Справа № 204/4495/23
Провадження № 1-кс/204/1180/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000086 від 15.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000086 від 15.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчими відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області за процесуального керівництва прокурорів відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, органами, які ведуть боротьбу з організованою і транснаціональною злочинністю, та координації діяльності правоохоронних органів Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000086 від 15.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на території Донецької області, в період часу з березня 2021 року по грудень 2022 року, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману заволоділа грошовими коштами громадян України у різних областях, в тому числі і на території Донецької області.

27.03.2023 з урахуванням здобутих доказів повідомлено про підозру ОСОБА_5 у скоєнні 11 епізодів злочинів передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України.

Будучі допитаним у якості потерпілої ОСОБА_6 пояснила, що 27.09.2022, приблизно о 12.05г. їй на номер мобільного телефону НОМЕР_1 надійшов дзвінок з номеру телефону НОМЕР_2 . Відповівши на дзвінок, невідома особа жіночої статі представилась працівником поліції на ім`я ОСОБА_7 . Жінка повідомила, що співмешканець ОСОБА_6 , який є військовослужбовцем ЗСУ перебуває у госпіталі в м. Луцьк. Також невідома жінка сказала, що у неї є можливість доставити співмешканця ОСОБА_6 до неї до дому в м. Миколаїв, та для цього потрібно переказати на її банківську картку НОМЕР_3 «Укргазбанк» грошові кошти у сумі 1700грн. Цього ж дня ОСОБА_6 зі своєї банківської картки НОМЕР_4 «Приватбанк» переказала грошові кошти у сумі 1708.50 сума комісії склала 8.50грн. Після чого невідома жінка сказала, що для лікування її співмешканця потрібні ліки, тоді ОСОБА_6 переказала на вищевказану банківську картку грошові кошти у сумі 7035грн. сума комісії склала 35грн., а також ще 84420 грн. Після останнього переказу, невідома жінка відключила телефон. У подальшому співмешканця ОСОБА_6 у назначений час не доставили. Таким чином, невідома жінка шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 на загальну суму 92700грн. 27.03.2023 потерпілою ОСОБА_6 надано цивільний позов, щодо заподіяння їй злочином матеріального шкоди на суму92700грн. та моральна шкода на суму 10000 гривень. 27.03.2023 потерпіла ОСОБА_6 визнана цивільним позивачем.Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що протиправними діями ОСОБА_5 завдано матеріальних збитків іншим потерпілим особам, а саме: ОСОБА_8 (у розмірі 3750 грн.), ОСОБА_9 (у розмірі 850 грн.), ОСОБА_10 (у розмірі 300 грн.), ОСОБА_11 (у розмірі 4700 грн.), ОСОБА_12 (у розмірі 5700 грн.), ОСОБА_13 (у розмірі 9800 грн.), ОСОБА_14 (у розмірі 4000 грн.), ОСОБА_15 (у розмірі 6600 грн.), ОСОБА_16 (у розмірі 26852,5 грн.), ОСОБА_17 (у розмірі 2547,5 грн.).Таким чином, ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні заподіяно матеріальних збитків на загальну суму 153 100 грн.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.Тобто потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 мають також право на подання цивільних позовів до ОСОБА_5 .У ході розслідування встановлено, що згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за підозрюваною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 у розмирі 1/2 її частини.

З метою забезпечення відшкодування потерпілим особам ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 матеріальних збитків, які їм своїми злочинними діями завдала підозрювана ОСОБА_5 , а також з метою забезпечення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 належить арештувати майно належне ОСОБА_5 , а саме 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою накладення арешту є забезпечення цивільного позову. З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням і просив розглядати дане клопотання без повідомлення ОСОБА_5 та його захисників, з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути клопотання без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна слід розглядати без повідомлення підозрюваної, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. 4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчими відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області за процесуального керівництва прокурорів відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, органами, які ведуть боротьбу з організованою і транснаціональною злочинністю, та координації діяльності правоохоронних органів Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000086 від 15.06.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України. З метою забезпечення відшкодування потерпілим особам ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 матеріальних збитків, які їм своїми злочинними діями завдала підозрювана ОСОБА_5 , а також з метою забезпечення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 , виникла необхідність у накладенні арешту на майно належне підозрюваної ОСОБА_5 , а саме на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Незастосування заборони відчуження вказаним майном, призведе до передачі іншим особам, що позбавить можливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.4 ч.2 ст.170 КПК України відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого, прокурора, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 376 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_19 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000086 від 15.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, розпорядження вказаним майном.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та власнику майна.

Ухвала виконується негайно слідчим та прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1