печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В.,

за участю секретаря ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 у кримінальному провадженні № 0000983 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000983 від 02.11.2021 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1 КК України; за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 255-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_1 , достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, набувши статусу суб`єкта підвищеного злочинного впливу, поширював його в слідчому ізоляторі за наступних обставин.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка утримується у слідчому ізоляторі, здобув значний тюремний і кримінальний досвід.

Так, 26.07.2018 до ОСОБА_1 ухвалою Печерського районного суду м. Києва по матеріалам кримінального провадження № 0000701 за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У подальшому ОСОБА_1 утримувався в ДУ «Київський слідчий ізолятор», розташований за адресою: м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 13, в період по 04.10.2021, а також з 11.10.2021 по дату винесення 16.08.2022 Печерським районним судом м. Києва вироку у вказаному кримінальному провадженні, і продовжує утримуватись до набрання вироком законної сили.

При цьому ОСОБА_1 належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став. Навпаки, набувши кримінального досвіду, ОСОБА_1 , утримуючись під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», з червня 2020 року, маючи авторитет серед ув`язнених, протиставляючи себе поняттям законності, ігноруючи дотримання вимог самокерованої правослухняної поведінки, маючи певний життєвий досвід та розуміння принципів діяльності криміногенних елементів, почав підтримувати зв`язки з представниками криміналітету, не бажав ставати на шлях виправлення та не дотримувався вимог чинного законодавства України, почав підтримувати субкультуру, ідеологію та звичаї злочинного світу (спосіб життя і моралі), завдяки власному авторитету, особистим якостям та можливостям, зумовленими соціальними та ситуативними факторами, почав встановлювати та поширювати злочинний вплив у суспільстві та на діяльність інших представників злочинного середовища під час координованих ним процесів з метою забезпечення ефективного функціонування злочинної діяльності та забезпечення потреб «злочинної спільноти», почав підтримувати та поширювати в суспільстві так звані «злодійські ідеї та традиції».

У зв`язку з цим приблизно у жовтні 2018 року, більш точний час досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_1 , маючи серед ув`язнених осіб авторитет як особа, що веде «правильний» для «злодійських традицій» спосіб життя, у період попереднього ув`язнення в ДУ «Київський слідчий ізолятор», за підтримки так званих «ворів у законі», набув статус особи, яка наглядає за дотриманням загальноприйнятих в злодійських колах неписаних законів поведінки - так званого «смотрящого» за ДУ «Київський слідчий ізолятор», набувши тим самим статусу суб`єкта підвищеного злочинного впливу.

ОСОБА_1 , починаючи з червня 2020 року, більш точний час досудовим слідством не встановлено, перебуваючи в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», маючи статус так званого «смотрящого» за вказаною установою, діючи умисно, переслідуючи мету поширення свого злочинного впливу у суспільстві вирішив організувати та в подальшому контролювати матеріальне забезпечення потреб «злочинної спільноти» ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Для досягнення вказаної мети, а також швидкого та ефективного управління «злодійським общаком», ОСОБА_1 вирішив залучити до вказаної діяльності особу, яка також має статус суб`єкта злочинного впливу, має серед ув`язнених осіб авторитет як особи, яка веде «правильний» для «злодійських традицій» спосіб життя та здійснює нагляд за дотриманням загальноприйнятих в злодійських колах неписаних законів поведінки, та перебуває на свободі - ОСОБА_2 .

В свою чергу ОСОБА_1 , будучи так званим «смотрящим» за ДУ «Київський слідчий ізолятор», завдяки своєму авторитету у злочинному світі, перебуваючи у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, з метою поширення свого злочинного впливу на осіб, які утримуються в даній установі, мав координувати процеси збору, накопичення, обліку та розпоряджання грошовими коштами, тобто так званим «злодійським общаком», подальшого розподілу вказаних коштів на потреби осіб, які утримуються у ДУ «Київський слідчий ізолятор», придбання за ці кошти й незаконного переправлення до вказаного слідчого ізолятору забороненого внутрішніми правилами алкоголю та іншої продукції і предметів, які були придбані за кошти «злодійського общака», процеси виведення грошових коштів з ДУ «Київський слідчий ізолятор» у вільний обіг, процеси забезпечення ефективного функціонування злочинної діяльності та забезпечення потреб «злочинної спільноти», які утримувалися у різних камерах слідчого ізолятора.

