Справа №521/4532/23
Провадження 1-кп/521/1184/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в режимі відеоконференції (дистанційного судового провадження) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001277 від 08.11.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого та непрацездатних (неповнолітніх) осіб на утриманні не маючого, без інвалідності, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме:

- 06.05.2022 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 02.03.2023 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ХІ від 24.02.2022 року введено воєнний стан та всій території України строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ від 15.03.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2212-ІХ від 21.04.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2263-ІХ від 22.05.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2500-IX від 15.08.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

05.11.2022 року, в проміжок часу з 16 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 прийшов до будинку АДРЕСА_3 , заздалегідь приготувавши та взявши з собою мотузку, з метою вчинити крадіжку.

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, поєднане із проникненням у житло, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, діючи в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, таємно, ОСОБА_5 піднявся сходами на дах будинку, та обв`язавши свій тулуб мотузкою, спустився по ній з даху вказаного будинку на 5 поверх, таким чином таємно проник на балкон квартири АДРЕСА_4 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, шляхом відкриття незачинених дверей балкону, ОСОБА_5 зайшов до квартири АДРЕСА_5 та побачивши в спальній кімнаті належне ОСОБА_4 майно, а саме, телевізор чорного кольору марки «Sony BRAVIA KLV 322S550A» з пультом та шнуром, вартість якого складає 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, та пилосос світло-коричневого кольору і два набори посуду (які матеріальної цінності для потерпілої не становлять), накрив телевізор простирадлом, яке знайшов на місці та відчинивши зсередини вхідні двері, виніс зазначене майно з вказаної квартири.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні (в режимі дистанційного судового провадження) обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що він дійсно 05.11.2022 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , обв`язавши себе мотузкою спустився з даху даного будинку на балкон квартири АДРЕСА_6 . Про наявність майна у даній квартирі знав достовірно, оскільки вже перебував в ній, а саме, коли був у гостях в своєї знайомої. Після того як потрапив на балкон, проник в середину самої квартири, де й викрав телевізор зі шнуром та пультом, пилосос та два набори посуду. Заволодівши вказаним майном (перечень, назву та вартість якого не оскаржує) залишив місце злочину та в подальшому здав викрадене майно в ломбард, а виручені грошові кошти витратив на власний розсуд. Крадіжку скоїв у зв`язку з важким матеріальним становищем. Заявлений потерпілою цивільний позов визнає. У вчиненому щиро кається, вибачається перед потерпілою, та просить суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні цивільний позов підтримала в повному обсязі, призначення покарання залишає на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та учасники судового провадження не заперечили щодо встановлених фактичних обставин, тому суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин справи, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого та документів, що стосуються цивільного позову.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Зважаючи на те, що у судовому засіданні ОСОБА_5 дав покази, згідно яких фактичні обставини відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 cт. 185 КК України, у суду не має.

Поряд з цим, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 було кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла, в умовах воєнного стану.

Однак, згідно даного обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 раніше судимий лише 06.05.2022 року вироком Київського районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 296 КК України та обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 лише направлено до Київського районного суду м. Одеси на розгляд.

Під час судового засідання встановлено, що 02.03.2023 року Київським районним судом м. Одеси розглянуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та ухвалено вирок.

Зі змісту вироку Київського районного суду м. Одеси від 02.03.2023 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України (справа 947/28713/22, провадження № 1-кп/947/663/23) вбачається, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення 23.11.2022 року, а саме вже після вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні.

Тобто на момент вчинення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не був особою, яка засуджена за тотожне кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України.

З висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 (справа № 591/4366/18, провадження № 51-1122кмо20) вбачається, що «..у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочин в іншому кримінальному провадженні…».

На підставі викладеного, враховуючи, що матеріали даного кримінального провадження не містять будь-якого документального підтвердження про те, що ОСОБА_5 на момент обставин даного кримінального провадження, був засуджений за раніше вчинений тотожний чи однорідний злочин в іншому кримінальному провадженні, а також враховуючи висновки Верховного суду, суд вважає необхідним виключити за епізодом крадіжки з обвинувачення ОСОБА_5 таку кваліфікуючу ознаку як «повторність», а відтак, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є рецидив злочину.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу ОСОБА_5 , його вік (44 роки) та стан здоров`я (не є особою з інвалідністю); соціальний зв`язки особи, а саме те, що ОСОБА_5 не одружений, непрацездатних чи неповнолітніх осіб на утриманні не має; на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває; те, що особа осудна, працездатна, але не працевлаштована; повне визнання вини обвинуваченим та щире каяття, яке полягає у відвертому осуді своєї протиправної поведінки, та повне визнання позовних вимог потерпілої; наявність обставини, що пом`якшує покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, позицію прокурора в судових дебатах, про те, що виправлення обвинуваченого може бути досягнуто лише під час ізоляції обвинуваченого від суспільства, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Підстав для застосування ст. 69, ст. 75 КК України суд не знаходить.

Поряд з цим, остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення вироку Київського районного суду м. Одеси від 02.03.2023 року (набрав законної сили 03.04.2023 року) судом встановлено, що ОСОБА_5 винен ще і в кримінальному правопорушенні у даному кримінальному провадженні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. Крім того, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_5 слід зарахувати покарання, відбуте ним за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

При вирішенні позовних вимог у даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Так, потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріального шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

Цивільний позов по цьому кримінальному провадженню було подано до початку розгляду провадження, надійшов до суду разом з обвинувальним актом.

Судом встановлено, що шкода завдана ОСОБА_4 саме обвинуваченим ОСОБА_5 , у зв`язку з чим цивільний позов заявлено потерпілою до обвинуваченого виключно, як до особи, що заподіяла майнову шкоду. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав в повному обсязі.

Враховуючи, що визнання цивільного позову обвинуваченим не суперечить вимогам закону (ст. ст. 16, ч. 1 ст. 1166, ст. 1190, ч. 2 ст. 1192 ЦК України), керуючись ч. 4 ст.174 ЦПК України, суд доходить висновку, що цивільний позов щодо відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі.

Документально підтверджені судові витрати на залучення експертів на проведення судової трасологічної експертизи від 07.12.2022 року № СЕ-19/116-22/19305-ТР на суму 1510 гривень 24 копійки та витрати на проведення судової трасологічної експертизи від 14.11.2022 року № СЕ-19/116-22/18423-Д на суму 943 гривні 90 копійок (загальна сума 2454 гривні 14 копійок) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи особу ОСОБА_5 , характер вчиненого правопорушення та приймаючи до уваги призначене покарання, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначеного цим вироком та вироком Київського районного суду м. Одеси від 02.03.2023 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України (справа 947/28713/22), призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Вирок в частині обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Строк покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання відбуту ним частину покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Одеси від 02.03.2023 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України (справа 947/28713/22), а саме за період з 23.11.2022 року по 12.04.2023 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, а саме з 13.04.2023 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.

Речовий доказ, відповідно до постанови слідчого від 07.01.2023 року, а саме:

- замок, запакований у сейф-пакеті за № 5219462 (зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, квитанція № 007497 від 07.01.2023 року) знищити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про стягнення з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на залучення експертів на загальну суму 2 454 (дві тисячі чотириста п`ятдесят чотири) гривні 14 (чотирнадцять) копійок.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1