Справа № 694/336/23
провадження № 1-кс/694/156/23
УХВАЛА

про арешт майна

09.02.2023 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000134 від 06.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Звенигородського РВП ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на вилучений під час огляду місця події транспортний засіб автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «L200» н.з. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та на момент ДТП перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 .

У випадку задоволення даного клопотання, транспортний засіб автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Е-200» д.н.з. НОМЕР_3 , (номер кузова НОМЕР_4 ) автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «L200» н.з. НОМЕР_1 , залишити на зберіганні на території Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, що розташований за адресою: Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Благовісна, 50.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що близько 19 год. 00 хв. 06.02.2023 водій автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «L200» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , військовослужбовець, в/ч НОМЕР_5 ДШВ ЗСУ, заступник командира 4го загону з логістики, лейтенант, рухаючись по вул. Шевченка в смт. Вільшана Звенигородського району, в напрямку від с. Кононово-Івасів до с. Вербівець, навпроти будинку №1, на заокругленні дороги праворуч, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, не врахував зміну дорожньої обстановки, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та ліве грунтово-трав`яне узбіччя відносно напрямку свого руху, де відбулося зіткнення із деревом.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_7 та водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійна рана лоба.

В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, 06.02.2023 на вул. Шевченка в смт. Вільшана Звенигородського району Черкаської області, було оглянуто та вилучено:

- транспортний засіб автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «L200» н.з. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та на момент ДТП перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 .

По завершенні огляду вищевказаний автомобіль вилучено та поміщено на зберігання на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

На вище вказаному транспортному засобі виявлені пошкодження і сліди, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, під час досудового розслідування слідству необхідно встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди, що викликає необхідність проведення відповідних судових експертиз, а саме експертизи технічного стану транспортного засобу, методика проведення якого передбачає надання експертам для дослідження відповідних об`єктів, у даному випадку автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «L200» н.з. НОМЕР_1 .

З цих причин слідству є вкрай важливим, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігти можливостям приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження цих речових доказів, що можливо досягти лише шляхом позбавлення власників чи інших зацікавлених осіб права на їх відчуження, розпорядження чи користування ними. При цьому слідство вважає, що повернення речових доказів власникам жодним чином не гарантує можливості запобігання указаним вище ризикам, адже такі ризики можуть бути вчинені як самими власниками, так і третіми, в тому числі

зацікавленими, особами з будь-якою метою (перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, відновлення транспортного засобу з метою його продажу, умисного пошкодження чи таємного викрадення майна і т.п.).

07.02.2023, винесено постанову про визнання автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «L200» н.з. НОМЕР_1 речовим доказом у кримінальному провадженні №0000134 та приєднано його в цій якості до матеріалів даного провадження у відповідності до положення ст.ст. 98, 100 та 110 КПК України.

Враховуючи той факт, що вилучений 06.02.2023 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «L200» н.з. НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та важливу інформацію та під час досудового розслідування, необхідно провести судові експертизи із залученням речових доказів у стані, які вони мали на момент огляду 06.02.2023, а також слідчі дії, в яких може виникнути необхідність в ході досудового розслідування, з метою забезпечення збереження указаного речового доказу згідно ст. 170 КПК України на них повинен бути накладений арешт.

Слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Начальник Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник ОСОБА_5 та користувач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі слідчого та власника/користувача майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна

накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 07 лютого 2023 року постановою слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000134 від 06.02.2023, автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «L200» н.з. НОМЕР_1 , який 06.02.2023 оглянуто та вилучено в ході огляду місця події ДТП визнано речовим доказом.

Слідчим доведено, що вказане майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

При цьому, слідчий суддя враховує, що вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, може містити на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, є об`єктом дослідження під час проведення відповідних експертиз, що підтверджено відповідною постановою про її призначення.

З огляду на наведене, з метою забезпечення проведення відповідних експертиз, збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти арешт на автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «L200», д.н.з. НОМЕР_1 . З метою уникнення безпідставного позбавлення особи права користування своїм майном слідчий суддя накладає арешт на даний автомобіль лише на час проведення експертиз у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчим не обгрунтовано необхідність поміщення вказаного автомобіля на територію Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

Відтак слідчий суддя вважає за можливе повернути вказане майно на зберігання власнику, зобов`язавши останнього надати його для огляду за першою вимогою слідчого або прокурора у разі такої потреби.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Шполянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000134 від 06.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,задоволити частково.

Накласти арешт на вилучений під час огляду місця події 06.02.2023 року транспортний засіб автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «L200», д.н.з. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , з метою забезпечення збереження речових доказів та проведенню по них відповідних експертиз та накласти заборону відчуження без позбавлення права користування вказаним майном.

Вказане майно залишити на зберіганні користувача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язавши останнього забезпечити збереження майна, на який накладено арешт та надати вказане майно для проведення відповідних експертиз за першою вимогою слідчого або прокурора у разі такої потреби та заборони вчиняти будь-яких дії по відчуженню і зміні власників цього майна.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1