Справа 303/5949/22
Провадження №1-кп/303/431/22
Номер рядка стат. звіту 324
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 22.08.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362, ч.1 ст. 366 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2022 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 22.08.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362, ч.1 ст. 366 КК України.

Ухвалою суду від 05 вересня 2022 року призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, посилаючись на те, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362, ч.1 ст. 366 КК України, відповідає вимогам 291 КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту, відсутні. Крім того, прокурор заперечував проти задоволення клопотання представників потерпілої сторони про повернення обвинувального акту та проти задоволення клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження п.1 ч. 1 ст.477 КПК України. Свою позицію, мотивував тим, що органом досудового розслідування, у даному кримінальному провадженні, визнано потерпілою стороною Закарпатську митницю Держмитслужби, оскільки у заяві в.о.керівника І.Безсмертного від 17.05.2022, адресованого ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, останній просив вжити заходи в межах чинного законодавства щодо можливих несанкціонованих дій з інформацією, наявною в автоматизованих системах АСМО «Інспектор» та ЄАІС. На підставі вказаного повідомлення внесено відповідні відомості в ЄРДР. Таким чином, права та обов`язки потерпілої сторони виникли з моменту подання такої заяви. Крім того, у відповідності до п.п. 20, 21, 28 п. 5 Положення про Закарпатську митницю, затвердженого наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 №489, митниця з метою виконання повноважень бере участь у судових справах та судових процесах (у порядку самопредставництва) через начальника митниці, а також без окремого доручення начальника митниці, в усіх без виключення судах, з усіма відповідними правами і обов`язками наданими законодавством для учасників судового процесу.

У підготовчому судовому засіданні представник Закарпатської митниці ОСОБА_5 підтримав раніше подане до суду клопотання в. о. начальника Закарпатської митниці ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам ст. 55 КПК України.

На обґрунтування клопотання про повернення обвинувального акту прокурору зазначено, що 22 серпня 2022 року до Закарпатської митниці (далі - митниця) надійшов лист від старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові (далі - слідчий ДБР), яким повідомлено про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про об`єднане кримінальне провадження №0000002 за підозрою посадової особи митниці у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України. Також даним листом слідчий ДБР просив виділити особу, яка буде представником потерпілого Закарпатської митниці у вказаному кримінальному провадженні. 29.08.2022 року митницею направлено відповідь на лист слідчого ДБР, яким повідомлено про відсутність у митниці матеріалів та документів, які б містили достатні підстави для уповноваження працівника митниці на здійснення представницьких функцій у цьому кримінальному провадженні. Зокрема, звернуто увагу слідчого ДБР на відсутність доданої копії постанови про визнання юридичної особи потерпілою, витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постанови уповноваженої особи або іншого документу, яким встановлено розмір завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди Закарпатській митниці. Лист митниці від 17.05.2022 вих. №7.7-08-1/3/22/2466 до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові з своїм змістом та висновками не є заявою про вчинення щодо Закарпатська митниці кримінального правопорушення. Заява про залучення митниці до провадження як потерпілого ними також не подавалась. Закарпатська митниця не давала згоду на визнання її потерпілою у цій справі. Внесення можливих несанкціонованих змін до автоматизованих систем АСМО «Інспектор» та ЄАІС, які не належать митниці, не утворює підстав вважати такі дії завданням майнової шкоди Закарпатській митниці. Відповідно до Положення про Закарпатську митницю, затвердженого наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 № 489, митниця утворюється як територіальний орган Держмитслужби без статусу юридичної особи. Закарпатська митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності безпосередньо здійснює митну справу, забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи, а також реалізацію делегованих повноважень Державної митної служби України як її відокремлений підрозділ. Повноваження Держмитслужби в частині володіння ЄАІС та інформацією, що в ній створена, Закарпатській митниці не делеговані. Таким чином, Закарпатська митниця як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, що у зоні своєї діяльності забезпечує реалізацію делегованих повноважень Державної митної служби України, не може бути потерпілим у даному кримінальному проваджені, відповідно до вимог статті 55 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив підтримав раніше подане ним клопотання про закриття кримінального провадження. На обґрунтування клопотання захисник вказав, що злочин передбачений ч. 1 ст. 362 КК України, відповідно до п.1 ч. 1 ст.477 КПК України, віднесено до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, що може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. В даному конкретному випадку обвинувачення за ч. 3 ст. 362 КК України є похідним від ч. 1 ст. 362 КК України, оскільки кваліфікуючою ознакою такого зазначено - повторність. Згідно положень ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. На переконання захисника, Закарпатська митниця не висловила своєї однозначної позиції про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.362, ч.3 ст.362 КК України, а тому таке слід розцінювати, як відмову потерпілого від підтримання обвинувачення у суді.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію захисника адвоката ОСОБА_6 ..

Заслухавши думку прокурора, представника потерпілої сторони, обвинуваченого, захисника, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки сторони захисту, суд приходить до такого висновку.

Згідно із приписом п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Обвинувальний акт має містити такі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України. Так однією з процесуальних вимог до обвинувального акту є анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Одним з основних завдань кримінального провадження згідно з вимогами чинного КПК України є захист особи, суспільства та держави, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактична (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 КПК України якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Таким чином права і обов`язки потерпілого можуть вникнути у особи і в разі коли в ході досудового розслідування буде встановлено, що їй завдано шкоди (і до цього моменту вона не зверталась із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення чи із заявою про залучення її до справи як потерпілого) і від неї отримано письмову згоду на визнання її потерпілим.

Участь особи у кримінальному провадженні у якості потерпілого пов`язана з реалізацією наданих йому прав і виконання покладених на нього обов`язків.

