Справа № 166/182/23
Провадження 1-кп/166/24/23
ВИРОК

іменем України

24 лютого 2023 року смт.Ратне

Ратнівський суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000022, відомості про яке внесено до ЄРДР 17 січня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,з середньою спеціальною освітою, розлученого, має неповнолітню дитину,працюючого працівником ТЗОВ "Спільний ліс", військовозобов`язаного, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи з 09 липня 2019 року на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний, за результатами медичного огляду ,визнаний 02 березня 2022 року Ратнівською територіальною позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 придатним до військової служби без обмежень.

На виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, Закону України " Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-ІХ, Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 17.05.2022 № 342/2022, Закону України " Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації від 22.05.2022 № 2264-1Х,Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації »від 12.08.2022 № 574/2022,Закону України " Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації від 15.08.2022 № №2501-IX,Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 07.11.2022 №757/2022,Закону України " Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 16.11.2022 № 2738-1Х, ч. 9 ст. 1, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, ОСОБА_4 29 грудня 2022 року о 15:14 год , перебуваючи за місцем своєї роботи, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, відмовився отримати повістку від працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зобов`язувала його з`явитись 03.01.2023 о 16 год в ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою АДРЕСА_3 для подальшого відправлення у команді № НОМЕР_1 до військової частини для проходження військової служби під час мобілізації , на особливий період.

У подальшому, ОСОБА_4 , знаючи, що йому необхідно з`явитись 03.01.2023 о 16 год у ІНФОРМАЦІЯ_5 для подальшого проходження військової служби під час мобілізації на особливий період , діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за відсутності передбачених ст. 23 зазначеного Закону підстав для відстрочки від призову та підстав, які застосовуються до осіб, які не підлягають призову,усвідомлюючи значення та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не з`явився без поважних причин у визначений термін та час, у пункт збору до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення у команді № НОМЕР_1 до військової часитини для проходження військової служби за мобілізацією, чим порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації і тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Обвинувачений винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, дав показання про те, що дійсно у вказані в обвинувальному акті дату й час відмовився утримувати від працівників ІНФОРМАЦІЯ_6 повістку про явку до пункту збору на 03.01.2023 о 16 год для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період. Підтвердив, що є військовозобов`язаним, підстав для відстрочки від призову немає.

Судом установлено, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, останні правильно розуміють їх зміст, їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду не має жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, суд, за їх згодою, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

При призначенні виду покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 , що є закінченим нетяжким злочином, дані про його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, розлучений , має неповнолітню дитину, бере до уваги досудову доповідь уповноваженого органу пробації, згідно із якою ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення і ризик небезпеки для суспільства визначено як середній та висловлена думка про можливість виправлення без ізоляції від суспільства.

Обставиною, які пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого , судом не встановлено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень можливе при призначенні покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку.

При цьому , суд не вбачає підстав для призначення судом покарання обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки обставини , які пом`якшують покарання істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного під час тривалого введеного воєнного стану в Україні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ, а саме повістку ОСОБА_4 від 29.12.2022 року про прибуття 03.01.2023 о 16 год до ІНФОРМАЦІЯ_6 для подальшого проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинським апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1