Справа №592/7249/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/478/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - особисте зобов`язання
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні, Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 жовтня 2022 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 жовтня 2022 року клопотання старшого слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу було задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання і покладено на нього обов`язки: не відлучатися із м. Суми, без дозволу слідчого, прокурора або суду та утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 , а також свідком ОСОБА_8 .

Строк дії ухвали в частині покладення обов`язків визначено до 07 грудня 2022 року, включно.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, з покладенням на нього наступних обов`язків:

- цілодобово не покидати місце реєстрації та мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , інакше як за дозволом слідчого, прокурора, суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 , а також свідком ОСОБА_8 .

Вимоги апеляційної скарги прокурор мотивує тим, що слідчий суддя визнав доводи слідчого та прокурора недостатніми для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту і в обґрунтування свого рішення послався на те, що прокурором не доведені обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а надані слідчим докази не доводять недостатність застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, слідчий суддя у своєму рішенні зазначив про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, що повідомлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, є обгрунтованою.

Проте, слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не було прийнято до уваги обґрунтування слідчого і прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, оскільки за злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, і у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому, і суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного злочину за попередньою змовою з іншими особами, у денний час доби, у присутності багатьох очевидців, на яких може здійснюватися тиск на шкоду досудовому розслідуванню.

Слідчим суддею не враховано, що у ОСОБА_6 мати постійно проживає у Республіці Польща, що свідчить про можливість, за відсутності обов`язку щодо залишення свого житла, виїхати за кордон.

Крім того, як зазначає прокурор, з урахуванням того, що ОСОБА_6 є особою, на яку можливо здійснювати вплив, він не заслуговує на довіру, відсутні підстави вважати, що останній буде виконувати покладені на нього обов`язки.

Також, прокурор посилається на те, що з урахуванням того, що ОСОБА_6 відома адреса місця проживання потерпілого та його дружини, а тому існує ризик того, що він може незаконно впливати на них, з метою зміни їх показів під час проведення досудового розслідування.

На думку прокурора, неврахування слідчим суддею вказаних обставин, призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В поданій заяві, прокурор підтримав доводи та вимоги поданої ним апеляційної скарги, просив їх задовольнити та здійснювати апеляційний розгляд за його відсутності.

Враховуючи таку позицію прокурора, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 , також звернувся до апеляційного суду з заявою, в якій просив розглядати дане кримінальне провадження за його відсутності, та за відсутності ОСОБА_6 , заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просив оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

За наявності вказаних заяв та з врахуванням того, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.1 ст. 406 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні провести у порядку письмового провадження, а тому, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що Сумським РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002133 від 12 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 жовтня 2022 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , біля магазину АТБ, попередньо узгодивши свої дії, незаконно, із застосуванням фізичної сили, затримали потерпілого ОСОБА_7 , та проти його волі, помістили до багажнику належного ОСОБА_10 автомобіля, тим самим обмежили його законне право на свободу пересування. В подальшому усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, приїхавши до одного з гаражів, розташованого по вул. Роменська м. Суми ОСОБА_10 з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , силоміць витягнули потерпілого з автомобіля, при цьому, ОСОБА_10 , висловлюючись нецензурною лайкою на ОСОБА_7 , наніс останньому два удари правою ногою по тулубу, та разом з ОСОБА_11 висловлював словесно погрози фізичної розправи відносно потерпілого. Продовжуючи свої умисні, протиправні дії, ОСОБА_10 з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_7 , посадили потерпілого до багажнику автомобіля та відвезли до КУ ЗОШ № 15розташованої по вул. Пушкіна 52 м. Суми, де випустили з вищевказаного автомобіля з вимогою про повернення грошових коштів ОСОБА_10 в сумі 50 000 грн.

13 жовтня 2022 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України і в цей же день останньому було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся старший слідчий Сумського РУП ГУНП в Сумській області з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Своє клопотання слідчий вмотивував обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_6 підозри та наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, яким запобігти і забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, та перевіряючи обґрунтованість його доводів, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

При цьому, ризик можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, про який заявляв слідчий, слідчим суддею встановлений не був за відсутності обставин, за яких можливо було б дійти висновку про його існування, а у зв`язку з тим, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України відсутній, слідчий суддя визнав не доведеним і ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, про існування якого також було зазначено у клопотанні.

При цьому, з врахуванням того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, слідчим суддею було встановлено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки останній може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни їх показань на свою користь.

За таких обставин, з врахуванням одного встановленого ризику та обґрунтованості повідомленої підозри, слідчий суддя і дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, що забезпечить його належну процесуальну поведінку під час досудового слідства та у суді, з чим також погоджується і колегія суддів.

При цьому, доводами апеляційної скарги правильність таких висновків слідчого судді не спростовується, оскільки прокурором не наведено додаткових обставин, які не були предметом розгляду слідчого судді, та за яких би підлягало до задоволення клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, тобто, не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження виключно такий запобіжний захід є необхідним.

Крім того, на спростування доводів апелянта стосовно того, що слідчим суддею не було враховано, що у ОСОБА_6 мати постійно проживає у Республіці Польща, що свідчить про його можливість, за відсутності обов`язку щодо залишення свого житла, виїхати за кордон, колегія суддів зауважує, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, виїзд чоловіків призовного віку обмежено, а даних про те, що останній відноситься до категорії чоловіків, яким дозволено такий виїзд, прокурором надано не було.

Посилання прокурора на те, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_6 буде виконувати покладені на нього обов`язки, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки на їх підтвердження доказів надано не було, при цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладаючи на останнього відповідні обов`язки, слідчий суддя зазначив в ухвалі про наслідки, а саме, що у випадку їх порушення, слідчий не позбавлений права повторно звернутись з клопотанням про застосування більш суворого запобіжного заходу, що має бути враховано і самим підозрюваним у разі недотримання ним належної процесуальної поведінки.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 жовтня 2022 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4