Ціль участі потерпілого у кримінальному провадженні пов`язана з необхідністю відновити порушені права або компенсувати завдану злочином шкоду (або одночасно перше і друге).

Пленум Верховного Суду України в постанові від 02.07.2004 № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» звернув увагу судів на те, що послідовне і неухильне додержання на всіх стадіях кримінального судочинства норм кримінально-процесуального законодавства України, якими передбачені права потерпілих від злочинів, є однією з важливих умов здійснення закріпленого ст. 55 Конституції України права громадян на судовий захист від протиправних посягань.

Суди зобов`язані вживати всіх можливих заходів до забезпечення участі потерпілого в судовому засіданні (п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 № 13). Потерпілий бере участь у судовому засіданні як сторона обвинувачення і користується рівними з іншими учасниками судочинства правами та свободою в наданні й дослідженні доказів, доведенні їх переконливості перед судом (п.21 вказаної Постанови).

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 - головний державний інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: за ч.1 ст.362 КК України, тобто у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах, вчинені особою, яка має право доступу до неї; за ч.3 ст.362 КК України, тобто у несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах, вчинені особою, яка має право доступу до неї, вчиненій повторно; за ч.1 ст. 366 КК України, тобто у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей. Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, не встановлені.

В обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 362, ч.3 ст.362, ч.1 ст. 366 КК України, органом досудового розслідування Закарпатську митницю (код ЄДРПОУ ВП:43985560, місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20) зазначено потерпілою стороною.

Згідно наданого суду витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною особою є Державна митна служба України , а Закарпатська митниця - є відокремленим підрозділом Держмитслужби, тобто не має статусу юридичної особи.

У підготовчому судовому засіданні представники Закарпатської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби, категорично заперечували, що Закарпатська митниця (в особі керівника), зверталася до правоохоронних органів із заявою про кримінальне правопорушення. При цьому стверджували, що Закарпатська митниця (в особі керівника), не подавала клопотання слідчому про залучення до провадження в якості потерпілої сторони Закарпатську митницю та не давала слідчому своєї згоди на таке визнання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 362 КК України відповідно до п.1 ч. 1 ст.477 КПК України, віднесено до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, що може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. В даному конкретному випадку обвинувачення за ч. 3 ст. 362 КК України є похідним від ч. 1 ст. 362 КК України, оскільки кваліфікуючою ознакою такого зазначено - повторність.

Згідно положень ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Разом з цим, клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою представника потерпілої сторони від обвинувачення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362 КК України, не знаходить свого підтвердження, оскільки потерпіла сторона не подавала суду заяву про відмову від обвинувачення та не заявляла про таке в усній формі. Більше того, представники потерпілої сторони категорично заперечують, що Закарпатська митниця є потерпілою стороною у даному кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362, ч.1 ст. 366 КК України, не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме: в порушення положень ч.1 ст.55 КПК України, Закарпатську митницю, як відокремлений підрозділ ДМС України, без статусу юридичної особи, зазначено потерпілою стороною.

Відокремлений підрозділ - це підрозділ юридичної особи, що знаходиться поза її місцезнаходженням, здійснює всі або частину її функцій, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Відокремлений підрозділ не є юридичною особою. Такий підрозділ наділяється майном юридичної особи, що його створила, і діє на підставі затвердженого нею положення.

Об`єктом злочину, передбаченого ст. 362 КК України - є власність на комп`ютерну інформацію, встановлений порядок її зберігання та використання.

У клопотанні в.о. начальника Закарпатської митниці ОСОБА_8 зазначає, що відповідно до пункту 1.3 Положення про Закарпатську митницю, затвердженого наказом ДМС України від 29.10.2020 року № 489, Державна митна служба України - є власником ЄАІС Держмитслужби та інформації, яка створена Держмитслужбою. Держмитслужба є й розпорядником інформації, яка обробляється в ЄАІС. Згідно п.3.1 Положення, до складу ЄАІС Держмитслужби входить, автоматизована інформаційна система «Центр», АСМО та локальні підсистеми митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, що взаємодіють із АІС «Центр».

Таким чином, неправильне визначення органом досудового розслідування, власника комп`ютерної інформації, тобто потерпілої сторони, у даному кримінальному провадженні, унеможливлює для обвинуваченого, якісно та в повній мірі здійснювати свій захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист, як наслідок слугує беззаперечною підставою для скасування вироку суду.

Відповідно до положень ч.7 ст.55 КПК України, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. Положення цієї статті не поширюється на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Крім того, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000136 від 22.08.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст.362, ч.3 ст.362, ч.1 ст. 366 КК України, в ході досудового розслідування не виносилася постанова про визнання потерпілим.

Суд критично ставиться до Постанови про визнання потерпілим від 25 травня 2022 року, прийнятої у кримінальному провадженні № 0000002 від 17.05.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 362 КК України, в якому ОСОБА_3 був залучений та допитаний в якості свідка, оскільки надана прокурором постанова не стосується кримінального провадження № 0000136 від 22.08.2022 р.

Злочин передбачений ч. 1 ст. 362 КК України, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до п.1 ч. 1 ст.477 КПК України, віднесено до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

З врахуванням наведеного вище та процесуальної неможливості усунути вказаний недолік обвинувального акту (заміну потерпілого у приватному обвинуваченні) під час судового провадження, суд дійшов висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо вказаної особи.

Наведені вище порушення вимог КПК України, суд вважає істотними та такими, що перешкоджають призначенню судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Так як судом прийнято рішення про повернення обвинувального акта прокурору, питання, пов`язані із підготовкою до судового розгляду, судом не вирішуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 315, 370-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст. 362, ч.3 ст. 362 КК України на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення - відмовити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000136 від 22.08.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362, ч.1 ст. 366 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1