Справа № 308/3041/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000157, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому останній просить накласти арешт на речі та майно, вилучені 15.02.2023 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, а саме: сумку чорного кольору з наявним маркуванням «base XX»; предмет схожий на корпус гранати циліндричної форми, оливкового кольору з наявним маркуванням чорного кольору «9577Т» (РГД 5) та предмет схожий на корпус гранати зеленого кольору з ромбоподібними витискненнями з маркуванням «182Т» (граната Ф1); предмети схожі на два корпуса запалів до гранат з наявними маркуваннями на запобіжному важелю УЗРГМ 2184-84 583 та УЗРГМ 2 82- 86 583; предмет схожий на магазин для автомата з маркуванням 020 та зеленою наліпкою, в якому наявні патрони у кількості 28 одиниць та предмет схожий на магазин для автомата без маркувань в якому наявні патрони у кількості 28 одиниць.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Органом досудового розслідування встановлено, що 18.01.2023 до Ужгородського РУП надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про те, що ним отримано інформацію, що на території м. Ужгород, проживає особа ОСОБА_4 , яка систематично продає різного роду боєприпаси та вибухові речовини.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок збуту вибухових пристроїв та вибухових речовин, 15 лютого 2023 року близько 16 години 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив дії по збуту, громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 предмети які відповідають ознакам вибухових речовин та вибухових пристроїв, а саме: корпус гранати циліндричної форми, оливкового кольору з наявним маркуванням чорного кольору «9577Т» (РГД 5), корпус гранати зеленого кольору з ромбоподібними витискненнями з маркуванням «182Т» (граната Ф1), два корпуса запалів до гранат з наявними маркуваннями на запобіжному важелю УЗРГМ 2184-84 583 та УЗРГМ 2 82- 86 583, магазин для автомата з маркуванням 020 та зеленою наліпкою в якому наявні патрони у кількості 28 одиниць, магазин для автомата без маркувань в якому наявні патрони у кількості 28 одиниць, за що отримав гроші в сумі 5000 гривень.

Вказані вище виявлені та вилучені речі та предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, були знаряддям вчинення злочину і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії.

Враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України, а саме арешту майна.

У судове засідання прокурор не з`явився, при цьому при зверненні до суду з клопотанням подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Володілець речей та майна у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином.

У зв`язку з неявкою учасників кримінального провадження на розгляд клопотання, на підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000157 від 19.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У даному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, за якого 18.01.2023 до Ужгородського РУП надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, про те, що ним отримано інформацію, що на території м. Ужгород, проживає особа ОСОБА_4 , яка систематично продає різного роду боєприпаси та вибухові речовини.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок збуту вибухових пристроїв та вибухових речовин, 15 лютого 2023 року близько 16 години 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив дії по збуту, громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 предмети які відповідають ознакам вибухових речовин та вибухових пристроїв, а саме: корпус гранати циліндричної форми, оливкового кольору з наявним маркуванням чорного кольору «9577Т» (РГД 5), корпус гранати зеленого кольору з ромбоподібними витискненнями з маркуванням «182Т» (граната Ф1), два корпуса запалів до гранат з наявними маркуваннями на запобіжному важелю УЗРГМ 2184-84 583 та УЗРГМ 2 82- 86 583, магазин для автомата з маркуванням 020 та зеленою наліпкою в якому наявні патрони у кількості 28 одиниць, магазин для автомата без маркувань в якому наявні патрони у кількості 28 одиниць, за що отримав гроші в сумі 5000 гривень.

Вилучені речі та предмети постановою слідчого від 15.02.2023 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та приєднано до кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000157, на які орган досудового розслідування просить накласти арешт з метою збереження речових доказів як такі, що зберегли на собі його сліди кримінального правопорушення та для проведення у подальшому ряду слідчих дій.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно із ч. 1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, ступінь його суспільної небезпеки та характер вчиненого діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та задоволення клопотання з метою забережня речових доказів для уникнення приховування, знищення, перетворення таких.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000157 задовольнити.

Накласти арешт на речі та майно, вилучені 15.02.2023 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, а саме: сумку чорного кольору з наявним маркуванням «base XX»; предмет схожий на корпус гранати циліндричної форми, оливкового кольору з наявним маркуванням чорного кольору «9577Т» (РГД 5) та предмет схожий на корпус гранати зеленого кольору з ромбоподібними витискненнями з маркуванням «182Т» (граната Ф1); предмети схожі на два корпуса запалів до гранат з наявними маркуваннями на запобіжному важелю УЗРГМ 2184-84 583 та УЗРГМ 2 82- 86 583; предмет схожий на магазин для автомата з маркуванням 020 та зеленою наліпкою, в якому наявні патрони у кількості 28 одиниць та предмет схожий на магазин для автомата без маркувань в якому наявні патрони у кількості 28 одиниць.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1