Справа № 714/303/23
У Х В А Л А

"01" березня 2023 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна (матеріали кримінального провадження №0000619 від 19.02.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України), -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Як зазначено у клопотанні, в провадженні ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2023р. за №0000619, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що у невстановлений час та місці ОСОБА_4 діючи у групі із невстановленою особою, підробив офіційні документи на своє ім`я тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, наказ про відрядження та інші документи, які дають йому підставу для виїзду за кордон у період дії воєнного стану.

19 лютого 2023р., в ході огляду місця події, було вилучено: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 23.12.2021р., посвідчення № НОМЕР_2 від 06.02.2023р. про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, які нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витяг з наказу Міністерства економіки України №3984-23 від 06.02.2023р. про бронювання військовозобов`язаних та наказ ДП «Державне науково виробниче підприємство «Термохолод» №505-н/ре від 10.02.2023р. про направлення у відрядження.

Вказані документи за постановою слідчого від 20.02.2023р. року визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Зважаючи на те, що вилучені документи є предметом кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, з метою уникнення їх знищення, втрати або пошкодження, прокурор просив накласти на них арешт.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутності. Просив клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч.2 ст.173 КПК).

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, прокурор, як на правову підставу свого клопотання, послався саме на необхідність накладення арешту на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, наказ про відрядження та інші документи за для забезпечення збереження речових доказів.

Нормою ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, 19 лютого 2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000619 внесено відомості й розпочате досудове розслідування за ч.3 ст.358 КК України, за фактом підроблення ОСОБА_4 із невстановленою особою офіційних документів на своє ім`я тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, наказу про відрядження та інших документів, що дають йому підставу для виїзду за кордон у період дії воєнного стану.

Згідно з протоколом огляду місця події від 19.02.2023р., в ході огляду місця події на МПП «Порубне», що в с.Тереблече Чернівецького району Чернівецької області, було вилучено: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 23.12.2021р., посвідчення № НОМЕР_2 від 06.02.2023р. про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, які нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витяг з наказу Міністерства економіки України №3984-23 від 06.02.2023р. про бронювання військовозобов`язаних та наказ ДП «Державне науково виробниче підприємство «Термохолод» №505-н/ре від 10.02.2023р. про направлення у відрядження.

Вказані документи за постановою слідчого від 20.02.2023р. року визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 №05/3055 від 01.03.2023р., тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 23.12.2021р. та посвідчення про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час № НОМЕР_2 від 06.02.2023р. на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не видавалися, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 не перебуває.

Диспозицією ч.3 ст.358 КК України передбачено кримінальну відповідальність за підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що вилучені документи відповідають ознакам речових доказів, визначеним у ст.98 КПК України, а накладення на них арешту, з урахуванням обсягу обставин, які підлягають з`ясуванню під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000619, яке здійснюється за ч.3 ст.358 КПК України, відповідатиме цілям такого арешту, визначеним ч.2 ст.170 КПК України.

Задоволення вказаного клопотання виправдовують потреби досудового розслідування з метою попередження втрати даного майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження на посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 23.12.2021р. та посвідчення про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час № НОМЕР_2 від 06.02.2023р., видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , витяг з наказу Міністерства економіки України №3984-23 від 06.02.2023р. про бронювання військовозобов`язаних та наказ ДП «Державне науково виробниче підприємство «Термохолод» №505-н/ре від 10.02.2023р. про направлення у відрядження, які належать ОСОБА_4 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Слідчий суддя