Номер провадження 1-кп/754/870/22
Справа№754/6842/22
Вирок
Іменем України
07 жовтня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000968 відносно обвинувачених

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода, Чернігівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого.

та

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

16.09.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.289ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75,104 КК України, з іспитовим строком 2 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186ч.4 КК України, кожного,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 08 травня 2022 року близько 13 години 00 хвилин за адресою м. Київ, вул. Петра Запорожця 28 побачили раніше незнайомих неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого вирішили з ними прогулятись.
Під час прогулянки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , побачили як неповнолітній ОСОБА_8 та ОСОБА_9 використовують свої мобільні телефони. В цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виник спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, під час дії воєнного стану, який введено з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022 до 24.04.2022 до 25.05.2022, відповідно.
Реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, під час дії воєнного стану, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , цього ж дня приблизно о 15 годині 50 хвилин, перебуваючи разом з неповнолітнім ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 , використовуючи те, що в процесі спілкування між ними виникли неприязні стосунки, вирвав з рук ОСОБА_9 , тим самим відкрито викрав належний йому мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy J5, чорного кольору, вартістю 661 гривень 60 копійок, з сім карткою, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, після чого, перекинув його ОСОБА_6 , який в свою чергу сховав його до кишені своїх штанів.
Після цього, ОСОБА_7 , виказав вимогу неповнолітньому ОСОБА_8 віддати свій мобільний телефон, на що останній відмовився.
ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи умисно, протиправно з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, під час дії воєнного стану, підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,. та застосував насильство, яке не є небезпечне для життя, а саме наніс кулаками декілька ударів по тілу та обличчю останнього, чим спричинив синці на волосистій частині лобно-скроневій ділянки зліва, на нижній повіці правого ока з переходом в підочну ділянку, на внутрішній поверхні правого колінного суглоба; садно в проекції правої ключиці, які як у сукупності так і окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого, штовхнув останнього на землю та утримуючи руки, подолав його волю до опору.
В цей же час ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи умисно, протиправно з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, під час дії воєнного стану, вчиняв словесний тиск на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , вимагаючи щоб останній скоріше віддав свій мобільний телефон.
Після того, як воля до опору неповнолітнього ОСОБА_8 була подолана, оскільки ОСОБА_7 утримував руки останнього, ОСОБА_6 підійшов до неповнолітнього ОСОБА_8 та відкрито викрав з сумки, яку той тримав при собі мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 7» 64 gb., чорного кольору вартістю 3016 гривень 00 копійок, у чохлі чорного кольору, з сім карткою оператора Київстар, які матеріальної цінності для неповнолітнього потерпілого не становлять.
Після цього, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим розпорядились на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, кількість та вартість майна, якими він заволодів шляхом грабежу не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, кількість та вартість майна, якими він заволодів шляхом грабежу не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожний, своїми умисними діями вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя потерпілого, а тому дії кожного, необхідно кваліфікувати за ст.186ч.4 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його роль у вчиненому, обставини справи, дані про його особу, який раніше не судимий працює неофіційно, має на утриманні малолітню дитину, негативно характеризується за місцем проживання, вжиття заходів для відшкодування шкоди.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 судом визнано щире каяття, часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними злочину, його роль у вчиненому, обставини справи, дані про його особу, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, негативно характеризується за місцем проживання, не вжиття заходів для відшкодування шкоди.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 судом визнано щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 судом визнано - рецидив злочину.

Беручи до уваги всі вказані вище обставини у їх сукупності, визначену ч.2ст.50 КК України мету покарання, враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який є не судимим, відсутність претензій з боку потерпілого ОСОБА_8 , обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд призначає йому покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів із застосуванням ст.69 КК України і призначає йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.4 ст.186 КК України.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його роль у вчиненому кримінальному правопорушенні, який раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку відбування покарання, суд призначає йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, яке він з врахуванням особи і тяжкості скоєного злочину має відбувати в ізоляції від суспільства. При цьому правових підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_11 ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

З врахуванням того, що ОСОБА_7 був засуджений 16.09.2021 року за ст.289ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком 2 роки, та вчинив новий злочин в період іспитового строку, суд при призначенні покарання керується вимогами ст.71 КК України.

Процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинувачених

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.186ч.4 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.186ч.4 КК України і призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.09.2021 року за ст.289ч.2 КК України, та остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді семи років шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили у виді тримання під ватрою у Київському СІЗО залишити без зміни.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 16.08.2022 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту затримання та поміщення до Київського СІЗО.

Речові докази: мобільний телефон «Самсунг» передати законному володільцю; ДВД-диски зберігати при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних долях процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 2163грн.72коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: