Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/942/21
Номер провадження 1-кп/530/9/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.12.2022 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області обвинувальний акт та додані до нього документи, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000594 від 16.12.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 306 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Зіньківського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 306 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дану справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 ..
В судове засідання обвинувачений ОСОБА_5 з`явився, конвоєм доставлений, свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до Ленінського районного суду м. Полтава в режимі відеоконференції не з`явилися, належним чином повідомлені, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 з`явився.
Від прокурора надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з неявкою свідків, які належним чином повідомлені та привід свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , крім цього свідок ОСОБА_7 перебуває в ЗСУ ,місце локації невідомо. За наслідками з`ясування думки учасників судового провадження і заявленого клопотання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Відповідно до Указу Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19, постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211», рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року, доручення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій №3/2020 від 13 березня 2020 року, рішення ради суддів України від 17.03.2020 року № 19 встановлено обмеження.

Загальнонаціональний карантин, який мав тривати до 03 квітня 2020 року включно, продовжено до 31 липня 2020 року включно. Відповідне рішення Уряд ухвалив 17.06.2020 у постанові №500, якою унесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV- 2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів». Повідомлення Уряду оприлюднене за веб-адресою https://www.kmu.gov.ua/news/uryad-prodovzhiv-diyuadaptivnogo-karantinu-do-31-lipnya.

Голова Ради суддів України ОСОБА_12 звернувся до голів судів з рекомендацією запровадити особливий режим роботи на період карантинних заходів. Про це було повідомлено листом Ради суддів України №186/20 від 16 березня 2020 року. У листі зазначено, що, враховуючи Постанову Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», судам рекомендовано на період з 16 березня до 3 квітня 2020 року, встановити особливий режим роботи (https://court.gov.ua/press/news/909399/, повний текст оприлюднено http://rsu.gov.ua/uploads/news/no9rs-18620-vid- 16032020-verhovn-92b86c6546.pdf). Зокрема, Голова Ради суддів України, Богдан Моніч, звернувся до голів судів з рекомендацією роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справи у зв`язку з карантинними заходами; всі необхідні документи подавати в електронному вигляді на електронну адресу суду.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року який діє до цього часу.
Відповідно до рішення Ради Суддів України від 24 лютого 2022 року № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні Верховна Рада України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні запровадила воєнний стан через вторгнення Росії в Україну.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.
Рада суддів України вирішила звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.
З урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендувати зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.
Між тим, суд першої інстанції пояснює наступне.
Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов`язане з тлумаченням права національними судами.
Європейський Суд з прав людини оцінює «розумність» тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливість предмета спору для заявника та інші.
В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.
У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.
Частиною 2 ст.17 КПК України встановлено обов"язок обвинувачення довести кожний елемент злочину поза межами розумного сумніву.
Статтею 22 КПК України встановлено принцип змагальності сторін кримінального провадження та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд, зберігаючи об"єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов"язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов"язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ст.23 КПК України).
Статтею 59 та пунктом 6 частини 3 статті 129 Конституції України закріплено конституційне право громадян на захист від обвинувачення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
З огляду на положення ч. 1 ст. 20, ч. ч. 1, 4 ст. 42 КПК України обвинувачений, поміж іншого, має право брати участь у кримінальному провадженні, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом, а також має право брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту.
Захисту такого права вимагає і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) (п. 1, підп. «d» п. 3 ст. 6), ратифікована Україною. Про обов"язковість застосування положень цієї Конвенції та порушення її положень неодноразово зазначалося в рішеннях Європейського суду з прав людини за позовами проти держави Україна.
Положення п. 1 та підп. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», передбачають, що:
«1.Кожен має право на справедливий… розгляд його справи… судом… який… встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
...
3. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:
...
d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення...».
Європейський суд з прав людини у багатьох своїх рішеннях наголошував на необхідності ретельної перевірки заяв про вчинення провокації із сторони працівників правоохоронних органів із забезпеченням підсудному (обвинуваченому, засудженому) права на повне і об"єктивне дослідження тих обставин справи, які можуть указувати на наявність провокації, можливості допиту у судовому засіданні «секретних агентів», необхідність доведення прокурором відсутності провокації із сторони працівників міліції чи осіб, які діють за їх завданням тощо (зокрема постанова Європейського суду у справі «Баннікова проти Російської Федерації»).
Суд враховує, зокрема, й вимоги, сформульовані в рішеннях ЄСПЛ від 06.09.2007 у справах «Цихановський проти України» та від 18.10.2007 «Коновалов проти України». У них відзначено: на національні суди покладено обов"язок створення умов для того, щоб провадження було швидким та ефективним. Наприклад, суд має вирішувати, чи відкладати засідання за клопотанням сторін, а також, вживати якихось заходів щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки з розглядом справи.
Відповідно до ст. 139 та ст. 327 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, спеціаліст, перекладач або експерт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 140 КПК України, рішення про здійснення приводу приймається під час судового провадження судом за клопотанням сторони кримінального провадження. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.
Відповідно до ч. 3 ст. 140 КПК України, привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка. Привід свідка не може бути застосований до неповнолітньої особи, вагітної жінки, інвалідів першої або другої груп, особи, яка одноосібно виховує дітей віком до шести років або дітей-інвалідів.
Враховуючи вищевикладене, того факту що відсутні обмеження зазначені в ч. 3 ст. 140 КПК України, суд вважає, що для повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, клопотання прокурора та обвинуваченого про привід вказаних свідків є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.
Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством. Суд звертає увагу на те, що з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді ОСОБА_1 надійшло 1241 справа, а з 01.01.2020 по 31.12.2020 внаслідок автоматизованого розподілу до судді ОСОБА_1 надійшло 909 справ, з 01.01.2021 по 31.12.2021 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді ОСОБА_1 надійшло 1397 справ, з 01.01.2022 по 01.12.2022 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді ОСОБА_1 надійшло 1149 справ.
З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньої кількості суддів, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування судді, який хворіє, перебуває у відрядженні, знаходиться у відпустці і т.п.), суд першої інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, призначити справу до розгляду та розглянути у строки, передбачені національним законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 350, 369-372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задоволити.
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000594 від 16.12.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 306 КК України, у відкритому судовому засіданні на 13.12.2022 року о 15 год. 30 хвилин, в залі Зіньківського районного суду Полтавської області, за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, свідків.

Зобов"язати командира РКС ГУНПв Полтавській області ОСОБА_13 доставити до приміщення Зіньківського районного суду Полтавської області в судове засідання на 15 год. 30 хвилин 13.12.2022 року обвинуваченого ОСОБА_5 .

Копію даної ухвали направити начальнику державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» (м. Полтава, вулиця Пушкіна, 91, індекс 36000) та командиру РКС ГУНПв Полтавській області для виконання.

Доставити приводом в судове засідання, яке відбудеться 13.12.2022 року о 15 годині 30 хвилин свідків, як вказано в реєстрі матеріалів досудового розслідування:
ОСОБА_6 , жительку АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_9 , жителя АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_11 , жителя АДРЕСА_4 ;
ОСОБА_10 , жителя АДРЕСА_3 .
Виконання ухвали про привід в судове засідання свідків доручити відділенню поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області.
Контроль за виконанням приводу покласти на прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000594 від 16.12.2020 року.

У випадку неможливості доставки вказаного у даній ухвалі свідка завчасно надати до суду відповідні пояснення осіб, з числа його родичів або сусідів по обставинах його місцезнаходження з наданням копій документів, які посвідчують їх особу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Написано власноручно.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1