Справа № 489/5929/21
кримінальне провадження
№1-кп/489/474/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Під сімейними відносинами розуміються суспільні відносини, що врегульовані нормами сімейного права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 СК України сімейний кодекс, серед інших, регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між батьками та дітьми.

Психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, ОСОБА_4 , будучи особою раніше неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 Конституції України, відповідно до якої кожна людина має право на особисту недоторканність, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично з 20.10.2019 по 22.07.2021 вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_7 та онука ОСОБА_8 , з якими проживає в одному помешканні, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань останніх від ОСОБА_4 ..

Так, 20.10.2019 о 19:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини, а саме: висловлювався в адресу дружини ОСОБА_7 нецензурною лайкою, у зв`язку із чим ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2019 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 170 гривен 00 копійок.

Крім цього, 28.06.2020 о 10:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини, а саме: висловлювався в адресу дружини ОСОБА_7 нецензурною лайкою, у зв`язку із чим ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.07.2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 гривен 00 копійок.

Також, 26.06.2020 о 03:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини, а саме: висловлювався в адресу дружини ОСОБА_7 нецензурною лайкою, у зв`язку із чим ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.09.2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Крім цього, 04.05.2021 в період часу з 08:00 год. по 15.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив психологічне та насильство відносно своєї дружини та онука, а саме: висловлювався в адресу дружини ОСОБА_7 та онука ОСОБА_8 нецензурною лайкою та погрозами фізичної розправи, у зв`язку із чим ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.06.2021 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 170 гривен 00 копійок.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, що носить систематичний та триваючий характер щодо вчинення психологічного насильства по відношенню до дружини ОСОБА_7 та онука ОСОБА_8 , 22.07.2021 (більш точний час в ході судового розгляду не встановлено), перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_7 та онука ОСОБА_8 , а саме висловлювався в адресу дружини та онука нецензурною лайкою та економічне насильство, що виразилось у систематичних погрозах позбавлення житла.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , було завдано психологічних страждань, погіршилась якість їх життя, що виразилось у втраті енергійності, втоми, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій на підставі постійних негативних переживань.

Суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо дружини (подружжя) та іншої особи (онуки), з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності.

Обвинувачений в ході судового розгляду від дачі показів відмовився, свою вину визнав повністю та щиро покаявся.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини його вина доведена дослідженими судом наступними доказами.

Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.07.2021, відповідно до якого ОСОБА_7 просила прийняти міри до свого чоловіка ОСОБА_4 за систематичне вчинення відносно неї домашнього насильства.

Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.07.2021, відповідно до якого ОСОБА_8 просив прийняти міри до свого діда ОСОБА_4 за систематичне вчинення відносно нього та ОСОБА_7 домашнього насильства.

Постановами Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2019, 27.07.2020, 23.09.2020, 30.06.2021 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП.

Терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 04.05.2021, винесеного відного ОСОБА_4 .

Аналізуючи досліджені докази суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною поза розумним сумнівом в обсязі встановленому вище.

При призначенні покарання, суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, який не є тяжким, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, але неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, одружений, пенсіонер, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті 126-1 КК України, проте з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченого необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням на підстав ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід в кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов потерпілий не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1