Справа №505/567/23
Провадження №1-кп/505/465/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 м. Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000024 від 07.02.2023 з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, смт.Шаля, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не маючий судимості,-

- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 07.02.2023 близько 11 годин 00 хвилин, який перебував біля магазину «Рукавичка», який розташований за адресою: Одеська область, Подільський р-н, с. Борщі, вул. Садова, в ході конфлікту з ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник умисел на спричинення фізичного болю останньому.

Реалізуючи свій кримінально противоправний намір, спрямований на умисне завдання удару, ОСОБА_4 , у той же день та час, перебуваючи у тому ж місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно наніс один удар долонею лівої руки в область правої половини обличчя ОСОБА_5 , чим завдав останньому фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

На підставі ч.1 ст.474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про примирення від 15.02.2023 укладена між потерпілим ОСОБА_5 , та підозрюваним ОСОБА_4 , згідно з умовами якої, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і до моменту оголошення про підозру сприяв розслідуванню кримінального провадження, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.126 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 просить затвердити угоду, в якій він беззастережно визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, повідомив суд про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив указану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Потерпілий ОСОБА_5 також не заперечував проти укладення угоди з обвинуваченим, і розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, та підтвердив суду, що не має до обвинуваченого матеріальних та моральних претензій.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, приходить до наступного.

Відповідно ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається зі ст.12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини, справа «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №- 9043/05 від 29 квітня 2014 року, зазначено, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим ОСОБА_6 угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди про примирення та наслідки її невиконання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення підозрюваному ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 15.02.2023, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №-0000024.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1