справа № 208/5339/22
№ провадження 1-кс/208/1443/22
УХВАЛА
Іменем України

25 жовтня 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника володільців майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000722 від 12.09.2022 року за ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді із погодженим з прокурором вказаним клопотанням, просив накласти арешт на майно, яке було вилучене 19.10.2022 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Посилався на те, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000722 від 12.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000455 від 02.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України, було виявлено роботу так званих «колцентрів» у м. Кам`янське, де працівники за допомогою комп`ютерної техніки здійснювали дзвінки до потерпілих з метою вчинення шахрайських дій.

Також, під час досудового розслідування оперативним шляхом було встановлено, що особи, які можуть бути причетні до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень здійснюють незаконну діяльність, використовуючи електронно-обчислювальної техніку у приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно офіс та магазин непродовольчих товарів (вбудоване приміщення №12) за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

19.10.2022 року, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_1 було проведено обшук у приміщенні офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме: комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, sim-карток, документів з інформацією про осіб, техніки марки «Apple», електронних годинників, навушників. Під час обшуку було встановлено, що за допомогою комп`ютерної техніки присутні працівники офісу здійснювали дзвінки за допомогою ІР телефонії до Ізраїлю та Польщі та представлялись працівниками банківських установ та в подальшому шахрайським шляхом отримували відомості від потерпілих з метою заволодіння їх грошовими коштами.
В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено:
-системний блок LENOVO s/n : S4H30238;системний блок LENOVO s/n : S4H33113;системний блок LENOVO s/n : S4ABZRV;системний блок LENOVO s/n : PB1NKMA;системний блок LENOVO s/n : S4S81958;системний блок LENOVO s/n : PB1NGXL;системний блок LENOVO s/n : S4S78116;системний блок LENOVO s/n : S4ACAHN;системний блок LENOVO s/n : S4AFHRN;системний блок CHIEFEC чорного кольору;системний блок LENOVO s/n : S4AFLVD;системний блок LENOVO s/n : PB1MYBD;системний блок HP s/n : CZC8333QKJ;системний блок HP s/n : CZC8333QHP;системний блок LENOVO s/n : S4ABZTV;системний блок LENOVO s/n : PB1VPXW;системний блок LENOVO s/n : S4H29548;системний блок LENOVO s/n : PB1ENVK;Ноутбук із зарядним пристроєм HP s/n 8CG6320209; Комп`ютерні монітори у кількості 17 одиниць; Комп`ютерні миші у кількості 19 одиниць; Вайфай роутер TP-Link; Навушники у кількості 20 одиниць; Дві відеокамери tapo; Три комутатори; Банківська картка А-Банк 674433; Банківська картка А-Банк 421374; Teamgroup s/n 1F302; Флешносій Data Traveler 16 gb; Комп`ютерні клавіатури у кількості 19 одиниць.
На місці обшуку були присутні наступні особи при яких були мобільні телефони:
- мобільний телефон XIAOMI REDMI NOTE 8 PRO IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 належить ОСОБА_8

- мобільний телефон XIAOMI REDMI NOTE 9 PRO IMEI-1 НОМЕР_3 належить ОСОБА_9

- мобільний телефон SAMSUNG A33 IMEI-1 НОМЕР_4 , IMEI-2 НОМЕР_5 належить ОСОБА_10

- мобільний телефон XIAOMI REDMI NOTE 9 IMEI-1 НОМЕР_6 , належить ОСОБА_11

- мобільний телефон iPhone 11 IMEI-1 НОМЕР_7 , IMEI-2 НОМЕР_8 належить ОСОБА_12

- мобільний телефон iPhone 8+ IMEI-1 НОМЕР_9 належить

ОСОБА_13

- мобільний телефон SAMSUNG М23 IMEI-1 НОМЕР_10 , IMEI-2 НОМЕР_11 належить ОСОБА_14

- мобільний телефон XIAOMI REDMI NOTE 9 PRO IMEI-1 НОМЕР_12 , IMEI-2 НОМЕР_13 належить ОСОБА_15

- мобільний телефон SAMSUNG GALAXY 010 Lite IMEI-1 НОМЕР_14 , IMEI-2 НОМЕР_15 належить ОСОБА_16

- мобільний телефон SAMSUNG A4 IMEI-1 НОМЕР_16 , IMEI-2 НОМЕР_17 належить ОСОБА_17

- мобільний телефон iPhone 13 IMEI-1 НОМЕР_18 , IMEI-2 НОМЕР_19 належить ОСОБА_18

