490/2355/23 03.04.2023
н/п 1-кс/490/2847/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2355/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не судимого, який проходить службу у В/Ч НОМЕР_1 , солдата, навідника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 414 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України за наступних обставин.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2023 № 71 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду навідника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки тієї ж військової частини, зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно до ст.ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , згідно ст.ст. 11, 16, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, досконало володіти зброєю і технікою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї. Черговий частини відповідає за несення служби добовими нарядами, а також за зберігання пістолетів та боєприпасів офіцерів і прапорщиків військової частини, зобов`язаний перевіряти несення служби добовим нарядом і додержання внутрішнього порядку в підрозділах, вживати заходів для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням, випадкам порушень вимог безпеки, а також для усунення виявлених недоліків.

Відповідно до вимог ст. 21, 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зброя застосовується у випадках раптового нападу, нападу із застосуванням бойової техніки, транспортних засобів, літальних апаратів, морських і річкових суден, втечі з під варти зі зброєю або за допомогою транспортних засобів під час руху. Військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного пливу та зброю особисто або у складі підрозділу:

- для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо;

- для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з під варти, а також для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб;

- для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення;

- у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу.

Пунктом 52, 110 «Настанови по 5,45 мм автомату Калашникова», затвердженої Головнокомандувачем Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році, передбачено, що автомат зберігається завжди розрядженим, при цьому магазин від`єднаний, курок спущено, перевідник на запобіжнику. Автомат знімається з запобіжника лише перед заряджанням та перед стрільбою. Автоматник завжди повинен поводитися із автоматом обережно. Військовослужбовець зобов`язаний, зокрема, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, а також додержувати правил пожежної безпеки.

Згідно з п.п. 3.3.1 Вимог безпеки під час проведення навчань і занять з бойової підготовки, розроблених відділом забезпечення підготовки Сухопутних військ управління бойової підготовки Сухопутних військ Збройних Сил України у 2006 році, військовослужбовець зобов`язаний тримати зброю зарядженою, завжди готовою до застосування (при цьому патрон у патронник не досилати), перевідник вогню тримати на запобіжнику, якщо не передбачається негайного відкриття вогню та знімати із запобіжника лише перед заряджанням і стрільбою, а також не направляти зброю на людей, незалежно від того, заряджена вона чи ні.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби та несення вартової служби, маючи можливість належно їх виконувати, допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

ОСОБА_4 27.03.2023 року близько 23 годині 00 хвилин, перебуваючи у будівлі домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 96, 101 Розділу VШ Частини II Настанови з стрілецької справи 5,45-мм автомати Калашникова, ст. ст. 52, 98-100, 110, 112 Розділу VІІІ Прийоми стрільби із автомата (кулемета) Частини II Настанови з стрілецької справи 5,45-мм автомати Калашникова та ст. 4.2 розділ 4 Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин, введеного у дію наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.04.2009 № 44, діючи із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, схопивши автомат АКС-74М № НОМЕР_2 , калібром 5,45 мм, який закріплений за військовослужбовцем ОСОБА_9 , не маючи на це законних підстав, опустивши перевідник вогню (запобіжник) до низу у положення «ОД», відвів затворну раму назад, чим доправив патрон до патронника та направив зазначений автомат в напрямку командира відділення кулеметників роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , сержанта ОСОБА_10 , і спустив курок з бойового взводу, внаслідок чого здійснив один постріл, чим спричинив ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді вогнепального поранення грудної клітини справа, від якого настала смерть останнього.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 за викладених обставин органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.414 КК України, як порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від двох до десяти років, після вчинення кримінального правопорушення самовільно, без дозволу командира залишив місце тимчасової дислокації військової частини, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків, з метою схилення до надання неправдивих показань, що свідчить про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави у зв`язку з підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило загибель людини.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечили, просили про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 , заперечивши свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України, стверджував, що автомат на потерпілого не направляв, постріл, внаслідок якого помер потерпілий ОСОБА_11 , здійснив випадково, в момент, коли наставив автомат на себе та потерпілий відбив автомат у бік. Також вказав, що після цих подій змушений був тікати, оскільки хлопці зі взводу потерпілого стріляли в нього.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України, 28.03.2023р. внесено до ЄРДР за № 0000107.

28.03.2023 р. в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.414 КК України, затримано ОСОБА_4 та 29.03.2023 р. повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.414 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України, підтверджується даними: протоколу огляду місця події від 28.03.2023 р., протоколу огляду трупа від 29.03.2023 р., протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 28.03.2023 р.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який хоча і є одруженим та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, постійне зареєстроване місце проживання, не судимий, проте підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 414 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до десяти років, після подій, внаслідок яких сталася смерть потерпілого ОСОБА_14 , зник та був відсутній у місці тимчасової дислокації військової частини більше 12 годин, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, можливості незаконного впливу на свідка ОСОБА_9 , з яким підозрюваний особисто знайомий за час проходження військової служби, з метою надання ними недостовірних показань, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи обставини вже ймовірного вчиненого ним злочину, пов`язаного із порушенням правил поводження зі зброєю.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який хоча і є несудимим, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого загинула людина - військовслужбовецьслідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою, без права внесення застави.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Факт наявності у підозрюваного постійного зареєстрованого місця проживання, малолітніх дітей, з урахуванням вищенаведених обставин, не зможуть гарантувати належне виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором у судовому засіданні. Вказані обставини не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати підозрюваному у вчиненні тяжкого злочину запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 414 КК України, ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з триманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" з моменту затримання, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали рахувати з моменту затримання підозрюваного 28 березня 2023 року по 26 травня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1