Справа № 201/9172/22
Провадження № 1-кп/201/883/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001588 від 05.11.2022 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, заміжньої, утриманців не маючої, з середньо-спеціальною освітою, працюючої офіційно, зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене і визнане судом доведеним
24.02.2022 указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX від 15.03.2022 (реєстровий №7168) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-IX від 21.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2263-IX від 22.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб.

В період дії воєнного стану, тобто 01 листопада 2022 року о 10 годині 22 хвилині, ОСОБА_3 перебувала у приміщенні ТОВ «Сільпо Фуд» магазин Сільпо-213, що розташований за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 5, де у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, а саме біля рибного відділу на столі ОСОБА_3 побачила мобільний телефон Samsung Galaxy A10, моделі SM-A108FZKGSEK, чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 ; IMEI: НОМЕР_2 , в кількості 1 одиниця, ринкова вартість якого складає 2400 грн 00 коп, який визначила об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підійшла до столу, який знаходиться в рибному відділі та взяла своєю лівою рукою вищевказаний мобільний телефон Samsung Galaxy A10.

Після чого, ОСОБА_3 , маючи на меті покинути місце вчинення кримінального правопорушення із вказаним мобільним телефоном та спричинити ТОВ «Сільпо Фуд» майнову шкоду, о 10 годині 24 хвилини направилась до виходу з ТОВ «Сільпо Фуд» магазин Сільпо-213, що розташований за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 5, перетнула касову зону з вказаним мобільним телефоном та покинула приміщення вищезазначеного магазину, таким чином виконала усі дії, які вважала за необхідне, довела свій злочинний умисел до кінця. Отримавши змогу розпорядитись майном на власний розсуд, ОСОБА_3 спричинила ТОВ «Сільпо Фуд» майнову шкоду у сумі 2400 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

2.Позиція обвинуваченої
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачена визнала свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердила його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаялася у вчиненому, просила суд суворо не карати.

3.Позиція потерпілого
Представник потерпілого надав до суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд без його участі, покарання призначити на розсуд суду.

4. Докази, які досліджені судом
Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачена не заперечувала.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченою своєї вини, а також те, що обвинувачена не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності її позицій немає.
Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченої і дослідив документи, які характеризують її особу.

5.Висновок суду про винуватість обвинуваченого
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю та об`єктивно доведена.
Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, органом досудового слідства кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вірно.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд
Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачена була осудною у розумінні ст. 19 КК України.
При призначенні покарання, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Призначаючи покарання суд виходить із наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчиненого злочину, останній віднесено до категорії тяжкого злочину.
Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченої, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного нею злочину, її соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, стать та вік, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, повне відшкодування матеріальної шкоди, рівень культури та освіти, соціально-психологічні риси, вчинення злочину вперше.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченої, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Виходячи з усіх обставин справи, а також враховуючи обставини, які пом`якшують покарання і відсутність обставин, які обтяжують покарання, особи обвинуваченої, думки прокурора, який в судових дебатах просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України, та думки представника потерпілого, який в письмовій заяві просив призначити покарання на розсуд суду, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, а тому її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Призначаючи обвинуваченій зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для її виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає її особі та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченої, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

7.Вирішення питання щодо цивільного позову
У даному кримінальному провадженні представником потерпілого до обвинуваченої цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином, не пред`явлено.

8.Вирішення питання про долю речових доказів
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченій не обирався, клопотань про його застосування не надходило, враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України, дані про її особу і призначене покарання, суд не вбачає підстав для його застосування.
З обвинуваченої підлягають стягненню судові витрати, понесені на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 170,00 грн.
Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 170,00 грн.
Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази:

- Мобільний телефон Samsung Galaxy A10, моделі SM-A108FZKGSEK, чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 ; IMEI: НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 (а.п. 32), - залишити останньому за належністю;

- диск DVD-R Videx 4,7 Gb залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження (а.с. 34).

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1