- мобільний телефон SAMSUNG GALAXY S20 FE IMEI-1 НОМЕР_20 , IMEI-2 НОМЕР_21 належить ОСОБА_19

- мобільний телефон iPhone 13 Pro IMEI-1 НОМЕР_22 , IMEI-2 НОМЕР_23 належить ОСОБА_5

- мобільний телефон SAMSUNG S22 IMEI-1 НОМЕР_24 , IMEI-2 НОМЕР_25 належить ОСОБА_4

- мобільний телефон SAMSUNG А32 IMEI-1 НОМЕР_26 , IMEI-2 НОМЕР_27 належить ОСОБА_20

- мобільний телефон XIAOMI REDMI NOTE 8 IMEI-1 НОМЕР_28 , IMEI-2 НОМЕР_29 належить ОСОБА_21

- мобільний телефон SAMSUNG A5 IMEI-1 НОМЕР_30 , IMEI-2 НОМЕР_31 належить ОСОБА_22

- мобільний телефон iPhone ХЕ IMEI-1 НОМЕР_32 , IMEI-2 НОМЕР_33 належить ОСОБА_23

- мобільний телефон VIVO Y25

- мобільний телефон XIAOMI REDMI 9C

- мобільний телефон TECNO KG5k IMEI-1 НОМЕР_34 IMEI-2 НОМЕР_35

- мобільний телефон SAMSUNG A20 IMEI-1 НОМЕР_36 , IMEI-2 НОМЕР_37 .
На думку слідчого, дана комп`ютерна техніка та речі, мають суттєве значення по кримінальному провадженню, як речовий доказ, оскільки є достатньо підстав вважати, що комп`ютерна техніка, телефони, є знаряддям вчинення злочину та використовується для зчитування персональних даних осіб, їх банківських рахунків, тощо, тобто здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, наведених у його мотивувальній частині.
Адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши суду, що обшук був проведений з порушенням норм КПК. На обшук не запросили власника майна, проводили дану дію оперуповноважені, а хто слідчий, адвокат дізнався лише у відділенні поліції. Також зазначив, що у приміщенні, де був проведений обшук, було майно різних осіб, під час обшуку також було вилучено особисте майно осіб, які на той час перебували у приміщенні, в тому числі телефони тих осіб, які приходили укладати договори. Щодо проведення експертиз, адвокат пояснив, що існує технічна можливість скопіювати інформацію з носіїв та повернути майно. В зв`язку із зазначеним просив відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого та адвоката, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.
Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою статті 170 КПК України, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Надані органом досудового розслідування докази, наявні в матеріалах клопотання, а саме витяг з ЄРДР за № 0000722 від 12.09.2022 року за ч. 2 ст. 190 КК України, протокол обшуку від 19.10.2022р., наразі утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.
Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
При цьому, у слідства наявні обґрунтовані підстави вважати, що в разі повернення даного майна, в осіб, які причетні до організації роботи «колцентру» за вказаною адресою, будуть усі можливості для його пошкодження та знищення з метою приховування слідів злочину, оскільки уся інформація, яка може мати значення для доказування факту, що розслідується в рамках даного кримінального провадження, міститься саме у вилученому майні.
Таким чином, досягнення мети арешту майна, передбаченого ч.2 ст.170 КПК України, а саме: забезпечення збереження речових доказів, можливо лише за умови їх належного зберігання в органу досудового розслідування без можливості доступу до нього та використання сторонніми особами.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого.
Тимчасове обмеження майнових прав на предмет клопотання, з урахуванням вказаних ризиків наразі має легітимну мету збереження предмету злочину як речового доказу з метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та зібрання доказової бази стороною обвинувачення.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Виходячи з того, що на даний час у слідства є достатні підстави вважати,що вилучені в ході проведеного обшуку предмети є речовими доказами і, можливо, засобами вчинення злочину, що розслідується та зберегли на собі його сліди та являються іншим майном, за допомогою якого забезпечувалась діяльність та функціонування закладу, а також з метою забезпечення належного збереження слідів вчиненого злочину, безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до зазначеного обладнання для проведення всіх необхідних комп`ютерно-технічних експертиз, додаткового огляду, проведення необхідних слідчих дій і проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вилучені 19.10.2022 в ході проведення обшуку у приміщенні офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , предмети із забороною користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.
Керуючись п. 7 ч. 2 ст. 131, ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 19.10.2022 року під час проведення обшуку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вулиця Медична, будинок, 25-12, а саме:

системний блок LENOVO s/n : S4H30238;

