Справа № 357/676/23
У Х В А Л А

13 лютого 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

у режимі відеоконференції з державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)»:

представник установи виконання покарань - ОСОБА_4 ,

засуджений - ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання ОСОБА_5 , засудженого вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2020 року, про умовно-дострокове звільнення,

У С Т А Н О В И В:

в обґрунтування клопотання, засуджений ОСОБА_5 зазначав, що має вік 71 рік, непрацевлаштований, через стан здоров`я, порушень і конфліктних ситуацій з адміністрацією не мав, все життя працював на користь Батьківщини.

Для розгляду заяви ОСОБА_5 призначалися судові засідання, які планувалося здійснити в режимі відеоконференції між приміщенням суду та виправної колонії.

Судове засідання від 01 лютого 2023 року, відкладене, через участь головуючого в іншому кримінальному провадженні.

В судовому засіданні від 13 лютого 2023 року, засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, за обставин викладених у ньому.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 заперечували проти клопотання засудженого ОСОБА_5 , адже він не довів, що має такий ступінь виправлення, який дозволяє до нього застосувати положення ст. 81 КК України, вину в скоєному злочині не визнав.

Із наданих доказів, судом установлено таке.

Згідно з вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2020 року, ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та за правилами ст. 71 КК України, ураховуючи вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2015 року, йому визначено покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Відповідно до характеристики від 07 грудня 2022 року, засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, стягнень і заохочень не має, на підприємстві установи не працевлаштований, пенсіонер, дбайливо ставиться до майна установи, використовує предмети, якими користується при виконанні дорученої роботи тільки за призначенням завдяки контролю з боку представників адміністрації, підтримує рівні взаємовідносини з різними категоріями засуджених та адекватно реагує на критику, ввічливо ставиться до персоналу установи, передбачені вимоги персоналу виконує під контролем, не завжди утримує в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку та має охайний зовнішній вигляд, роботи із самообслуговування виконує не завжди, бере участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі, не бере участі в роботі самодіяльних організацій, підтримує зв`язки з рідними, вину у скоєному злочині не визнав.

Згідно з довідкою стягнень та заохочень на засудженого ОСОБА_5 , він заохочень та стягнень не має.

Відповідно до витягу з протоколу № 51 від 07 грудня 2022 року, ОСОБА_5 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від покарання, у зв`язку з тим, що має недостатній ступінь виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Отже, для умовно-дострокового звільнення необхідне виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування в установі виконання покарання.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отож, зважаючи на дані про особу засудженого ОСОБА_5 , який характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має, вини у вчиненому злочині не визнав, не завжди утримує в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, не брав участі у роботі самодіяльних організацій, суд вважає, що він своєю поведінкою не довів, що він зазнав позитивних змін в його особистості, які створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а отже, і виправлення.

За таких обставин, у задоволенні його клопотання суд відмовляє.

Керуючись ст. 81 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 , засудженого вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2020 року, про умовно-дострокове звільнення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом семи днів з дня її проголошення.

Для особи, яка тримається під вартою, строк на апеляційне оскарження, обчислюється з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений - 17 лютого 2023 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1