Справа № 346/711/23
Провадження № 1-кс/346/109/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про арешт майна фізичної особи, по кримінальному провадженню №0000138, з правовою кваліфікацією: частина 2 статті 121 КК України,

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 16 лютого 2023 року, із клопотанням про арешт майна фізичної особи, звернувся вказана слідча. До клопотання додано матеріали, якими обґрунтовується клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

15 лютого 2023 року, засобами телефонного зв`язку, о 16:38, відділ поліції було повідомлено, що в АДРЕСА_1 , громадянка: ОСОБА_5 , в будинку за місцем проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявила її труп, з ознаками насильницької смерті із тілесними ушкодженнями у вигляді синців та саден обличчя та розсічення лобної ділянки. І у зв`язку із врятуванням життя людини, оскільки повідомленя могло бути і помилковим в частині настання смерті людини, було проведено обшук місця події без ухвали слідчого судді, зокрема: житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено труп ОСОБА_6 та вилучено один слід руки в коридорі на дверях, три сліди рук із кружки в кухні, 5 слідів рук із тарілки в кімнаті будинку, один слід руки на кружці, один слід руки на банці металевій, бур-фіолетову хустку зі слідами речовини бурого кольору, слід низу підошви взуття, два аркуші паперу круглої форми із слідами речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору виявлений на підлозі в кімнаті будинку, вирізку із штори зі слідами речовини бурого кольору, частинки дерев`яного крісла із речовиною бурого кольору.

І оскільки на думку слідчого, наведені обставини вказували на те, що могло бути вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 КК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення такого кримінального правопорушення, а також у зв`язку із врятуванням життя людей, виникла потреба провести і було проведено обшук вказаного житлового будинку, який на праві власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без їх згоди та без ухвали суду та було вилучено вказане вище.

Проте також, у цей же день, 15 лютого 2023 року у зв`язку із безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрювалась у вчиненні цього кримінального правопорушення ( ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який живе у сусідньому будинку) було проведено обшук місця події без ухвали слідчого судді з дотриманням вимог ст. 233 КПК України слідчим СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , зокрема: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , (який належав ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Doogee» чорного кольору, банківську картку банку АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , картонну бирку із речовиною бурого кольору, та змиви зі слідами речовини бурого кольору виявлені та вилучені із коридору будинку, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія НОМЕР_2 .

І оскільки на думку слідчого, наведені обставини також вказують на те, що могло бути вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 КК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення такого кримінального правопорушення, а також у зв`язку із безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, виникла потреба провести і було проведено обшук вказаного житлового будинку, який на праві власності належав ОСОБА_6 без її згоди та без ухвали суду та було вилучено: мобільний телефон марки «Doogee» чорного кольору, банківську картку банку АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , картонну бирку із речовиною бурого кольору, та змиви зі слідами речовини бурого кольору.

Наведені обставини підтверджуються витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000138 (а.с.4), протоколами огляду місця події (а.с.5-9,10-13); Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 14,15); протоколом допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_11 (а.с.20, 21); постановою про долучення до матеріалів кримінального провадження та визнання речовим доказом (а.с.24-25).

І оскільки на думку слідчої, наведені обставини вказують на те, що могло бути вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 КК України, а вилучені речі відповідають ознакам речового доказу, з метою їх збереження, на ці речі слід накласти арешт із повною забороною володіння, користування та відчужувати цими речами. Позаяк, якщо цього не зробити, з огляду на властивості вказаних речей та їх правову цінність як майбутнього доказу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, їх можна приховати чи знищити.

Оцінка суду.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

І розглядаючи клопотання про арешт майна фізичної особи, зокрема: слідів руки, знятих з дверей у коридорі; трьох слідів рук, знятих з горнятка, в кухні; п`ятьох слідів рук, знятих з тарілки, в кімнаті будинку; одного сліду руки з горнятка; одного сліду руки з банки металевої; буро фіолетової хустки; сліду низу підошви взуття; двох аркушів паперу, круглої форми, із слідами речовини бурого кольору; змиву речовини бурого кольору, виявленого на підлозі в кімнаті будинку; вирізки із штори, зі слідами речовини бурого кольору; частинки дерев`яного крісла, із речовиною бурого кольору; мобільного телефону, марки: «Doogee», чорного кольору; банківської картки, банку АТ «Ощадбанк», номер: НОМЕР_1 ; картонної бірки, із речовиною бурого кольору; змиву зі слідами речовини бурого кольору; паспорту громадянина України, виданого на ім`я: ОСОБА_9 , суд виходить із того, що тут має місце вирішення питання про втручання держави у право власності на вказані речі.

