Справа № 216/5629/21
1-кп/214/292/22
У Х В А Л А

про продовження тримання під вартою

08 грудня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор усудовому засіданні просив суд продовжити тримання обвинуваченого під вартою на шістдесят днів у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, а тому, знаходячись на волі та знаючи про тяжкість покарання у разі визнання його винним, може переховуватись від суду, вчиняти нові злочини або у незаконний спосіб впливати на потерпілих чи свідків.

Потерпілі у судове засідання не з`явились.

Їх представник підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, пославшись, зокрема, на те, що під час перебування під вартою у нього значно погіршився стан його здоров`я, а належного лікування в установі відбування покарань він не отримує, що до затримання він мав роботу, що він хоче утримувати батьків та що він не збирається переховуватись від суду.

Його захисник також заперечував проти задоволення клопотання прокурора, пославшись на обставини, повідомлені обвинуваченим, а також просив суд змінити обвинуваченому існуючий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, раніше не судимий, має позитивні характеристики, свідки у кримінальному провадженні допитані.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши його матеріали, приходить до такого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

13 жовтня 2022 року ухвалою цього суду відносно обвинуваченого було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до12 грудня 2022 року включно, а відтак виникло питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, яке відповідно до прикінцевих та перехідних положень КПК України щодо здійснення судового провадження в умовах карантину вирішує головуючий по справі одноособово.

Отже, вирішуючи це питання, суд уважає, що обставини, за яких раніше було продовжено тримання обвинуваченого під вартою, на змінились: так, обвинувачений обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за яке законом передбачено покарання від семи до п`ятнадцяти років, і хоча зазначена обставина сама по собі не може бути підставою для існування ризику, що обвинувачений може переховуватись від суду, однак суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також суд бере до уваги, що обвинувачений у зареєстрованому шлюбі не перебуває та належних доказів перебування на його утриманні будь-яких осіб суду не надав, що свідчить про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, судовий розгляд кримінального провадження по суті не розпочато, не допитано потерпілих та всіх свідків, тому суд уважає, що обвинувачений, знаходячись на волі та знаючи про тяжкість покарання у разі визнання його винним, може переховуватись від суду або у незаконний спосіб впливати на потерпілих чи свідків.

При цьому суд бере до уваги правові позиції Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 10.02.2011 року «Харченко проти України» та від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції», згідно з якими, коли є в наявності конкретний суспільний інтерес, то такий інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості, а також, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

Відтак, зважаючи на все вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні захисника обвинуваченого слід відмовити.

Належних доказів, які б підтверджували неможливість тримання обвинуваченого під вартою у зв`язку зі станом його здоров`я, зі сторони захисту суду не надано.

Більш того, згідно отриманої із ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)», обвинувачений отримує належне лікування, має задовільний стан здоров`я та може утримуватись в зазначеній установі.

Керуючись ст. ст. 110, 315-317, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, тобто до 07 лютого 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 12 грудня 2022 року.