Справа № 545/6202/22
Провадження № 1-кп/545/168/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000288 від 13.09.2022 року, що надійшов з Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону стосовно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ландарі, Диканського району, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні 3 малолітніх дітей, працюючого птахівником ПрАТ Полтавська Птахофабрика, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 27 від 27 січня 2021 року, старшого солдата ОСОБА_5 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27.01.2021 № 10-РС, призначено на посаду старшого стрільця 1 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення з обіду 27 січня 2021 року. Вважати таким, що справи та посаду старшого стрільця 1 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 прийняв з 27 січня 2021 року, ВОС-100868Д, шпк «старший сержант».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 25 від 03 лютого 2022 року, старшого солдата ОСОБА_5 , старшого стрільця 1 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , призначено на посаду заступника командира бойової машини-навідника-оператора 2 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС-121100Д, шпк «молодший сержант».

Згідно вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Однак, молодший сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби, в порушення вище зазначених нормативно-правових актів, вирішив стати на злочинний шлях.

Так, молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XІV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

28.08.2022 о 09 год. 00 хв. під час ранкового шикування, особовому складу військової частини НОМЕР_1 доведено бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2022 № БР/303дск, щодо переміщення з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 до району виконання бойових завдань. Про вказане бойове розпорядження також було відомо заступнику командира бойової машини-навіднику-оператору 2 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 молодшому сержанту ОСОБА_5 .

Однак, молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи посаді заступника командира бойової машини-навідника-оператора 2 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, о 09 год. 00 хв. 28.08.2022року не прибувши на ранкове шикування самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місце знаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.408 КК України, за кваліфікуючими ознаками дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини, з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті. Щиро розкаявся, просив суворого його не карати. Прохав також обмежити судовий розгляд його допитом пояснивши, що він правильно розуміє фактичні обставини по справі.

Зазначив, що він є одруженим та на його з дружиною утриманні є троє неповнолітніх дітей. Молодша донька народилась в березні 2022 року а в серні 2022 року дружина захворіла та потрапила до лікарні в смт.Диканька, а тому нікому було доглядати дітей. Спочатку він перебував у відпустці а коли відпустка закінчилась йому із військової частини повідомили , що потрібно прибути у частину для виконання бойового завдання, але оскільки дружина на той час не повернулась з лікарні то він залишився вдома з дітьми. На наступний день приїхали з військової частини і він написав їм заяву про відмову повертатись в військову частину. В подальшому до нього приїздили поліцейські для оформлення документів. Він пізніше приїздив до військової частини , щоб продовжити службу але там йому повідомили , щоб він розбирався сам оскільки порушена справа проти нього.

Захисник обвинуваченого звернув увагу суду на ті тяжкі сімейні обставини , які виникли у підзахисного, що і зумовили його не повернутися до військової частини. А також прохав врахувати позитивні характеристика як з військової частини де він за контрактом проходив службу так і за місцем роботи в ПрАТ Полтавська Птахофабрика, що ОСОБА_5 до відповідальності раніше не притягувався.

Суд переконавшись в тому, що всі учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини по справі, у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, обмежує дослідження доказів допитом обвинуваченого щодо фактичних обставин по справі та дослідженням доказів щодо особи обвинуваченого відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Згідно довідки ВІТ ГУПН в Полтавській області ОСОБА_5 раніше не судимий.

Згідно довідок ОСОБА_5 здоровий, працездатний, примусового лікування не потребує, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

При призначенні покарання суд враховує те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин (ч.4 ст.408 КК України), раніше не судимий, вину визнав повністю, добровільно з`явився зі зізнанням до органу досудового слідства, а також особу винного, його позитивні характеризуючі дані за місцем роботи та проживання, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставини і вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень міру покарання необхідно призначити у виді позбавлення волі.

З огляду на наведені обставини, а саме те, що у ОСОБА_5 на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, злочин вчинено в силу сімейних обставин, які склалися в його житті на час вчинення злочину а тому, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно не накладався.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу стосовно обвинуваченого підлягає залишенню без змін - застава.

Керуючись ст. ст.118, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.4 ст.408 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу стосовно ОСОБА_5 залишити без змін - застава.

Речовий доказ: 1 відеофайл, який має назву IMG_2882 та який міститься на носії цифрової інформації «Verbatim, DVD-R, 4.7 GB/120min» - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно не накладався.

Судові витрати відсутні.

Відповідно вимогам ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1