Суд одразу відзначає, що в силу положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Також суд застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тож, з огляду на викладене, право власності не є абсолютним і може зазнавати втручання держави, в тому числі шляхом позбавлення особи такого права, але тільки в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

А тут суд враховує, що положеннями частини 1 статті 16 КПК України передбачено, що на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку передбаченому цим кодексом, під час кримінального провадження допускається позбавлення або обмеження права власності. А згідно з положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України у зміст права власності, яке може бути обмежено або якого може бути позбавлено під час кримінального провадження, входять всі три правомочності: користування і розпорядження майном.

В силу положень частини 1 статті 16, з урахуванням норм статті 131 та частини 1 статті 170 КПК України, під час кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, позбавлення або обмеження права власності будь-якої особи може мати місце при застосуванні арешту, як одного із заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому стаття 170 КПК України уточнює, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (частина 1); завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (частина 1); арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу (частина 2 і 3).

Клопотання обґрунтовано тим, що вилучені речі можуть бути речовим доказом кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, оскільки відповідають критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, і тому може бути предметом арешту.

Положення частини 2 статті 121 КК України передбачають, нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого.

При цьому суд враховує, як це вказано у частині 1 статті 98 КПК України, що речові докази це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

А тому, з огляду на викладене, суд погоджується із аргументами слідчої про те, що вилучені слідчим речі можуть бути предметом арешту, оскільки є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України та можуть бути використані як речові докази по кримінальному провадженню щодо кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

Також, з огляду на суть цих речей та їх правову цінність, як доказу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, суд погоджується із тим, що ці речі, якщо їх повернути ОСОБА_12 можуть бути приховані, змінені або знищені будь-якою людиною, в тому числі й самим ОСОБА_12 , і тому з метою запобіганню цьому, на вказані речі слід накласти арешт. Внаслідок чого та з огляду на додані до клопотання матеріали, у їх сукупності, суд вважає доведеним необхідність застосування арешту із вказаних вище правових і фактичних підстав, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (запобігання можливості приховування, зміни чи знищення речей).

В силу положень частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження (а значить і арешту майна) не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Суд вважає, що доданими до клопотання матеріалами, у їх сукупності, слідчий дійсно доводить, що: існує обґрунтована підозра вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 КК України, і ступінь його тяжкості є підставою для застосування арешту вказаних слідчим речей, які можуть бути доказом правопорушення; потреби досудового розслідування, зокрема збір доказів та недопущення їх приховування чи знищення, виправдовують повний арешт речей, які за своїми властивостями можуть бути приховані, змінені чи знищені, якщо не заборонити користування і розпорядження цими речами; і саме завдяки арешту може бути виконано таке завдання, як запобігання приховуванню, зміні чи знищенню доказів.

Також, з метою повного виконання положень частини 2 та частини 4 статті 173 КПК України суд враховує і відзначає, що необхідність виконання доведеного слідчим завдання кримінального провадження, зокрема забезпечення інтересів досудового розслідування в аспекті збирання і збереження речових доказів, виправдовує той ступінь втручання у право власності ОСОБА_12 про який просить слідчий (повна заборона володіння, користування і відчуження); такий спосіб втручання є розумним, співрозмірним із вказаним завданням, а його наслідки є допустими і не суттєвими, а сам спосіб арешту є необхідним.

Таким чином, на підставі усього вище викладеного, вважаю, що слідчий довів перед судом наявність усіх підстав, з наявністю яких закон дозволяє втручання у право власності людини тією мірою, тим способом і для тієї мети, для яких це просить слідчий. А тому, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Отже, на підставі наведеного та керуючись статтями 2,3,7-33,36-40-1,84-99,103-117,131-132,167-175, 214-219,298-301,309-310,369-372,376,532 КПК України слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке постановою слідчого від 16 лютого 2023 року було визнано речовими доказами, у вигляді: слідів руки, знятих з дверей у коридорі; трьох слідів рук, знятих з горнятка, в кухні; п`ятьох слідів рук, знятих з тарілки, в кімнаті будинку; одного сліду руки з горнятка; одного сліду руки з банки металевої; буро фіолетової хустки; сліду низу підошви взуття; двох аркушів паперу, круглої форми, із слідами речовини бурого кольору; змиву речовини бурого кольору, виявленого на підлозі в кімнаті будинку; вирізки із штори, зі слідами речовини бурого кольору; частинки дерев`яного крісла, із речовиною бурого кольору; мобільного телефону, марки: «Doogee», чорного кольору; банківської картки, банку АТ «Ощадбанк», номер: НОМЕР_1 ; картонної бірки, із речовиною бурого кольору; змиву зі слідами речовини бурого кольору; паспорту громадянина України, виданого на ім`я: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; посвідчення водія серії НОМЕР_2 , шляхом заборони володіння, користування та відчуження, з метою їх збереження, як речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає безумовному негайному виконанню дізнавачем, слідчим, прокурором до скасування арешту, у встановленому кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Проінформувати заінтересованих осіб про ухвалу шляхом вручення або надсилання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1