував до літньої кухні попити води. В цей час по вулиці йшов ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вони щось йому крикнули, він у відповідь привітався та зайшов до літньої кухні. Через невеликий проміжок часу до кухні забіг ОСОБА_3 і зразу наніс йому в обличчя удар кулаком. Потім до приміщення зайшов ОСОБА_8 . Після цього останні пішли, а він змочивши полотенце водою та приклавши до ушкодженого місця пішов до будинку. Хвилин через 15 до нього прийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Брат намагався вирішити конфліктну ситуацію. Розмовляли на підвищених тонах. Потім, коли вже почали виходити з будинку, він помітив, що обвинувачений завдає удару ОСОБА_6 ззаду по голові. Він схопив ОСОБА_3 , вони впали. ОСОБА_3 був зверху. Брат намагався його стягнути. До будинку зайшла ОСОБА_7 , почала кричати. Потім ОСОБА_3 з дружиною вийшли з будинку та вийшли за територію господарства. Брат сказав йому не виходити, а сам намагався піти додому. За межами господарства ОСОБА_3 почав бійку з братом, а саме вдарив своєю ногою по правій нозі брата. Він це чітко бачив. ОСОБА_6 від удару впав на землю. Обвинувачений ще наніс братові декілька ударів. Окрім цього, обвинувачений, ще декілька разів бив і його по обличчю. Коли ОСОБА_3 бив брата, то поряд з ними нікого не було. На відстані були ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .
Свідок зазначив, що сокиру в приміщенні літньої кухні не зберігає. Вона зберігається в приміщення сараю, де він рубає дрова. Також зазначив, що під час проведення слідчого експерименту можливо і невірно показав механізм нанесення удару ОСОБА_3 по нозі ОСОБА_6 . Під час бійки все відбувалося дуже швидко.
Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 06.06.2022 (а.с. 79), яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06 червня 2022 року (а.с. 83), згідно якого ОСОБА_6 просить провести перевірку по факту нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Протокол проведення слідчого експерименту від 28 червня 2022 року (а.с. 93-96), який був проведений з свідком ОСОБА_9 , під час якого останній показав та розповів, що 04 червня 2022 року на територію його господарства зайшов ОСОБА_3 та ударив його по обличчю. Згодом, коли він перебував уже в квартирі, до нього прийшов брат ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . У них виникла словесна перепалка, штовханина. Потім всі вийшли на подвір`я. ОСОБА_3 вийшов за межі господарства, а вони з братом лишилися на його території. Згодом ОСОБА_6 виріши іти додому, і коли тільки вийшов через хвіртку, до нього підбіг ОСОБА_3 і наніс удар ногою по нозі брата. Останній впав на землю, а ОСОБА_3 ще наніс декілька ударів по тулубу брата.

Протокол проведення слідчого експерименту від 29 червня 2022 року (а.с. 99-102), який був проведений з потерпілим ОСОБА_6 , під час якого останній показав та розповів, що 04 червня 2022 року він приїхав в село Садове на присадибну ділянку. Йому зателефонував ОСОБА_3 і сказав що побив його брата ОСОБА_12 . Після цього він одразу пішов до місця проживання останнього. Біля господарства стояли ОСОБА_3 з дружиною, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Він, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зайшли до будинку. Там у ОСОБА_3 знову виник конфлікт з ОСОБА_9 , який переріс у бійку. Він намагався їх розборонити. Після цього всі вийшли з будинку. Карпові вийшли за територію господарства, а вони з братом лишилися на території господарства. Коли він вийшов за межі господарства то ОСОБА_3 знову почав конфлікт в ході якого наніс один удар ногою в стегно його правої ноги. Він відчув біль та впав на землю. ОСОБА_3 продовжував наносити удари в область спини.

Висновок експерта № 23 від 29 червня 2022 року (а.с. 106-109), з якого вбачається, що у ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правої стегнової кістки у верхній третині зі зміщенням уламків, що міг утворитися від дії тупого предмету в тому числі 04.06.2022, та відповідно до п.2.2.1в, 2.2.2, 4.6 «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1999 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін більше трьох тижнів. Для утворення тілесного ушкодження потерпілого достатньо одного травматичного впливу тупого предмету в ділянку верхньої третини правого стегна. Тілесне ушкодження потерпілого не могло утворитися внаслідок падіння з наданням тілу стороннього прискорення чи без нього з висоти власного зросту на тверду поверхню.

Протокол проведення слідчого експерименту від 30 червня 2022 року (а.с. 113-116), який був проведений з обвинуваченим ОСОБА_3 , під час якого останній показав та розповів, що 04 червня 2022 року близько 21-00 від проходив повз господарства ОСОБА_13 . З ним виникла словесна сварка, в ході якої останній пригрозив зарубати його сокирою та побіг в літню кухню за нею. Він побіг слідом. Там наніс ОСОБА_9 один удар долонею руки. Через деякий час до даного господарства прийшов ОСОБА_14 і разом з ним вони пішли до ОСОБА_13 додому, щоб вирішити конфлікт. В будинку знову почалася сварка, яка переросла у бійку. Після бійки він вийшов з господарства та покликав ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Через деякий час з господарства вийшов ОСОБА_6 та знову почалася сварка. В ході сварки він наніс два удари в обличчя потерпілого. Після цього ОСОБА_14 впав на землю та сказав, що у нього болить нога.

