Справа № 944/5262/22
Провадження №1-кс/944/1041/22
07.12.2022 рокум.Яворів

В обґрунтування скарги зазначив, що рішенням від 17.07.2022 про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку, скаржнику було відмовлено в перетинанні державного кордону на виїзд з України. В ході огляду інспектором прикордонної служби безпідставно та незаконно були вилучені особисті документи (свідоцта про народження). Зазначає, що копію протоколу вилучення або копію протоколу огляду вказаних документів, йому не надавали. Вказує, що в даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, арешт на вилучені документи не накладався, копії протоколів огляду або вилучення документів скаржнику не надані, тимчасово вилучені документи не повернуті. Просить зобов`язати орган досудового розслідування Яворівського ВП ГУНП у Львівській області повернути вилучене майно під час проведення огляду місця події.
Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримав та просив задоволити.
Згідно ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, слідчий надіслав до суду матеріали кримінального провадження.
З урахуванням заяви відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Згідно з ч.7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 1 ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Відповідно до положень ч.8, 9 ст.236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Так, однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із скаргою до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.
Окрім того, слідчий суддя зазначає, що скаржником у скарзі також не зазначено, яке саме тимчасово вилучене майно слід повернути.
Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та вимог КПК України, слідчий суддя надходить до висновку про те, скарга є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.39, 169-171, 234-237, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1