Справа № 333/5541/22
Провадження № 1-кп/331/280/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000559 від 17.08.2022 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має базову вищу освіту, не одружений, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, здійсненням погроз, умовлянь свідків а потерпілого, схиляння їх до дачі неправдивих показань, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_5 стали відомі анкетні дані та місце мешкання свідків в даному кримінальному провадженні.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся належним чином, До розгляду підготовчого судового засідання надав заяву про розгляд підготовчого судового засідання без його участі. У зв`язку із вищевикладеним, суд вважає за можливе розглянути питання щодо застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого за відсутності потерпілого.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив про те, що він не має наміру переховуватися, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. Також посилався на те, що бажає служити у лавах Збройних силу України та боронити свою сімю та державу. Під вартою не зможе захисти себе та свою доньку від дій ворожої армії.

Захисник проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував зазначаючи про те що домашній арешт зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Наявність стійких соціальних зв`язків обвинуваченого свідчить про мінімізацію ризиків, на які вказує прокурор.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2022 року до ОСОБА_5 застосований запобіжних захід у вигляді тримання під вартою. Ухвала суду обґрунтована наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2022 року ОСОБА_5 під час перебування кримінального провадження в провадженні судді ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, спираючись на те, що ризики, встановлені на досудовому слідстві не минули.

06.12.2022 року ухвалою Запорізького апеляційного суду розглянуто подання Комунарського районного суду м. Запоріжжя та передано кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України на розгляд до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що до Жовтневого районного суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Вказаний злочин віднесений згідно норми ст. 12 КК України до не тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді тримання під вартою до трьох років позбавлення волі.

Також судом встановлено, що в провадженні судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

В Рішенні № 1-р/2017 від 23.11.2017 року Конституційний Суд України дійшов висновку, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом та за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу).

Зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом.

Вирішуючи питання про наявність ризиків, на які прокурор посилається у своєму клопотанні, суд приходить до наступного висновку.

Наявність ризику переховування суд оцінює як високий, з огляду на виконання обвинувачений своїх процесуальних обов`язків раніше. Так, обвинувачений не заперечував що не з`являвся до суду за викликами, також під час розгляду іншого кримінального провадження, коли був доставлений до суду співробітником поліції під приводом необхідності придбання ліків утік із приміщення суду і більше не зявлявся. Крім того, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, у цьому кримінальному провадженні також оголошувався у розшук. З огляду на викладене, запобігти ризику переховування від суду інакше як застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можливо.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків суд оцінює як середній, оскільки вказані особи у суді не допитані, однак жодних доказів щодо спроб впливати на них суду не надано, крім того, інкриміновані злочини не пов`язані із застосуванням насильства до потерпілих.

Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення суд оцінює як високий, з огляду на те, що ОСОБА_5 є особою раніше засудженою за ряд злочинів проти власності, інкриміновані злочині вчинені під час іспитового терміну. Також суд бере до уваги, що в провадженні судді ОСОБА_1 наявне кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у злочинів, який віднесено до тяжких злочинів проти власності. Крім того, обвинувачений не має офіційного джерела доходу.

Посилання обвинуваченого на бажання приєднатися до лав Збройних сил України для того, що захищати свою родину, суд оцінює як намагання уникнути застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Воєнний стан в України триває протягом дев`яти місяців, однак обвинувачений не здійснив дій, щодо приєднання до Збройних сил чи Територіальної оборони, не подавав заяв для включення до резерву, отже, не бажав служити.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, не зменшились.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність обставин, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України застава визначається залежно від ступеня тяжкості кримінального правопорушення.

Отже, визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст. 178, 182 КПК України.

Суд, співставивши існуючі ризики, характер інкримінованого кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом виконання процесуальних обов`язків, особу обвинуваченого, його майновий стан, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2023 складає 2 684,00 грн, вважає за необхідне визначити заставу у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53680,00 грн.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 16 березня 2023 року включно.

Встановити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 53680,00 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_5 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

-повідомити письмово прокурора та суд протягом доби після звільнення про засоби зв`язку (номер телефону) та адресу місця проживання;

-з`являтися до прокурора, суду за першим викликом у встановлений час;

-повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання, зміну засобів зв`язку протягом 24 год.;

-утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали встановити до 16 березня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 18 січня 2023 року о 10-00 годині.

Суддя: ОСОБА_1