Номер провадження1-кс/754/1948/22
У Х В А Л А

Іменем України

28 грудня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

представника заявника - адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 26.12.2022 надійшло клопотання представника заявника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту нерухомого майна, яка мотивоване наступним.

21.09.2022, ОСОБА_5 , отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після свого померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 , батька ОСОБА_6 , зокрема на квартиру АДРЕСА_1 .

Після отримання свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_6 стало відомо, що на отриману у спадок квартиру в рамках кримінального провадження №0002588 від 29.09.2021 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2022 накладено арешт (ЄУНСС: №754/2645/22).

З ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2022, вбачається, що у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0002588 від 29.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на адресу Деснянського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від адвоката ОСОБА_7 , який представляє інтереси ОСОБА_8 про те, що не встановлені особи, використовуючи підроблене свідоцтво права власності, шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_1 , які належала потерпілій ОСОБА_9 (тітка потерпілого).

30.11.2021, під час досудового розслідування, був допитаний потерпілий ОСОБА_8 , який показав, що є родичем ОСОБА_9 , яка померла у червні 2019 року та мала у своїй власності квартиру АДРЕСА_1 . Дізнавшись про це, потерпілий звернувся до нотаріуса для вступу у спадщину, однак його представник затягував даний процес. Після чого, у квітні 2021 року йому стало відомо, що право власності на квартиру зареєстровано 21.04.2021 за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу укладеного між ним та ОСОБА_10 , а останній був власником квартири на підставі свідоцтва виданого 03.02.2009 нотаріусом ОСОБА_11 на підставі акту про передачу майна стягуваного в рахунок погашення боргу ОСОБА_9 .

Відповідно до показань потерпілого, жодних боргових зобов`язань ОСОБА_9 не мала, квартиру нікому не продавала. Вважає дії ОСОБА_10 та ОСОБА_6 шахрайськими.

На цих підставах слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва дійшла висновку, що клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_12 про арешт вищевказаної квартири підлягає задоволенню.

Вважає, що арешт на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , після отримання його у спадок від померлого батька ОСОБА_6 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 накладений не обґрунтовано, адже покійний ОСОБА_6 не був і не є підозрюваним, обвинуваченим у жодному кримінальному провадженні, не має відношення і до даного кримінального провадження, не є особою, що несе відповідальність за завдання обвинуваченими шкоди потерпілим. Дане майно покійним ОСОБА_6 було придбано на законних підставах, ніким не оскаржувалось, ніяких претензій стосовно даної квартири від жодної особи за життя покійного не надходило. Про існування кримінального провадження нікому відомо не було. ОСОБА_5 жодного разу не викликали до правоохоронних органів.

У зв`язку з вищевикладеним, просить скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2022.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала за викладених в ній обставини та просила скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2022.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала з приводу задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки арешт накладено обгрунтовано.

Слідчий суддя вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.

Так, згідно ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києві від 22.02.2022 (ЄУНСС 754/2645/22) накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 з забороною її відчуження та розпорядження, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0002588 від 29.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України на час проведення досудового розслідування.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також недоторканості права власності, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 ч. 2 п. 7 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ст. 170 ч. 2 п. 1 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

В даному випадку із клопотанням про скасування арешту на нерухоме майно звернувся представник власника майна.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києві від 24.04.2019, підставою для накладення арешту на зазначене майно послугувала наявність розумних підстав вважати, що незастосування заборони на його відчуження, а також заборони розпоряджатися може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, крім того, дане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є предметом злочину у кримінальному провадженні №0002588 від 29.09.2021.

Ухвалюючи рішення про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що для збереження речових доказів, накладання арешту на зазначене майно є необхідним.

Однак, під час розгляду клопотання про скасування арешту на кв. АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , слідчим суддею встановлено, що арешт був накладений необґрунтовано, оскільки на момент накладення арешту на дану квартиру, органом досудового розслідування, не було встановлено відносини між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 щодо суті кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України.

Також, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо незаконності договору купівлі - продажу від 21.04.2021 укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , оскарження його в судовому порядку, тобто недобросовісності набуття ОСОБА_6 кв. № АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_6 не був і не є підозрюваним, обвинуваченим в кримінальному провадженні №0002588 від 29.09.2021.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 22.02.2022 (ЄУНСС 754/2645/22, провадження №1-кс/754/517/22) на кв. АДРЕСА_1 накладений необґрунтовано (ст. 174 ч. 1 КПК України), та є таким, що порушує право власності ОСОБА_5 , а відтак накладений раніше арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 170-174, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Києва 22 лютого 2022 року (ЄУНСС 754/2645/22, провадження №1-кс/754/517/22).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали оголошений 29.12.2022 о 14:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1