Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/693/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 жовтня 2022, яким було затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.10.2022, затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 21.10.2022 між прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002304 від 23.08.2022.
ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначено йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна. Вказаним вироком скасовано накладений арешт на майно та вирішено питання, щодо судових витрат та речових доказів.
Не погодившись з вказаним вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок стосовно нього скасувати через та розпочати судовий розгляд справи по суті, оскільки йому не було роз`яснено наслідків укладення даної угоди згідно ст.474 КПК України.
Дослідивши зазначену апеляційну скаргу, суддя доповідач приходить до висновку про те, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження, а апеляційну скаргу повернути обвинуваченому, виходячи з таких підстав.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування вироку у зв`язку з тим, що йому не було роз`яснено наслідків укладення даної угоди згідно ст.474 КПК України.
Проте, відповідно до п.1 ч.4 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Імперативна вказівка у цій процесуальній нормі щодо виключного визначення підстав для оскарження відповідного судового рішення узгоджується і з положеннями ч. 6, 7 ст.474 КПК.
Так, за вказаною нормою наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.
Таким чином законодавцем створено процесуальні запобіжники від можливої недобросовісності та зловживання процесуальними правами учасників судового розгляду, які з метою скасування вироку суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості можуть в апеляційній скарзі відмовитися від визнання обставин, які визнавалися ними під час судового провадження на підставі угоди, узгодженого сторонами провадження покарання, тощо.
Крім того, як убачається із затвердженої угоди про визнання винуватості, укладеної 21.10.2022 між прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , обвинуваченому було роз`яснено його обов`язки, строк та порядок їх виконання, погоджене покарання, також роз`яснено зазначені у п.5 наслідки укладення та затвердження угоди яка завірена підписами обвинуваченого, його захисником та прокурором, тобто укладена угода повністю відповідала вимогам статей 472 - 475 КПК України, а тому і була затверджена вироком суду.
В свою чергу зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченим ОСОБА_3 обставини для скасування вироку суду першої інстанції не належать до підстав оскарження ним вироку відповідно до ч.2 ст.394 КПК, та жодним чином не доводить його права на оскарження вироку з цих підстав.
Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України, суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим, згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Враховуючи викладені обставини, суддя доповідач приходить до висновку про необхідність відмовити обвинуваченому у відкритті апеляційного провадження, а апеляційну скаргу повернути особі яка її подала на підставі ст.399 ч.5 КПК України.
Керуючись ст. ст. 394, 399 КПК України, суддя апеляційного суду,-
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 жовтня 2022, яким було затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2