Справа № 750/4850/23
Провадження № 1-кс/750/1889/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005650 від 27.10.2020,-

в с т а н о в и в:

13.04.2023 до суду після доопрацювання надійшло клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в якому слідчий просить накласти арешт на майно, визнане речовим доказом.

Слідчий в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власник майна у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасника провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до наступних висновків.

Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005650 від 27.10.2020, за фактом заволодіння шляхом обману нерухового майна ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_5 показав, що 02.09.2016 він придбав у ОСОБА_6 житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 158,7 кв.м., на земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:0064. Договір укладалися в м. Чернігів у приватного нотаріуса ОСОБА_7 з особистою присутністю всіх сторін та особисто ОСОБА_8 . Останній, 09.08.2016, діючи за довіреністю, посвідченою віце-консулом Генерального консульства України в Мілані ОСОБА_9 12 липня 2016 року за №2798н, від доньки ОСОБА_8 . ОСОБА_10 , здійснив продаж вищезазначеного об`єкта нерухомості та земельної ділянки від її імені ОСОБА_6 . В січні 2019 року донька ОСОБА_8 ОСОБА_10 звернулася до Бородянського районного суду Київської області з позовом до свого батька ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання недійсними ряду договорів купівлі-продажу вищезазначеного житлового будинку та земельної ділянки, укладених між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та між ОСОБА_10 , від імені якої діяв її батько ОСОБА_8 на підставі вказаної довіреності, та ОСОБА_6 , та повернути вищевказані об`єкти нерухомості у володіння ОСОБА_10 . Підставою, на яку посилалась ОСОБА_10 у своєму позові про визнання правочинів недійсними є укладення договорів без її волі та на підставі підробленої ОСОБА_8 довіреності. Вказує, що ОСОБА_8 , його син ОСОБА_11 та ОСОБА_10 неодноразово вчинювали продаж об`єктів нерухомого майна та в подальшому через суд визнавали ці договори недійсними, повертали вказані об`єкти нерухомості у власність родини та залишали грошові кошти собі. Потерпілий вказує, що ОСОБА_10 видала ОСОБА_8 довіреність, в якій наділяла його правом продати житловий будинок, а її чоловік ОСОБА_12 надав відповідну письмову згоду на продаж вказаного будинку; в подальшому ОСОБА_10 скасувала вказану довіреність, однак згоду на продаж вказаного будинку, надану її чоловіком ОСОБА_12 , не скасовано. ОСОБА_8 на підставі вказаної довіреності отримав дублікати правовстановлюючих документів, продав зазначений будинок своєму товаришу ОСОБА_6 , при цьому грошові кошти ОСОБА_8 від останнього не отримав. 02.09.2016 ОСОБА_5 в м. Чернігові, не знаючи про вищевказані обставини, придбав у ОСОБА_6 зазначений житловий будинок з земельною ділянкою, при цьому грошові кошти ОСОБА_6 відразу передав ОСОБА_8 , який також був присутній при укладанні вказаного договору.

Допитаний як свідок ОСОБА_6 показав, що влітку 2016 року до нього звернувся його знайомий ОСОБА_8 та запропонував купити в нього житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , за довіреністю, яку йому надала його донька ОСОБА_13 . Як пояснив ОСОБА_8 , він не може бути одночасно продавцем і покупцем нерухомості, а строк довіреності закінчується, у зв`язку з чим останній попросив оформити будинок та земельну ділянку на нього. Також ОСОБА_8 повідомив, що всі необхідні витрати він здійснить самостійно та в подальшому, коли він знайде покупця на будинок, то скаже ОСОБА_6 , кому його продати. Проконсультувавшись з юристами, він погодився та підписав договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Через деякий час ОСОБА_8 повідомив, що в м. Чернігів він знайшов покупця будинку та земельної ділянки, та через декілька днів він з ОСОБА_8 поїхали до Чернігова, де зустрілись з покупцем ОСОБА_5 , з яким ОСОБА_8 обговорював питання щодо укладення договору. Після цього вони пішли до нотаріуса, де ОСОБА_6 склав розписку про отримання грошових коштів від ОСОБА_5 згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. Після цього ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 18400 доларів США, які той одразу, не перераховуючи, передав ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_6 підписав договори купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 329039521 житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 158,7 кв.м., та земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0064 належать ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 09.11.2022 житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 158,7 кв.м., та земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0064 визнано речовим доказом.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, і як слідує з ч. 3 цієї статті у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, будинок і земельна ділянка, є об`єктом кримінально протиправного діяння, а отже відповідають критеріям, встановленим у ст. 98 КПК України, тому з метою збереження речових доказів на таке майно слід накласти арешт. Враховуючи розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, необхідно накласти арешт на майно, заборонивши ОСОБА_5 розпоряджатись і користуватись зазначеним у клопотанні майном.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 158,7 кв.м., та на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0064, що належать ОСОБА_5 , заборонивши останньому розпоряджатись указаним майном.

Слідчому СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 забезпечити зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1