Справа № 186/990/22
Провадження № 1-кс/0186/282/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" листопада 2022 р. м.Першотравенськ.
Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ,

слідчого - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в м.Першотравенську клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 10 жовтня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, розлученого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на обліку в лікарів психіатра та нарколога неперебуваючого, несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
02 листопада 2022 року слідчий СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернулася до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного - ОСОБА_7 , внесеним в рамках кримінального провадження №0000239, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.
Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 у невстановлений слідством час, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав кристалічну речовину, загальною масою 0,1254 г, яка містить психотропну речовину «метамфетамін», обіг якої обмежено, загальною масою 0,0395 г, яку незаконно зберігав у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , гаражного товариства «Першотравневе», м.Першотравенська, Дніпропетровської області, користувачем якого він являється, з метою подальшого незаконного збуту.
У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут вищевказаної психотропної речовини, ОСОБА_7 , перебуваючи поряд з гаражним приміщенням № НОМЕР_1 , гаражного товариства «Першотравневе», м.Першотравенська, Дніпропетровської області, користувачем якого він являється, 31 жовтня 2022 року, приблизно о 14:40 годині, незаконно збув ОСОБА_11 один прозорий сліп-пакет, з кристалічною речовиною масою 0,1254 г, яка містить в собі психотропну речовину «метамфетамін», обіг якої обмежений, масою 0,0395 г, за що, відповідно, отримав від ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 400 гривень.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , кваліфікується по ч.1 ст.307 КК України, - як незаконне придбання, зберігання та незаконний збут психотропної речовини.
Підозра ОСОБА_7 у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами.
Підставою для внесення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, і в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 не працює, постійного джерела доходів не має, власне житло відсутнє, за місцем реєстрації не проживає, сталих соціальних зв`язків та постійного місця проживання в м. Першотравенську не має та, враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. .
Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 не працює, у нього відсутній постійний заробіток, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності по ст.309 КК України, крім того 18 серпня 2022 року відносно ОСОБА_7 до суду скерований обвинувальний акт по ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується довідкою з УІАП ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, в тому числі з корисливих мотивів.
01 листопада 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

У зв`язку з викладеним виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як обрання більш м`якого запобіжного заходу не дає можливості запобігти вищевказаним ризикам.
Просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з визначенням підозрюваному застави у розмірі 300 мінімальних заробітних плат, як для працездатної особи.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовільнити.

Підозрюваний та його захисники заперечували проти задоволення клопотання, останні просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а якщо суд застосує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то визначити запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Свідок - ОСОБА_12 , підтвердила в судовому засіданні, що ОСОБА_7 є її чоловіком, шлюб з яким не зареєстрований, вони проживають однією сім`єю по АДРЕСА_2 , приблизно сім-вісім років, мають трьох малолітніх дітей. У чоловіка є дохід, приносить кошти від ремонту автомобілів, щомісячно по різному, в середньому 10000 гривень за місяць. За час проживання він ніколи нікуди не зникав, в розшук його не оголошували, вона не подавала, він нормальний чоловік, працьовитий. Шлюб офіційно не оформлений, тому, що вона не бажає, він пропонує. Квартира належить їй на праві приватної власності, його мама допомогла їй купити квартиру, на неї оформити, у нього квартири та майна немає. ОСОБА_13 працював на шахті років п`ять тому, а ці п`ять років працює в гаражах, чому не оформився ПП, не знає, вона в його роботу не вникає.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходжу з того, що в силу вимог ст.ст.177 та 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа, вірогідно, вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.
Так, на наявність підозри ОСОБА_7 у вчиненні цього злочину вказують наступні докази, долучені до клопотання: протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 31 жовтня 2022 року, згідно якого, ОСОБА_7 незаконно збув ОСОБА_11 прозорий поліетиленовий сліп-пакет з кристалічною речовиною; протокол обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 в ГТ «Першотравневе», м. Першотравенська, Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року, під час якого, в чорній сумці, виявлені грошові кошти, серед яких знаходились купюри по 100 гривень в кількості 2 штук з наступними номерами УД 4328306 та АГ 4009261, номера яких є ідентичними купюрами, що були видані ОСОБА_11 для проведення закупки психотропної речовини; висновком судової експертизи №СЕ-19/104-22/34285 НЗПРАП, згідно якого, надана на експертизу 01 листопада 2022 року кристалічна речовина бежевого кольору, масою 0,1254 г, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфетамін». Маса «метамфетаміну» складає 0,0395 г.
З огляду на викладене ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.
На переконання слідчого судді, ці докази є належними та достатніми на цій стадії провадження для прийняття рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Що стосується встановлених слідчим ризиків, передбачених п.п 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останні є такими, що об`єктивно існують.
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 офіційно не працює, постійного джерела доходів не має, власне житло відсутнє, за місцем реєстрації не проживає, враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працює, у нього відсутній постійний заробіток, крім того 18 серпня 2022 року відносно ОСОБА_7 до суду скерований обвинувальний акт по ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується довідкою з УІАП ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, в тому числі з корисливих мотивів.
Повідомлення про підозру підозрюваному вручене 01 листопада 2022 року.

31 жовтня 2022 року о 20:15 годині підозрюваного затримано в порядку ст.208 КПК України.

Відповідно ст.178 КПК України враховую вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 , тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, обставини його вчинення, покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, а також особу підозрюваного, який є працездатним, не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні трьох малолітніх дітей, схильність до вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів.

З урахуванням наведених обставин, приходжу до висновку про те, що ризики переховування від органів досудового розслідування, вчинення інших кримінальних правопорушень, є реальними.
Оцінюючи вищевказані обставини, також зважаю на практику ЄСПЛ, зокрема, в частині того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.
Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працює та не має засобів для існування, зареєстрований та проживає за різними адресами в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, вважаю, за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч.3 ст.183 КПК України, відповідно до яких, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства, чи який спричинив загибель людини.
Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Такою сумою застави суд визначає сімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 182 000 гривень, який не є завідомо непомірним для нього, з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
Враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, те, що він обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, не працює, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити нові злочини з корисливих мотивів, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-184, 186,187, 193,194, 196,197, 309, 369-372, 376 КПК України, - слідчий суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 10 жовтня 2022 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовільнити.
Обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Строк запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 20 години 15 хвилин 31 жовтня 2022 року по 20 годину 15 хвилин 29 грудня 2022 року включно.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Визначити заставу у розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 182 000 (сто вісімдесят дві тисячі) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави, вважати, що ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатись із м.Першотравенська, Дніпропетровської області, за місцем проживання: по АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора та суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «02» листопада 2022 року о «_____» годині «____» хвилин.

__________________ ОСОБА_7 .