Номер провадження: 11-кп/813/906/22
Справа № 523/4558/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 13 січня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання органу пробації про звільнення від відбування покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку

ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянка України, з вищою освітою, розлучена, має на утриманні неповнолітню дитину, працевлаштована, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини, встановлені
судом першої інстанції

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 28 січня 2019 року ОСОБА_9 була засуджена за ч.4 ст.191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки, без конфіскації майна з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Начальник Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з поданням про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 28 січня 2019 року, в зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 січня 2022 року було відмовлено в задоволенні зазначеного подання.

Особову справу ОСОБА_9 повернуто до Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси на стадії судового розгляду перебуває обвинувальний акт №0000118 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191; ч.3 ст.362 КК України.

Суд дійшов висновку про те, що до закінчення розгляду вищевказаного кримінального провадження неможливо вирішити питання про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити подання начальника Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про звільнення ОСОБА_9 від покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 28 січня 2019 року, в зв`язку з закінченням іспитового строку.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що з 28 січня 2019 року моменту ухвалення вироку ОСОБА_9 виконувала всі покладенні на неї обов`язки, не вчиняла нових кримінальних та адміністративних правопорушень.

Їй було повідомлено про підозру за ч.5 ст.191; ч.3 ст.362 КК України лише 08 липня 2021 року, однак іспитовий строк призначений вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 28 січня 2019 року закінчився ще 28 лютого 2021 року, тобто про підозру ОСОБА_9 було повідомлено через 5 місяців з моменту закінчення іспитового строку.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні

Інший захисник засудженої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_11 заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити оскаржену ухвалу без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Питання про звільнення особи від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку (п.9 ч.1 ст.537 КПК України) вирішує суд, у межах територіальної підсудності якого проживає засуджений (п.3 ч.2 ст.539 КПК України).

Апеляційним судом встановлено, що вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 28 січня 2019 року ОСОБА_9 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України та, із застосуванням ст.69 КК України, їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права займати керівні посади в державних установах строком на 2 роки, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного основного покарання звільнена з випробуванням на іспитовий строк 2 роки з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Відповідно до ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з частинами 1 та 2 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Крім того і ч.1 ст.78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Іспитовий строк 2 роки визначений ОСОБА_9 за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 28 січня 2019 року закінчився 28 січня 2021 року.

Разом з цим апеляційним судом встановлено, що на теперішній час в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться інше кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000118 від 23 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_12 (колишнє прізвище ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.362 КК України.

Системний аналіз Закону України про кримінальну відповідальність та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчать, що вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, а не ухвалення обвинувального вироку, суди мають розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання.

У своїй апеляційний скарзі захисник ОСОБА_8 наголошував про те, що у кримінальному провадженні №0000118 ОСОБА_14 про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191; ч.3 ст.362 КК України було повідомлено 08 липня 2021 року, тобто більш ніж через 5 місяців після закінчення іспитового строку.

При розгляді даного провадження вказані обставини не мають вирішального значення, оскільки зі змісту повідомлення про підозру та витягу з ЄРДР убачається, що протиправні дії, які інкримінуються ОСОБА_14 були триваючими та вчинялись в період з 2018 року по лютий 2021 року, тобто і в період іспитового строку встановленого вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 28 січня 2019 року.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд визнає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав, передбачених ч.1 ст.78 КК України, для задоволення подання органу пробації про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання, призначеного за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 28 січня 2019 року, оскільки засуджена обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень в період іспитового строку і тому, на даний час, вказана обставина унеможливлює прийняття судом рішення про звільнення такої засудженої від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, тому, що таке рішення буде передчасним без прийняття відповідним судом рішення про винуватість або невинуватість ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованих їй злочинах, передбачених ч.5 ст.191; ч.3 ст.362 КК України.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , а оскаржену ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись, ст.78 КК України, статтями 376, 404, 405, 407, 419, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 13 січня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 28 січня 2019 року, в зв`язку з закінченням іспитового строку залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3