системний блок LENOVO s/n : S4H33113;

системний блок LENOVO s/n : S4ABZRV;

системний блок LENOVO s/n : PB1NKMA;

системний блок LENOVO s/n : S4S81958;

системний блок LENOVO s/n : PB1NGXL;

системний блок LENOVO s/n : S4S78116;

системний блок LENOVO s/n : S4ACAHN;

системний блок LENOVO s/n : S4AFHRN;

системний блок CHIEFEC чорного кольору;

системний блок LENOVO s/n : S4AFLVD;

системний блок LENOVO s/n : PB1MYBD;

системний блок HP s/n : CZC8333QKJ;

системний блок HP s/n : CZC8333QHP;

системний блок LENOVO s/n : S4ABZTV;

системний блок LENOVO s/n : PB1VPXW;

системний блок LENOVO s/n : S4H29548;

системний блок LENOVO s/n : PB1ENVK;

Ноутбук із зарядним пристроєм HP s/n 8CG6320209

Комп`ютерні монітори у кількості 17 одиниць

Комп`ютерні миші у кількості 19 одиниць

Вайфай роутер TP-Link

Навушники у кількості 20 одиниць

Дві відеокамери tapo

Три комутатори

Банківська картка А-Банк 674433

Банківська картка А-Банк 421374

Teamgroup s/n 1F302

Флешносій Data Traveler 16 gb

Комп`ютерні клавіатури у кількості 19 одиниць;

- мобільний телефон XIAOMI REDMI NOTE 8 PRO IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2 НОМЕР_2 належить ОСОБА_8

- мобільний телефон XIAOMI REDMI NOTE 9 PRO IMEI-1 НОМЕР_3 належить ОСОБА_9

- мобільний телефон SAMSUNG A33 IMEI-1 НОМЕР_4 , IMEI-2 НОМЕР_5 належить ОСОБА_10

- мобільний телефон XIAOMI REDMI NOTE 9 IMEI-1 НОМЕР_6 , належить ОСОБА_11

- мобільний телефон iPhone 11 IMEI-1 НОМЕР_7 , IMEI-2 НОМЕР_8 належить ОСОБА_12

- мобільний телефон iPhone 8+ IMEI-1 НОМЕР_9 належить

ОСОБА_13

- мобільний телефон SAMSUNG М23 IMEI-1 НОМЕР_10 , IMEI-2 НОМЕР_11 належить ОСОБА_14

- мобільний телефон XIAOMI REDMI NOTE 9 PRO IMEI-1 НОМЕР_12 , IMEI-2 НОМЕР_13 належить ОСОБА_15

- мобільний телефон SAMSUNG GALAXY 010 Lite IMEI-1 НОМЕР_14 , IMEI-2 НОМЕР_15 належить ОСОБА_16

- мобільний телефон SAMSUNG A4 IMEI-1 НОМЕР_16 , IMEI-2 НОМЕР_17 належить ОСОБА_17

- мобільний телефон iPhone 13 IMEI-1 НОМЕР_18 , IMEI-2 НОМЕР_19 належить ОСОБА_18

- мобільний телефон SAMSUNG GALAXY S20 FE IMEI-1 НОМЕР_20 , IMEI-2 НОМЕР_21 належить ОСОБА_19

- мобільний телефон iPhone 13 Pro IMEI-1 НОМЕР_22 , IMEI-2 НОМЕР_23 належить ОСОБА_5

- мобільний телефон SAMSUNG S22 IMEI-1 НОМЕР_24 , IMEI-2 НОМЕР_25 належить ОСОБА_4

- мобільний телефон SAMSUNG А32 IMEI-1 НОМЕР_26 , IMEI-2 НОМЕР_27 належить ОСОБА_20

- мобільний телефон XIAOMI REDMI NOTE 8 IMEI-1 НОМЕР_28 , IMEI-2 НОМЕР_29 належить ОСОБА_21

- мобільний телефон SAMSUNG A5 IMEI-1 НОМЕР_30 , IMEI-2 НОМЕР_31 належить ОСОБА_22

- мобільний телефон iPhone ХЕ IMEI-1 НОМЕР_32 , IMEI-2 НОМЕР_33 належить ОСОБА_23

- мобільний телефон VIVO Y25

- мобільний телефон XIAOMI REDMI 9C

- мобільний телефон TECNO KG5k IMEI-1 НОМЕР_34 IMEI-2 НОМЕР_35

- мобільний телефон SAMSUNG A20 IMEI-1 НОМЕР_36 , IMEI-2 НОМЕР_37 .

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1