справа № 208/2234/23
№ провадження 1-в/208/150/23
УХВАЛА

Іменем України

27 березня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, -

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшло подання державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного 04.11.2021 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим, призначеним вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.04.2021 року, остаточно призначити покарання у виді 5 років 2 місяці позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховувати з 23.11.2018 року.

Подання вмотивоване наявністю формальних підстав, передбачених ст. 81 КК України, а саме відомостями, що засуджена характеризується задовільно та з метою забезпечення права засудженої на належне лікування, до засудженої необхідно застосувати умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

У судовому засіданні представник установи виконання покарань ОСОБА_4 та засуджена ОСОБА_5 подання підтримали з підстав, наведених у його мотивувальній частині. ОСОБА_5 зазначила, що щиро кається у скоєном та просить умовно-достроково звільнити її, оскільки вона терміново потребує оперативного втручання. Пояснила, що потерпає від постійного нестерпного болю, та ліки, які їй надають в колонії, не допомагають їй.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти означеного подання, посилаючись на те, що засуджена не має жодного заохочення, має три стягнення, хоч і погашені у встановленому законом порядку, тобто підстав, передбачених ст. 81 КК України немає. Стосовно хвороби засудженої, зазначив, що засуджена може бути прооперована і в іншому закладі охорони здоров`я, окрім КНП «Міська клінічна лікарня №4» та в КП «Дніпропетровська Клінічна Лікарня ім. Мечникова». Просив відмовити в задоволенні подання.

Вислухавши учасників справи та вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку про його обґрунтованість, виходячи з наступного.

З документів, наявних у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_5 засуджена 04.11.2021 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим, призначеним вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.04.2021 року, остаточно призначити покарання у виді 5 років 2 місяці позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховувати з 23.11.2018 року. Станом на дату звернення до суду з означеним поданням відбула 2/3 частини строку покарання.

Характеризуючи дані засуженої ОСОБА_5 вказують, що вона з 30.11.2018 року утримувалась в УВП №4 м. Дніпро. Характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала. З 12.11.2021 року прибула для подальшого відбування покарання до державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)». Характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала. З 10.12.2021 року утримувалась в УВП №4 м. Дніпро. Характеризувалась негативно. Вимог встановленого порядку режиму утримання та правил внутрішнього розпорядку не дотримувалась, за що тричі притягувалась до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. 11.11.2022 року повернулась до державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» для подальшого відбування покарання. До суспільно-корисної оплачуваної праці не залучається за власним бажанням через свій стан здоров`я. Умов встановленого порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку не порушує. Стягнень та заохочень не має. З представниками адміністрації установи дотримується правомірних взаємовідносин. Серед засуджених конфліктних ситуацій не створює, але через хворобу від засудженої є специфічний запах гниття, через що інші її стороняться. Засуджена постійно плаче, скаржиться на біль, погано спить. Перебуває на профілактичному обліку установи, як схильна до самогубства та самоушкодження. Неодноразово висловлювала думки вкоротити собі віку через нестерпний біль. Залучена до програм виховного впливу, тематичні заходи відвідує з зацікавленістю, проявляє інтерес. З рідними підтримує соціально-корисний зв`язок шляхом телефонних розмов. Інколи отримує передачі. Засуджена згідно медичного висновку хворіє на ряд хронічних захворювань. Останнім часом знаходиться в пригніченому стані, через постійні болі. На даний час вона перебуває на амбулаторному лікуванні, постійно приймає підтримуючу медикаментозну терапію, яка є недостатньою для лікування її захворювання. На жаль, захворювання, якими страждає засуджена, не входять до Переліку захворювань, що є підставою для звільнення від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом МОЗ України та Міністерством юстиції України №1348/5/572 від 15 серпня 2014 року.

У зв`язку з загостренням хронічної хвороби засуджена потребує госпіталізації до лікарняних закладів, однак на запити установи щодо лікування засудженої, з КНП «Міська клінічна лікарня №4» та в КП «Дніпропетровська Клінічна Лікарня ім. Мечникова» було отримано відповідь, що в зв`язку зі збройною агресією рф та введення режиму воєнного стану збільшилась кількість пацієнтів у закладі. Тому задовольнити прохання щодо госпіталізації засудженої задовольнити не можуть. Таким чином, на даний час засуджена позбавлена права на належну медичну допомогу, яку б могла отримати у цивільних закладах МОЗ. Із засудженою проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення. За результатами має середній рівень. Питання побутового влаштування після звільнення вирішено позитивно.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

За змістом ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 має захворювання, через яке має специфічний запах гниття, через що інші її стороняться. Засуджена постійно плаче, скаржиться на біль, погано спить. На даний час вона перебуває на амбулаторному лікуванні, постійно приймає підтримуючу медикаментозну терапію, яка є недостатньою для лікування її захворювання. У зв`язку зі збройною агресією рф та введення режиму воєнного стану КНП «Міська клінічна лікарня №4» та в КП «Дніпропетровська Клінічна Лікарня ім. Мечникова» збільшилась кількість пацієнтів у закладі, тому задовольнити прохання щодо госпіталізації засудженої задовольнити вони не можуть. Таким чином, засуджена позбавлена права на належну медичну допомогу, яку б могла отримати у цивільних закладах МОЗ.

Зважаючи на вищевикладене, за встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що засуджена ОСОБА_5 засуджена відбула більше ніж 2/3 призначеного покарання, потребує лікування, до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, суд

постановив:

Подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену 04.11.2021 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим, призначеним вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.04.2021 року, остаточно призначити покарання у виді 5 років 2 місяці позбавлення волі

умовно-достроково звільнити від відбування невідбутої частини покарання на строк 9 місяців 26 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1