Справа № 947/9718/23
Провадження № 1-кс/947/4112/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000753 від 31.10.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморськ, Одеської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством час ОСОБА_5 вступив в попередню злочину змову з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та іншими невстановленими особами, направлену на придбання, перевезення, зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено(амфетаміну, PVP) з метою подальшого збуту, шляхом розкладання так званих «закладок», замовлення яких відбувається за допомогою створеної в інтернет мережі веб-сторінки «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Далі, при невстановлених обставинах, ОСОБА_5 , діючи відповідно до попередньої змови з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, у невстановлений час, при невстановлених обставинах, придбали невстановлену кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено (амфетаміну, PVP), яку перевезли у невстановлене в ході слідства місце.

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами зробили «закладки», всередині яких знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено (амфетамін, PVP), після чого зазначені закладки перевезли до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , яке розташоване на території гаражного кооперативу «Схід» за адресою: АДРЕСА_3, для зберігання, з метою подальшого збуту.

Так, шляхом таємного проникнення 08.03.2023 року проведено обстеження гаражного приміщення № НОМЕР_1 , яке розташоване на території гаражного кооперативу «Схід» за адресою: АДРЕСА_3 та вилучено згорток з липкої стрічки синього кольору та згорток з липкої стрічки чорного кольору.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/116-23/4233-НЗПРАП від 21.03.2023 встановлено, що кристалічна речовина білого кольору масою 0,465 г, яка знаходиться у згортку липкої стрічки синього кольору, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), кількісний вміст PVP в кристалічній речовині становить 0,344 г та порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,431 г, яка знаходиться у згортку липкої стрічки чорного кольору, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, кількісний вміст амфетаміну в порошкоподібній речовині становить 0,222 г.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, у невстановлений час, повторно виготовлені «закладки» всередині яких знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено (амфетамін, PVP), перевезли до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , яке розташоване на території гаражного кооперативу «Схід» за адресою: АДРЕСА_3, для зберігання, з метою подальшого збуту.

Так, 29.03.2023 року за участю ОСОБА_5 проведено санкціонований обшук гаражного приміщення № НОМЕР_1 , яке розташоване на території гаражного кооперативу «Схід» за адресою: АДРЕСА_3, в ході якого виявлено та вилучено 402 згортки з липкої стрічки чорного кольору, 2748 згортків з липкої стрічки білого кольору та 1106 згортки з липкої стрічки синього кольору (згідно експрес-тесту «IDenta» порошкоподібна речовина білого кольору містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін).

29.03.2023 року ОСОБА_5 затримано та 30.03.2023 року повідомлено про підозру за ч.2 ст. 307 КК України: незаконне придбання, зберігання, з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб; незаконне придбання, зберігання, з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в цілях запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.Позиції учасників судового засідання.

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Заявлений у клопотанні розмір застави, який перевищує розмір, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, прокурор обґрунтував тим, що підозрюваний ймовірно входить до групи осіб, яка займалася збутом наркотичних засобів у великих масштабах, крім того, кваліфікуюча ознака інкримінованого кримінального правопорушення - збут, вказує на певні матеріальні заощадження, які отримані незаконно. Застосування розміру застави, який визначений за санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, враховуючи матеріальне становище підозрюваного, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозра є неконкретизованою та відповідно необґрунтованою, ризики, викладені в клопотанні сторони обвинувачення є недоведеними. Також захисник просила врахувати міцні соціальні зв`язки підозрюваного - ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітніх дітей, має середню спеціальну освіту, відповідно до трудової книжки тривалий час був офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації. Також адвокат ОСОБА_4 зауважила, що її підзахисний ОСОБА_5 не має жодного відношення до гаражного приміщення, в якому проводився обшук. Крім того, захисник зазначила, що застава, визначена стороною обвинувачення, є непомірною для її підзахисного. У зв`язку з чим, сторона захисту просила застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Додатково захисник долучила характеризуючи документи на підзахисного, які просила врахувати.

Підозрюваний підтримав думку захисника, зазначивши, що з підозрою, повідомленою йому, не погоджується, просить обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Висновки слідчого судді.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30.03.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 10.02.2023; протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 08.03.2023; протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 21.03.2023; висновком експерта № СЕ-19/116-23/4233-НЗПРАП від 21.03.2023; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 у вчинені злочину від 29.03.2023; протоколом проведення 29.03.2023 обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 , яке розташоване на території гаражного кооперативу «Схід» за адресою: АДРЕСА_3, яким користується ОСОБА_5 у ході якого виявлено та вилучено 402 згортки з липкої стрічки чорного кольору, 2748 згортків з липкої стрічки білого кольору та 1106 згортки з липкої стрічки синього кольору та іншими матеріалами досудового розслідування в сукупності.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 , при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на наступне: ОСОБА_5 підозрюється у придбанні, зберіганні, з метою збуту наркотичних засобів вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб. На систематичність даної діяльності вказують зібрані докази, а також той факт, що в ході обшуку за участю ОСОБА_5 було вилучено більше трьох тисяч згортків («закладок»). Обставини ймовірного вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та характер такого кримінального правопорушення підтверджують регулярність та перманентність здійснюваної неправомірної поведінки підозрюваним, до того ж вказана діяльність є такою, що ймовірно приносить незаконний дохід підозрюваному.

Все вищевказане в сукупності обґрунтовує ризик переховування.

Крім того, як вбачається з клопотання досудове розслідування передбачає проведення великого обсягу слідчих дій, пов`язаних з встановленням місцезнаходження та вилучення відповідних речей та документів, які на даний час ще невиявлені та не вилучені, а тому є вірогідність того, що підозрюваний має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження (п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи також те, що в рамках означеного кримінального провадження за підозрою ОСОБА_5 на теперішній час не встановлено та не допитано всіх свідків, покази, яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні, не проведений ще повний обсяг всіх судових експертиз, що також вказує на можливість впливу підозрюваного на експертів та свідків, які надають покази, щодо незаконної діяльності підозрюваного.

З огляду на вищевказане, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи не під вартою, може здійснювати вплив на вказаних осіб з метою зміни їх показів чи відмову від них, а також надавати неправдиві висновки.

Зважаючи на те, що досудове розслідування триває та станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, так, ОСОБА_5 , перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення. Отже, ризик, зазначений у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на теперішній час також існує.

Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, а збут наркотичних речовин, вірогідно, є єдиним джерелом доходу ОСОБА_5 , такі обставини засвідчують наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявних в рамках означеного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

4.4. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що діяльність, здійснювана ОСОБА_5 , є систематичною та прибутковою, а саме такою, що можна вважати джерелом доходу для підозрюваного. Слідчий суддя враховує даний факт при визначенні розміру застави.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний), складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Проте, вказаний розмір застави не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Встановлені в судовому засіданні обставини як ймовірного вчинення кримінального правопорушення, так і особи підозрюваного, вказують на виключний випадок.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, з огляду на спосіб його життя, встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що у даному випадку доцільним є застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі 1000 (тисячі) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 684 000 гривень.

На думку слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000753 від 31.10.2022 року відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 26.05.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 1000 (тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 684 000 (два мільйони шістсот вісімдесят чотири тисячі) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 26.05.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та учасниками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6. носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1