Справа № 204/3339/22
Провадження №1-кп/204/730/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000070 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб. В обґрунтування клопотання зазначив, що необхідність продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, у зв`язку з чим метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених, експертів у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Враховуючи той факт, що існує ризик того, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може виїхати за межі країни або іншим чином переховуватись від суду, що у подальшому, у разі визнання його судом винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може спонукати останнього до втечі та унеможливить притягнення до встановленої законом кримінальної відповідальності. Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 відповідає суспільному інтересу, оскільки кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності за підтримання та сприяння вторгненню РФ на територію України, розв`язанню ними війни, знищенню мирного населення України та військовослужбовців ЗСУ, а також здійснення сприяння встановлення влади окупаційних військ. На даний час у кримінальному провадженні проведено низку експертиз, у зв`язку з чим ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може вчиняти тиск на експертів шляхом застосування до останніх методів залякування, підкупу або фізичного впливу з метою зміни своїх показань. Окрім цього, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що відносно нього здійснюється кримінальне переслідування за вчинення кримінального правопорушення, який передбачає позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або ж довічного, та перебуваючи на волі існує ризик того, що останній може розголосити відомості досудового розслідування іншим особам причетним до його протиправної діяльності, що в подальшому перешкоджатиме проведення кримінального провадження та його судового розгляду, а також знищити облікові записи у месенджерах та соціальних мережах, за допомогою яких вчиняв кримінальне правопорушення та на якому зберігаються відеозаписи із зафіксованими фактами вчинення кримінального правопорушення. Продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримала думку свого підзахисного.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає можливим задовольнити клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Згідно до п. 20? Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 03 листопада 2022 року.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, суд зазначає, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатись до відповідних дій.

На користь реального існування вказаного ризику слід віднести ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або ж довічного, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан що дає підстави вважати, що, в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією Російської Федерації проти України, у ОСОБА_3 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином виконувати органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинувачено.
При цьому, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки незалежності України, її територіальної цілосності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні, як обставину, яка суттєво збільшує ризик переховування обвинувачених від суду, оскільки на частині території України ведуться бойові дії та частина території України тимчасово окупована.

Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпеку.
Крім того, перевіряючи наявність ризику впливу ОСОБА_3 на свідків та експертів, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та експертами, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Ризик впливу на свідків та експертів, існує не лише під час зібрання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань від свідків та експертів та дослідження їх судом.
Оскільки судовий розгляд по справі не розпочато, свідки та експерти ще не допитані судом, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на свідків та експертів вони можуть надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх надання, а тому існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Щодо існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме будучи обізнаним про те, що відносно нього здійснюється кримінальне переслідування за вчинене кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років та довічне, останній може розголосити відомості, які були отримані під час досудового розслідування іншим особам, які причетні до його протиправної діяльності, що в подальшому може перешкоджати проведенню та розгляду кримінального правопорушення, а також в разі перебування на більш м`якому запобіжному заході, останній може знищити облікові записи у мессенджерах та соціальних мережах, за допомогою яких вчиняв кримінальне правопорушення та на яких зберігаються відеозаписи із зафіксованими фактами вчинення кримінального правопорушення.

При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлені ризики є дійсними та триваючими.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених суд на даному етапі не встановив.

Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а інші альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку, а тому суд вважає, що більш м`який запобіжний захід є таким, що нездатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановлених судом ризиків, є лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою не відпали, а тому дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 194, 197, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, п. 20? Перехідних положень КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 31 грудня 2022 року включно, без визначення розміру застави.
Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», для виконання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1