Справа № 204/479/23
Провадження № 1-кс/204/285/23
У Х В А Л А
18 січня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
В обґрунтування клопотання зазначено, що 10.01.2023 приблизно о 16 годині 50 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець ЗСУ, молодший сержант, стрілець відділу спеціальних дій № 3 взводу спецзаходів № 3 роти спеціальних дій військової частини НОМЕР_1 ), керуючи автомобілем марки «Kia» моделі «Sorento» без номерного знаку, рухаючись по проїзній частині вулиці Банківської, з боку вул. Добровольського у напрямку вул. Генерала Лазановича у м. Слов`янську, Донецької області, в районі перетину вулиць Банківської та Добровольського, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовослужбовець Національної гвардії України, молодший лейтенант медичної служби, лікар медичного пункту військової частини НОМЕР_2 ), яка перетинала проїзну частину зліва-направо відносно напрямку руху водія. Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої гострої ЧМТ, забою головного мозку, коми 1 ступеню, та була госпіталізована до КНП «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради, де ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно о 19-й годині померла від отриманих травм.
В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події 10.01.2023 старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 вилучено автомобіль марки «Kia» моделі «Sorento» без номерного знаку, номер кузову НОМЕР_3 , фактичним законним володільцем та користувачем якого є військова частина НОМЕР_1 .
Після вилучення, вказаний транспортний засіб був направлений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспорту за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, вказанийтранспортний засіб визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 10.01.2023. Враховуючи наведені вище обставини кримінального правопорушення, на теперішній час у слідчого, з метою здійснення швидкого, всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадження та прийняття кінцевого процесуального рішення у встановлені законодавством розумні строки, виникла процесуальна необхідність у проведенні процесуальних дій із вказаним транспортним засобом, який постановою слідчого від 10.01.2023 визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, задля встановлення обставин, які підлягають доказуванню та мають значення для кримінального провадження, тому, прокурор звернувся із зазначеним клопотанням до суду.
В судове засідання прокурор не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави, які в ньому зазначені.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.172 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт майна може розглядатися без повідомлення власника майна, його представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя робить висновок, про можливість розглянути клопотання у судовому засіданні без виклику власника майна, для уникнення в подальшому унеможливлення виконання завдань кримінального провадження.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події 10.01.2023 старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 вилучено автомобіль марки «Kia» моделі «Sorento» без номерного знаку, номер кузову НОМЕР_3 , фактичним законним володільцем та користувачем якого є військова частина НОМЕР_1 .
Крім того, вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 10.01.2023.
Враховуючи вищевикладене, та те, що майно, а саме: автомобіль марки «Kia» моделі «Sorento» без номерного знаку, номер кузову НОМЕР_3 , для встановлення повних обставин скоєння злочинів, та осіб, які можуть бути причетними до скоєння вище вказаного злочину, з метою забезпечення схоронності спірного майна, чи уникнення пошкодження майна, відчуження майна, злочинного посягання, необхідно накласти арешт на зазначене майно.
Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту на що майно, а саме: автомобіль марки «Kia» моделі «Sorento» без номерного знаку, номер кузову НОМЕР_3 , не допущення їх знищення, розтрати, приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення, не можливо, у зв`язку із чим, не застосування вказаного заходу, може призвести до вищевказаних ризиків.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора, щодо необхідності накладення арешту на майно, а саме: кухонний ніж, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання слідчому судді, про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1