У Х В А Л А

14 грудня 2022 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засвіданні в залі суду скаргу захисника ОСОБА_3 на повуідомлення слідчого про підозру,

за участю: захисників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на повідомлення слідчого про підозру по кримінальному провадженню №0000579 від 20.08.2022 року. В обґрунтування якої зокрема зазначив, що 15.09.2022 року слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Вказане досудове розслідування наразі триває.

Вказував, що у повідомленні про підозру від 15.09.2022 року, зазначено що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками: виготовлення психотропних речовин, з метою збуту, за попередньою змовою групою осіб. Повідомлення вручено ОСОБА_7 в день складання в присутності захисника, тому процесуальний порядок вручення не порушено.

Вважав, що через позицію самого ОСОБА_7 , в матеріалах кримінального провадження відсутні докази наявності в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 КК України.

Звертав увагу, що припущення про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України не обґрунтовано. Зібраних доказів для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих, не достатньо.

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людина, та ст.ст.2, 3, 9, 8, 24, 55, 59, 91, 214, 276 - 278, 303, 309 КПК України, просив слідчого суддю: скасувати повідомлення про підозру від 15.09.2022 року старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за №0000579 ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Під час судового засідання захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали подану скаргу та просили її задовольнити. При цьому, захисник ОСОБА_4 також доповнив, що сторона захисту позбавлена можливості здійснювати ефективний захист, оскільки повідомлення про підозру не містить точну дати та місце нібито вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Також, захисники акцентували увагу, що підставою для скасування повідомлення про підозру є її необґрунтованість через недостатність доказів. При цьому погодились, що сам порядок повідомлення про підозру був дотриманий.

Прокурор та слідчий, під час судового засідання, проти скарги заперечували. Зазначали, що при повідомленні ОСОБА_7 про підозру було дотримано порядок, передбачений ст.ст.276, 278 КПК України. Вказували, що повідомлення про підозру є обґрунтованим. В задоволенні скарги просили відмовити.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, підозрюваним, його захисником чи законним представником, може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Згідно з ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому, ч.2 цієї статті передбачає, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

А згідно з ч.6 цієї статті, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В той же час, з боку сторони захисту слідчому судді не надано будь яких доказів на підтвердження доводів, викладених у поданій скарзі, зокрема не надано само повідомлення про підозру, яке оскаржується, не надані докази сторони обвинувачення, які сторона захисту вважає такими, що свідчать про не причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час судового засідання, на пропозицію слідчого судді, ані сторона захисту, ані сторона обвинувачення, доповнень до судового розгляду, у тому числі й в частині надання додаткових доказів, не заявляли.

Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що основний аргумент сторони захисту про необґрунтованість повідомлення про підозру через недостатність доказів є безпідставним, оскільки «достатність» доказів є виключно оціночним поняттям для кожної сторони кримінального провадження, яке служить лише для оцінки наявності чи відсутності підстав прийняття якогось процесуального рішення, проведення слідчої чи процесуальної дії та не впливає доведеність вину особи у вчиненні певного кримінального правопорушення.

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994), Європейський суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя робить висновок, що скарга є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000579 від 20.08.2022 року відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі на неї апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10