Дані, які характеризують особу обвинуваченого відображені в копії паспорта НМ 373045, довідці про притягнення до адміністративної відповідальності, інформації щодо судимості, копії вироку, інформації щодо перебування на медичному обліку, довідці-характеристиці з місця проживання (а.с. 118-128).
V. Оцінки суду.
Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК Суду надано докази, які були дослідженні в судовому засіданні.
З іншої сторони, обвинувачений вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК не визнав, дав суду показання згідно яких удару по травмованій нозі ОСОБА_6 взагалі не наносив. Наніс декілька ударів в обличчя останнього, від яких останній впав на землю та отримав перелом.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує наступне.
Так, Суд зазначає, що із показань потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що 04 червня 2022 року під час конфлікту з ОСОБА_3 поблизу домогосподарства по АДРЕСА_3 останній наніс удар правою ногою в область стегна його правої ноги, від якого він і отримав тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому.
Дані показання логічно узгоджуються із протоколами проведення слідчого експерименту від 29 червня 2022 року з потерпілим ОСОБА_6 та слідчого експерименту від 28 червня 2022 року зі свідком ОСОБА_9 в ході проведення яких кожен з них окрема зазначили, що під час конфлікту (бійки) ОСОБА_3 наніс удар ногою по нозі ОСОБА_6 , висновком експерта 23 від 29 червня 2022 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правої стегнової кістки у верхній третині зі зміщенням уламків, для утворення тілесного ушкодження потерпілого достатньо одного травматичного впливу тупого предмету в ділянку верхньої третини правого стегна, що міг утворитися від дії тупого предмету в тому числі 04.06.2022.

В сукупності з даними доказами мають значення і показання свідка ОСОБА_9 , допитаного в судовому засіданні, який зазначив, що бачив, як в ході бійки ОСОБА_3 поблизу його господарства наніс удар ногою по правій нозі його брата ОСОБА_6 . Окрім ОСОБА_3 брата ніхто не бив.
На думку Суду такі показання доповнюють попередні докази і в сукупності з ними Суд їх враховує на користь обвинувачення.
Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині того, що потерпілому ОСОБА_6 ніхто не наносив ударів в область ноги, а він сам впав і можливо при падінні отримав тілесне ушкодження, Суд враховує, що вони є суперечливими та спростовуються іншими матеріалами справи.
Так, дані показання повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_9 даними, що містяться в протоколах слідчих експериментів, що були проведені з останніми, а також висновком експерта 23 від 29 червня 2022 року, з якого вбачається, що тілесне ушкодження потерпілого ОСОБА_6 не могло утворитися внаслідок падіння з наданням тілу стороннього прискорення чи без нього з висоти власного зросту на тверду поверхню.

Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України, вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.
Таким чином аналіз доказів по справі дає підстави Суду зробити висновок про винуватість ОСОБА_3 .
Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 122 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.
VІ. Призначення покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК, Судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК, Судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги, що санкція частини першої статті 122 КК передбачає альтернативну міру покарання, та відповідно до статті 65 КК враховує:
1. ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК є не тяжким злочином;
2. наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);
3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність на утримання 2 неповнолітніх дітей;
4. наявність постійного місця проживання, характеристику за місцем проживання;
5. відсутність як обставин, що пом`якшують покарання, так і обставин, які його обтяжують;
6. те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння насильницького злочину;
7. позицію потерпілої сторони, щодо призначення покарання, яка просила призначити міру покарання не пов`язану з ізоляцією від суспільства;
8. зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання.
У зв`язку із викладеним, Суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 з обранням покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Проте, Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним
та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (пункти 4.1., 4.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15рп/2004 «у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).
Закріплення в законі можливості звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.
Так, в даному конкретному випадку судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також, те що застосування статті 75 КК не забороняється кримінальним законом в даній конкретній ситуації.
Також, обґрунтовуючи можливість застосування статті 75 КК до обвинуваченого Суд звертає увагу на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).
В цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК в правовідносинах, що розглядаються.
Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.
У зв`язку зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК.
Підстав для обрання більш м`якшого чи тяжчого покарання Суд не знаходить.
VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_17 18 360 гривень 80 копійок матеріальної шкоди та 100 000 гривень моральної шкоди.

При розгляді заявленого цивільного позову Суд враховує, що обвинувачений його не визнав.

В свою чергу, виходячи із змісту частини другої статті 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Так, вирішуючи цивільний позов, Суд знаходить, що шкода сталася внаслідок протиправних дій обвинуваченого, за наявності його вини, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкідливими наслідками, які були заподіяні потерпілому.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких обстави, враховуючи, що завдана матеріальна шкода документально підтверджена (а.с. 24-28) лише на суму 18 190 гривень 80 копійок, а решта витрат на суму 170 гривень є витратами на банківські послуги, Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 18 190 гривень 80 копійок матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
В даних правовідносинах, розмір відшкодування моральної шкоди, Суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_6 , тривалістю відновлювального періоду, стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Беручи до уваги викладене, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань ОСОБА_6 , тяжкість вимушених змін у його житті, часу та зусилля, необхідних для відновлення психологічного стану здоров`я, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що розмір відшкодування достатній для компенсації завданої позивачу моральної шкоди, необхідно визначити в сумі 70 000 гривень 00 копійок.
З огляду на наведе, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілого задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на його користь 18 190 гривень 80 копійок у відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та 70 000 гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.
З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною першою статті 122 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з органами пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 18 190 (вісімнадцять тисяч сто дев`яносто) гривень 80 копійок у відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та 70 000 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1