Таким чином, «смотрящий» за ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_1 , діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_2 , у період часу з червня 2020 року по квітень 2021 року, більш точний період досудовим слідством не встановлено, перебуваючи в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, завдяки своєму авторитету, особистим якостям та можливостям, зумовленими соціальними та ситуативними факторами:

1) поширював злочинний вплив в суспільстві та на діяльність інших представників злочинного середовища під час координованих ним процесів з метою забезпечення ефективного функціонування злочинної діяльності, матеріального забезпечення потреб «злочинної спільноти» та координації злочинної діяльності на території ДУ «Київський слідчий ізолятор»;

2) здійснював виведення грошових коштів у вільний обіг під контроль ОСОБА_2 , тобто до так званого «злодійського общака», координував їх подальше спрямування на забезпечення потреб «злочинної спільноти», шляхом придбання за отримані кошти та забезпечення постачання на територію слідчого ізолятора тютюнових виробів, алкогольних напоїв, продуктів харчування для осіб, утриманих в слідчому ізоляторі, де вони розподілялись «смотрящим» за ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_1 між особами, які ведуть «правильний», у розумінні «злочинного світу», спосіб життя;

3) спільно із ОСОБА_2 вів облік грошових коштів, в якому відображено усі надходження та витрати так званого «злодійського общака», та здійснював звірку грошових коштів, виведених із ДУ «Київський слідчий ізолятор», грошових коштів, отриманих від «злочинної спільноти» з волі, а також витрачених грошових коштів, придбаних тютюнових виробів, алкогольних напоїв, продуктів харчування на потреби «злочинної спільноти».

Зокрема, маючи на меті поширення злочинного впливу в суспільстві, так званий «смотрящий» за ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_2 , здійснювали збір, накопичення, облік та розпорядження грошовими коштами, тобто так званим «злодійським общаком», подальший розподіл вказаних коштів на потреби осіб, які утримуються у ДУ «Київський слідчий ізолятор», придбання за ці кошти й незаконне переправлення до вказаного слідчого ізолятору забороненого внутрішніми правилами алкоголю та іншої продукції і предметів, які були придбані за кошти «злодійського общака».

23.11.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва встановлено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 06.04.2023.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, що вказані у клопотанні та долучені до нього.

Підставою застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід - тримання під вартою, згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1,2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, що пов`язано із застосуванням до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю підстав вважати, що це може запобігти спробам підозрюваного до наступного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати належної поведінки ОСОБА_1 під час досудового розслідування та судового розгляду.

З урахуванням викладеного, слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_11 заперечувала проти клопотання, в його задоволенні просила відмовити, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність в провадженні будь-яких з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, про наявність яких стверджує прокурор. Зібрані в провадженні докази, якими прокурор обґрунтовує підозру, стосуються інших осіб, зокрема ОСОБА_2 , та жодним чином не підтверджують причетність до протиправної діяльності ОСОБА_1 , також існують обґрунтовані сумніви в допустимості зібраних доказів та належності проведеної лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи, оскільки експерт надає відповідь не на ті питання, які йому поставлені слідчим. Вважала відсутніми підстави для застосування щодо ОСОБА_1 будь-якого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_1 підтримав свого захисника та додатково зазначив, що клопотання сторони обвинувачення ґрунтується на припущеннях, не містить жодних доказів зв?язку ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , цього не підтверджує і експертиза голосу. Щодо ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, то підозрюваний зазначив, що він не може переховуватися, оскільки вже має запобіжний захід у іншому кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою, вплив на інших також виключається, оскільки немає жодного свідка, який би вказав на причетність ОСОБА_1 до інкримінованих кримінальних правопорушеннях. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є необґрунтованим, оскільки інше правопорушення було вчинене не навмисно (ДТП). Усі документи, що були вилучені під час обшуку, нічого не доводять, оскільки у камері, де проходив обшук, проживає більше 10 осіб та вилучені речі можуть належати будь-кому з них. З урахуванням викладеного просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали клопотання, матеріали, що надані у судовому засіданні, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000983 від 02.11.2021 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1 КК України; за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 255-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

07.11.2022 постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 кримінальні провадження № 0000986 та № 0000983 об`єднано в одне провадження та присвоєно номер № 0000983 /том 1 а.м. 23-24/.

