Справа № 192/1282/22
Провадження № 1-кс/192/73/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0000262, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1971 КК України,

за участю: представника адвоката ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову від 15 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000262, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1971 КК України.

На обґрунтування скарги зазначив, що постанова прийнята передчасно, оскільки в повній мірі не були зібрані всі докази, не вчинені дії, які передбачені КПК України для встановлення факту незаконного зайняття земельною ділянкою. Тому просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

У судове засідання дізнавач та прокурор не з`явилися. Причини неявки суду не повідомили.

Вирішуючи питання про розгляд скарги за відсутності слідчого та прокурора, слідчий суддя посилається на наступне.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Тому слідчий суддя з`ясувавши думку представника скаржника постановив проводити розгляд скарги без участі дізнавача та прокурора, оскільки їх явка не є обов`язковою.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.303 КПК України під час досудового провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження, при цьому згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, а якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до положень ч.2 ст.283 КПК України однією із форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч.1, ч. 6 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, а копія постанови дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.

У судовому засіданні встановлено, що постановою від 15 грудня 2022 року кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1971 КК України. У постанові не конкретизовано в чиїх саме діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1971 КК України.

З матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що 02 листопада 2022 року були надані в порядку ст. 391 КПК України вказівки начальником сектору дізнання по даному кримінальному провадженню (а.с.к.п. 32), які не виконані в повному обсязі дізнавачем, як не виконано і план першочергових дій по даному кримінальному провадженню, складений дізнавачем (а.с.к.п.33).

Слідчим суддею встановлено, що всупереч вказівок та плану першочергових дій, дізнавач провів огляд земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як планувалося провести огляд земельної ділянки за № 54.

Потерпілий для огляду не запрошувався, дізнавач план-викопіювання щодо місцезнаходження земельної ділянки не отримував, а тому не зрозуміло яким чином дізнавач визначив земельну ділянку, яку оглянув та чому саме ділянку за АДРЕСА_2 .

Крім того, постанова про закриття кримінального провадження від 15 грудня 2022 року містить посилання на те, що дізнавач встановив факт оформлення права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку взагалі за іншою адресою: АДРЕСА_1 , в той час як потерпілий повідомляв про самовільне зайняття іншої земельної ділянки. Дізнавач в постанові не виклав обставини на підставі яких дійшов до висновку про зміну нумерації земельних ділянок або інших об`єктів нерухомості, які на них розташовані.

Також оскаржувана постанова не містить посилань на проведені дізнавачем слідчі дії, як не містить і посилання на докази, на підставі яких старший дізнавач ОСОБА_6 прийшов до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1971 КК України.

Диспозиція ч. 1 ст. 1971 КК України передбачає кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

В той же час слідчому судді не були надані докази про здійснення слідчих дій стосовно встановлення значної шкоди інтересам заявника, як не вказано чи встановлено хто є власником або законним володільцем земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому згідно ст.9 цього Кодексу, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно ч.1 та ч.2, ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне одстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 15 грудня 2022 року прийнята передчасно без виконання вимог КПК України щодо досудового розслідування, а тому підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про дотримання строку на оскарження постанови, встановленого ст. 304 КПК України, слідчий суддя зазначає, що оскільки до скарги додано докази про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження представником потерпілого 06 березня 2023 року, а зі скаргою до суду представник потерпілого звернувся 15 березня 2023 року (згідно поштового конверта), тому слідчий суддя вважає, що строк на подання скарги не пропущений.

В той же час слідчий суддя звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять такої заяви на ознайомлення, як не містять і ухвали слідчого судді про скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження, що свідчить про недотримання дізнавачем вимог «Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України», яка затверджена наказом міністерство внутрішніх справ україни від 14 квітня 2016 року за № 296.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0000262, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1971 КК України, задовольнити.

Постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 15 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000262, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1971 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1