Справа № 703/639/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сміла Черкаської області, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та Смілянської окружної прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

14 лютого 2023 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із вищевказаною скаргою, в якій просить: зобов`язати уповноважену особу Смілянської окружної прокуратури, уповноважену особу ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до керівника Смілянської окружної прокуратури від 30 січня 2023 року.

Скаргу обґрунтовує тим, що 30 січня 2023 року він звернувся до керівника Смілянської окружної прокуратури із заявою щодо неправомірних дій з боку дізнавача сектору дізнання ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , які полягають у затягуванні досудового розслідування у рамках іншого кримінального провадження за його заявою про кримінальне правопорушення від 10 березня 2020 року. На думку заявника, дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 навмисно, з корисливих мотивів вчинила тяганину у розслідувані справи, чим вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст.364 КК України (зловживання владою або службовим становищем). У своїй заяві він, серед іншого, просив на підставі ст. 214 КПК України внести відомості до ЄРДР за повідомленим ним фактом за статтею 364 КК України. Однак до цього часу відомості до ЄРДР не внесені та досудове розслідування не розпочато.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просив зобов`язати уповноважену особу Смілянської окружної прокуратури, уповноважену посадову особу ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області внести відповідні відомості за його повідомленням до ЄРДР.

У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав вказаних у скарзі, просив її задовольнити. Пояснив, що дізнавачем ніяких слідчих дій не проводиться, вона не виконує свою роботу, упереджено до нього ставиться, затягує проведення досудового розслідування.

Уповноважена особа відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та уповноважена особа Смілянської окружної прокуратури у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги без участі уповноважених осіб Смілянської окружної прокуратури та відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Заслухавши особу, яка подала скаргу, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Під час розгляду скарги встановлено, що 30 січня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до керівника Смілянської окружної прокуратури із заявою щодо неправомірних дій з боку дізнавача сектору дізнання ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , які полягають у затягуванні досудового розслідування у рамках іншого кримінального провадження за його заявою про кримінальне правопорушення від 10 березня 2020 року (а.с. 2).

Згідно копії супровідного листа № 52-623 вих-23 від 01 лютого 2023 року звернення ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій з боку дізнавача сектору дізнання ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 01 лютого 2023 року направлено керівником Смілянської окружної прокуратури до ГУНП в Черкаській області. Про результати розгляду та вжиті заходи реагування зобов`язано повідомити заявника у встановлений законом строк (а.с.3).

Порядок звернення за судовим захистом у кримінальному провадженні та оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано главою 26 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Судовий контроль, який здійснюється слідчими суддями при розгляді скарг на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, фактично передбачає необхідність забезпечення належного реагування на випадки ініціювання особою питань, пов`язаних з реалізацією завдань кримінального провадження як щодо захисту від кримінальних правопорушень, так і стосовно того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати розслідування (ч. 1 ст. 214 КПК України).

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; указана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України. (ч. 2 ст. 214 КПК України).

Водночас ч. 3 ст. 214 КПК України передбачає можливість до внесення відомостей до ЄРДР для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, у тому числі відібрання пояснень.

Згідно із пунктом 1 глави 2 розділу І, пунктом 2 глави 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто кримінально караного вчинку.

При цьому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Отже підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких убачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Такий правовий висновок щодо застосування норм ст. 214 КПК України викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18.

Разом з тим відповідно до п. 3 розділу 3 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року № 100, заяви і повідомлення про інші події, що надійшли до чергової служби центрального органу управління поліцією, головних управлінь Національної поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень) поліції, у яких немає відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, уповноважена службова особа після реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) невідкладно, але не пізніше 24 годин передає керівнику відповідного органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Водночас розділом ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 листопада 2017 року № 930, передбачено, що керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді. Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Зі змісту повідомлення особи, яка подала скаргу та його пояснень не вбачається відомостей, які б свідчили про вчинення дізнавачем сектору дізнання ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 діяння, передбаченого певною нормою кримінального закону. Наведені в заяві ОСОБА_3 обставини об`єктивно не містять ознак злочину та не відноситься до кримінально караних діянь.

При цьому слід зауважити, що безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_3 також не зміг пояснити, в чому саме полягають злочинні дії дізнавача сектору дізнання ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , а наведені ним доводи є лише припущеннями та жодним чином не підтверджуються.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає достатні підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви та повідомлення, які містять відомості про конкретне кримінальне правопорушення. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться в ч. 4 ст. 214 КПК України.

У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_5 від 17 червня 2020 року, у пункті 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Таким чином, повідомлення ОСОБА_3 до керівника Смілянської окружної прокуратури про притягнення дізнавача сектору дізнання ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 до відповідальності за своїм змістом і суттю, на переконання слідчого судді, не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних і достатніх даних про можливе вчинення особою саме кримінального правопорушення, передбаченого певною статтею Кримінального кодексу України, тобто сукупності обов`язкових ознак конкретного злочину, які дозволяють відмежовувати таке діяння від інших правопорушень, що не становлять суспільної небезпеки.

Отже, викладені в повідомленні відомості не свідчать про кримінальну протиправність діянь та їх караність за кримінальним законом, у зв`язку з чим вони не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ураховуючи наведене та зважаючи на зміст поданого ОСОБА_3 повідомлення, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що в даному випадку заявник не позбавлений можливості повторно звернутись до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та Смілянської окружної прокуратури, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений о 16 год. 30 хв. 01 березня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1