При цьому 29.09.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000986 до 06.04.2023 /том 2 а.м. 50-54/.

23.11.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1 КК України /том 2 а.м. 31-44/.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_1 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме: протоколах тимчасового доступу до речей і документів від 17.06.2022, 20.06.2022 /том 1 а.м. 35-52, 56-94/, протоколах допиту свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 /том 1 а.м. 95-100, 101-104, 105-108, 109-112, 113-117/, протоколі проведення НС(Р)Д від 27.04.2022 /том 1 а.м. 118-162/, висновку експерта від 25.08.2022 № 19843/22-39 /том 1 а.м. 164-212/, висновку експерта від 17.11.2022 № СЕ-19-22/41918-ВЗ /том 1 а.м. 213-220/, протоколі огляду та дослідження інформації /том 1 а.м. 221-246/, висновку експерта від 17.11.2022 № 29521/22-39 /том 2 а.м. 1-22/, висновку експерта від 17.11.2022 № СЕ-19-22/41904-ВЗ /том 2 а.м. 23-28/, протоколі обшуку від 23.11.2022, протоколі огляду речей від 24.11.2022, що надані в судовому засіданні.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_1 на даній стадії досудового розслідування, чим спростовуються відповідні заперечення сторони захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Так, в ході розгляду вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_1 , відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, покарання за яке передбачене виключно у виді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років.

З огляду на тривалість інкримінованої протиправної діяльності, суворість покарання, у разі доведення винуватості ОСОБА_1 , підозрюваний може вчиняти дії, направлені на ухилення від кримінальної відповідальності, зокрема може як особисто, так і за допомогою інших осіб знищувати речі і документи, що мають значення для досудового розслідування, оскільки лише особи, що причетні до вчинення вказаних правопорушень, можуть знати про місцезнаходження усіх речей і документів, що відшукуються слідством та мають значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні.

Також підозрюваний може впливати на свідків та інших осіб з огляду на можливу роль ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікацію діянь (за попередньою змовою групою осіб), у яких підозрюється останній. Окрім того, як повідомив сам підозрюваний ОСОБА_1 у судовому засіданні, у камері, де наразі останній перебуває під вартою, окрім нього проживає більше 10 осіб, тому ОСОБА_1 з метою уникнення покарання може вчиняти дії шляхом вмовляння, погроз для здійснення впливу на вказаних осіб з метою уникнення покарання. Посилання сторони захисту у судовому засіданні на відсутність свідків у даному кримінальному провадженні, що вказали б на причетність ОСОБА_1 до вчинення кримінальних правопорушень, спростовується з огляду на матеріали, що долучені до клопотання та стадію кримінального провадження, яке наразі триває та проводяться слідчі дії, зокрема встановлюються свідки. Окрім того, слідчий суддя враховує, що доказове значення для суду мають тільки ті показання, які суд сприймав безпосередньо під час судового засідання (або ж отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України), тому до допиту вказаних осіб в суді такий ризик залишається актуальним.

З огляду на конкретний характер інкримінованого діяння та його тривалість існує ризик продовження протиправної діяльності, у вчиненні якої ОСОБА_1 підозрюється на даний час.

Слідчим суддею також встановлено, що у даному кримінальному провадженні досудове розслідування не закінчено, існує потреба в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій.

На підставі викладеного, з урахуванням доведення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, також враховуючи характер та обставини інкримінованого ОСОБА_1 кримінального правопорушення, надходжу до висновку, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, виходячи із конкретних обставини інкримінованих підозрюваному діянь, не знаходить підстав для визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 255-1 КК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 180, 182, 183, 184, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 255-1 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обраховувати з 28.11.2022 та до 26.01.2023.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_13