Справа №949/509/23
Провадження №1-кс/949/96/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 розглянувши клопотання начальника СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000015 від 08.02.2023 року про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

Начальник СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням по матеріалах кримінального провадження №0000015 від 08.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України щодо надання начальнику СД ВП № 1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області капітану поліції ОСОБА_3 , старшому дізнавачу СД ВП № 1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області капітану поліції ОСОБА_5 та дізнавачу СД ВП № 1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до особових справ отримувачів компенсаційних виплат для відшкодування вартості послуг по догляду за дитиною до трьох років " ІНФОРМАЦІЯ_1 ":

1. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 ;

2. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 ;

3. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_3 ;

4. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_4 ;

5. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_5 ;

6. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_6 ;

7. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителька АДРЕСА_7 ;

8. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителька АДРЕСА_8 ;

9. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жителька АДРЕСА_9 ;

10. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , жителька АДРЕСА_10 ;

11. ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_11 ;

12. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , жителька АДРЕСА_12 ;

13. ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , жителька АДРЕСА_13 ;

14. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , жителька АДРЕСА_14 ;

15. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , жителька АДРЕСА_15 ;

16. ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , житель АДРЕСА_16 ;

17. ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , жителька АДРЕСА_17 ;

18. ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , жителька АДРЕСА_18 ;

19. ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_19 ;

20. ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , жителька АДРЕСА_1 ;

21. ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , жителька АДРЕСА_20 ;

22. ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , жителька АДРЕСА_21 , які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_21 за адресою: АДРЕСА_22 .

Клопотання мотивоване тим, що 08.02.2023 начальником Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 проведено вивчення інформації щодо щомісячних компенсаційних виплат задля відшкодування вартості послуг по догляду за дитиною до трьох років " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Однак з огляду на те, що значна кількість осіб із числа тих, які працюють по вказаним договорам на даний час виїхали за межі України, що унеможливлює догляд за дітьми та вказує на безпідставність компенсаційних витрат по догляду за дитиною.

ІНФОРМАЦІЯ_21 було витребувано списки осіб отримувачів компенсаційної виплати для відшкодування вартості послуг по догляду за дитиною до трьох років " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в розрізі ІНФОРМАЦІЯ_22 , Висоцької та Миляцької територіальних громад за період з 01.01.2022 по 15.02.2023.

Начальник СД у клопотанні зазначає, що в ході досудового розслідування оперативним працівникам в порядку ст. 40-1 КПК України було доручено підтвердити або спростувати факт перетину кордону отримувачів компенсаційної виплати на момент дії договору з надавачами послуг по догляду за дитиною в період з 01.01.2022 по 15.02.2023. Відповідно до рапорту о/у СКП ОСОБА_29 вбачається, що під час виконання доручення по матеріалах досудового розслідування №0000015 було встановлено, що в період з 01.01.2022 по 15.02.2023 здійснювали виїзд за кордон такі отримувачі вище вказаної компенсаційної виплати

Тому для підтвердження чи спростування факту шахрайства в діях вказаних вище осіб та перевірки правомірності компенсаційних виплат, в органу досудового розслідування виникла необхідність у вилученні і досліджені особових справ вказаних отримувачів компенсаційних виплат для відшкодування вартості послуг по догляду за дитиною до трьох років "Муніципальна няня", які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_21 .

Начальник СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_23 в судове засідання не з`явився. Згідно клопотання начальника управління ОСОБА_30 , остання просить розглянути справу без участі представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступних висновків.

За змістом вимог КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів - це один із видів забезпечення кримінального провадження.

Метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є тимчасовий доступ до речей і документів, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 131 КПК України, є досягнення дієвості цього провадження.

Дієвість кримінального провадження, обумовлюється, з-поміж іншого, забезпеченням ефективної реалізації завдань кримінального провадження загалом та завдань його окремих стадій, забезпеченням доказування у кримінальному провадженні.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у ч. 3 ст. 132 КПК України зазначено необхідність слідчого, дізнавача, прокурора довести, що:

існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (пункт 1);

потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора (пункт 2);

може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (пункт 3).

Щодо обґрунтованості підозри, то слід зауважити, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Аналізуючи положення практики ЄСПЛ, можна дійти висновку, що обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється наявними в матеріалах провадження доказами.

Попри викладене, в рамках даного кримінального провадження, начальником СД не додано доказів наявності обґрунтованої підозри щодо причетності певної особи до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Стосовно виправдання ступеню втручання у права та свободи особи, суд зазначає, що відповідно до ст. 10 Закону України "Про інформацію", за змістом інформація поділяється на такі види: інформація про фізичну особу; інформація довідково-енциклопедичного характеру; інформація про стан довкілля (екологічна інформація); інформація про товар (роботу, послугу); науково-технічна інформація; податкова інформація; правова інформація; статистична інформація; соціологічна інформація; критична технологічна інформація; інші види інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 року №2657-XII (з подальшими змінами та доповненнями), інформація про фізичну особу (персональні дані) це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Статтею 32 Конституції України проголошено право людини на невтручання в її особисте життя. Крім того, не допускається збирання, зберігання, використання поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

З метою конкретизації права людини, гарантованого ст. 32 Конституції України, та визначення механізмів його реалізації 01 червня 2010 року Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про захист персональних даних", який набрав чинності з 01 січня 2011 року.

