Провадження № 1-кп/932/23/21
Справа № 932/714/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:

прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
законного представника
обвинуваченого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, клопотання прокурора щодо продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0001990 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, учня 12 Б класу СШ № 39, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001990 відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор вважав за доцільне продовжити відносно

ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки обвинуваченим скоєно особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому з метою уникнення можливого покарання, ОСОБА_7 може переховуватися від суду, впливати на свідків, яких особисто знає, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 підтримав прокурора, яке просив задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки ризики прокурором перераховані формально, доказів наявності цих ризиків прокурором не наведено. При цьому, обвинувачений раніше не судимий, а тому відсутній ризик вчинення іншого злочину. Під час судового розгляду жодний допитаний свідок не заявляв про тиск з боку обвинуваченого, також в матеріалах справи відсутні докази можливого впливу на свідків, а тому даний ризик також не доведений.
Крім того, після скоєння злочину, обвинувачений був затриманий не відразу, а відтак нічим не доведено, що він може переховуватись від суду.
При цьому, сторона захисту вважає за необхідне врахувати особу обвинуваченого, який був неповнолітній, а також те, що перебуваючи на волі, обвинувачений міг би влаштуватись на роботу й довести перед суспільством свою соціальну значність.
Законний представник обвинуваченого підтримала захисника.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав захисника.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з тих підстав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати.

Так, станом на 12 грудня 2022 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 спливає 29 грудня 2022 року,а судовий розгляд по справі триває.

При цьому, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення, наслідком якого є загибель людини, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, а тому з огляду на можливе покарання, останній може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику того, що ОСОБА_7 може ухилитися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, враховуючи стадію судового провадження, коли свідки сторони обвинувачення не допитані, а вони є знайомими обвинуваченого, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_7 впливу на недопитаних свідків, з метою схилити їх до зміни показів на користь обвинуваченого, а тому доводи сторони захисту в цій частині судом не приймаються.

При цьому, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою, судом враховано й неповнолітній вік обвинуваченого ОСОБА_9 , проте, враховуючи характер та тяжкість вчиненого ним діяння, а також спосіб його життя, дають суду обґрунтовані підстави, вважати, про відсутність у обвинуваченого будь яких стримуючих факторів для забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд, приймає до уваги, що хоча і тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Суд враховує характер кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.
Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останньому, а більш м`які запобіжні заходи не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Доводи захисника про відсутність та необґрунтованість заявлених прокурором ризиків, судом не приймаються, оскільки при розгляді клопотання встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_7 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу стороною захисту не наведено.

Доводи сторони захисту про можливе працевлаштування обвинуваченого, як підстава відмови у продовженні тримання під вартою, судом не приймається, оскільки на момент обрання запобіжного заходу обвинувачений не працював, будь які документи про можливе працевлаштування в матеріалах справи відсутні та стороною захисту не надано.

Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальні поведінку обвинуваченого.
Крім того, суд не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, з урахуванням вищенаведених ризиків, обставин справи, даних про особу, а тому суд не вбачає підстав для визначення застави.

На підставі викладеного, суд вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196-197, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 лютого 2023 року.

Розмір застави не визначати.

Ухвала суду може бути оскаржена в установленому Законом порядку.

Суддя ОСОБА_1