Визначення поняття персональні дані наводиться в абз. 8 ст. 2 Закону України "Про захист персональних даних", відповідно до якого персональними даними є відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Разом з тим, поняття "база персональних даних" визначене абз. 2 ст. 2 Закону України "Про захист персональних даних", відповідно до якого база персональних даних - іменована сукупність упорядкованих персональних даних в електронній формі та/або у формі картотек персональних даних.

За порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (ст. 20 Закону України "Про інформацію").

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про інформацію", інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Зокрема, конфіденційною є інформація про фізичну особу (до прикладу дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження), а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Аналогічна норма викладена також у ст. 7 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Як передбачено ч. 1 ст. 16 Закону України "Про захист персональних даних", порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних на обробку цих даних, наданої володільцю персональних даних, або відповідно до вимог закону. Порядок доступу третіх осіб до персональних даних, які перебувають у володінні розпорядника публічної інформації, визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім даних, що отримує від інших органів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення верифікації та моніторингу державних виплат.

Так, ч. 2 ст. 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом.

Отже, інформація, тимчасовий доступ до якої просить надати начальник СД, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 162 КПК України (персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних) належить до охоронюваної законом таємниці.

Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, звертаючись до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, начальник СД не надав суду жодних доказів того, які відповідні заходи ним вживались для встановлення обставин, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Тому, з цієї підстави суд уважає невиправданим ступеню втручання у права та свободи вказаних у клопотанні осіб, шляхом розголошення відповідних відомостей стосовно даних осіб,

Водночас, кримінальний процесуальний закон встановлює вимоги до змістовного наповнення клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів.

Однак, залишається незрозумілим, яке саме завдання має бути виконане, для виконання якого начальник СД звертається із даним клопотанням, оскільки будь-якого обґрунтування дане клопотання не містить.

Таким чином на обґрунтування свого клопотання начальник СД не надав документів на доведення обставин, які в силу ч. 3 ст. 132 КПК України він зобов`язаний довести при вирішенні клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя зважає на вимоги ч. 4 ст. 132 КПК України, згідно якої для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження (ч. 2 ст. 160 КПК України).

Проте, подане клопотання не в повному обсязі відповідає вимогам процесуального закону, оскільки підхід начальника СД до його оформлення є формальним, так як таке складається лише з вказівки на наявне у провадженні органу досудового розслідування кримінальне провадження та вказівка, де знаходяться документи, доступ до яких необхідно отримати. При цьому, будь-якої аргументації, доводів значимості таких документів, для встановлення яких саме обставин у кримінальному провадженні вони мають значення, а також посилання на норми КПК України з їх обґрунтуванням, начальник СД не наводить.

Отож, у клопотанні начальника СД мають бути зазначені такі важливі моменти як обґрунтування необхідності тимчасового доступу до документів і речей. Натомість в клопотанні відсутні такі доводи, а зазначено лише, що вказані речі і документи мають інтерес для досудового розслідування та можуть бути отримані лише в порядку КПК України.

Окрім того, у порушення вимог вказаної вище процесуальної норми, начальником СД не аргументовано, для встановлення яких саме обставин цього кримінального провадження відповідні документи, доступ до яких просить надати, можуть бути використані та, відповідно, не доведено перед судом можливість використання відповідних документів як доказів у цьому провадженні.

Наведене також є невиконанням обов`язку, що передбачений п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України, а саме не доведено значення документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні №0000015.

Отже, кримінальний процесуальний закон покладає обов`язок обґрунтовувати наявність передбачених законом підстав для надання тимчасового доступу до речей та документів на особу, яка звертається з відповідним клопотання, та лише за наявності вищевказаних підстав слідчий суддя може постановити відповідне рішення про надання доступу.

У даному випадку слід зауважити, що тимчасовий доступ до речей та документів хоча і є засобом отримання доказів, однак не може бути інструментом збору доказів у кримінальному провадженні, тому його застосування можливо виключно за умови, коли сторона кримінального провадження зіткнулась з труднощами у зборі доказів, які, зокрема, можуть вбачатись в існуванні певних заборон для розголошення даних або власники речей і документів відмовляються добровільно надати стороні кримінального провадження необхідні докази.

Таким чином, проаналізувавши зміст клопотання, слідчий суддя не вбачає доводів того, що матеріали кримінального провадження №0000015, тимчасовий доступ до яких просить надати начальник СД, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні, та в подальшому можуть бути використані як докази.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що начальником СД не доведено наявність сукупності передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для задоволення його клопотання.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000015 від 08 лютого 2023 року про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено 29 березня 2023 року о 14 год. 30 хв.

Слідчий суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: ОСОБА_1