Справа № 308/4024/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/297/22 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.05.2022.
Цією ухвалою, з урахуванням ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2022 про виправлення описки, задоволено клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, оголошеного в міжнародний розшук, уродженця с. Вишневе, Борівського району, Харківської області, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,відомості про яке 10.03.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067.
Цією ж ухвалою постановлено: після затримання підозрюваного ОСОБА_7 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця проведення досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив з метою особистого протиправного збагачення за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, організували незаконне переправлення через державний кордон України громадян України, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою АДРЕСА_3 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою АДРЕСА_4 , яке вчинено за наступних обставин.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб.

-2-

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» в Україні продовжено воєнний стан з 05 год 30 хв 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.03.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» в Україні оголошено проведення загальної мобілізації.

Згідно з пунктом 3 Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини та громадянина, передбачені статтями 30-34,38,39,41-44,53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

ОСОБА_7 усвідомлюючи, що на території України діють вище вказані законодавчі акти, з метою особистого протиправного збагачення в період з 15.03.2022 по 22.03.2022 на території Берегівського району, Закарпатської області, підшукав громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» підлягають мобілізації та які за грошову винагороду виявили бажання покинути територію України, запропонував останнім за грошові кошти організувати їхнє переправлення через державний кордон України, поза офіційними пунктами пропуску, на що останні погодилися.

В подальшому, 22.03.2022 ОСОБА_7 , знаходячись на території АЗС у с. Вилок, Берегівського району, перебуваючи за кермом легкового автомобіля невстановленої органом досудового розслідування марки, моделі та реєстраційного номерного знака, отримав від громадянина ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, від громадянина ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 1800 доларів США та 1000 євро за переправлення даних громадян через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску.

Також, 24.03.2022 близько 16 год ОСОБА_7 , знаходячись за адресою АДРЕСА_5 , перебуваючи за кермом легкового автомобіля невстановленої органом досудового розслідування марки, моделі та реєстраційного номерного знака, отримав від громадянина ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 13000 доларів США за переправлення останнього через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску.

Після чого, 24.03.2022 біля 16 год ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_5 , на виконання вищенаведеної домовленості, здійснив посадку громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , до легкового автомобіля невстановленої органом досудового розслідування марки, моделі та реєстраційного номерного знака та організував їх доставку до с. Ботар, Берегівського району, Закарпатської області, де останніх зустріла невстановлена на даний час органом досудового розслідування особа, що перебувала в попередній змові з ОСОБА_7 , яка провела громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , близько 500 метрів в напрямку державного кордону України, та вказала напрямок подальшого руху та орієнтир (прикордонна вежа в районі 28 прикордонного знаку).

24.03.2022 громадяни ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , перебуваючи на місцевості прилеглій до лінії державного кордону України, рухаючись в напрямку державного кордону, намагались незаконно перетнути державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску, однак були затримані 24.03.2022 о 18 год 15 хв

-3-

прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 », відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 », на напрямку 27-28 прикордонного знаків.

За таких обставин, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

28.04.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та наявністю ризиків, передбачених пп. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Окрім того, встановлено, що 26.03.2022 о 13 год 52 хв ОСОБА_7 перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Вилок» та виїхав з території України.
09.05.2022 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук. На підставі наведеного, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В ухвалі слідчий суддя зазначила, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, існуванням заявлених ризиків, і що відомостей, які б свідчили про можливість гарантувати належну поведінку підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не встановлено. Окрім того, слідчий суддя визнала доведеним і той факт, що ОСОБА_7 перетнув державний кордон України, виїхав з території України та оголошений в міжнародний розшук, тому з урахуванням ч. 6 ст. 193 КПК України, розглянула клопотання у відсутності підозрюваного й прийняла рішення про розгляд питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за участю підозрюваного після його затримання.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає ухвалу необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того зазначає, що заявлені органом досудового розслідування ризики взагалі відсутні, поза як ОСОБА_7 не вчиняв та не має намірів чинити будь-яких дій, направлених на переховування від слідства та суду, як і не має намірів впливати на свідків, будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підтвердженням цьому, на переконання сторони захисту, є суспільно-корисний спосіб життя підозрюваного ОСОБА_7 , міцні соціальні зв`язки, його поведінка в соціумі та побуті. Окрім того, само по собі оголошення у міжнародний розшук є неаргументованою процесуальною підставою, оскільки стороною захисту неодноразово наголошувалось слідчому про те, що ОСОБА_7 не переховується від слідства та знаходиться на території Республіки Болгарія, куди він виїхав на лікування ще до оголошення йому підозри. В той же час на адресу його тимчасового перебування не надходило будь-яких процесуальних документів у даному кримінальному провадженні, в тому числі і повісток, а тому він не міг бути обізнаним про вчинення за його участю будь-яких процесуальних заходів. Повістки до слідчого вручались його сину, який є повнолітнім, проживає окремо і з батьком практично не підтримує зв`язок, тому про обставини виклику ОСОБА_7 не було

-4-

відомо ні останньому, ні його захиснику. У свою чергу, ОСОБА_7 добровільно висловив готовність бути допитаним у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим на розгляд слідчого 31.05.2022 було подано клопотання про допит ОСОБА_7 в режимі відеоконференції. Таким чином, на думку сторони захисту, ОСОБА_7 жодним чином не ухилявся, і не ухиляється від слідства чи суду, не переховується, добровільно повідомив про своє місцезнаходження, однак повернутися до України він не може, через необхідність продовження лікування. Окрім того, на думку захисника, ухвала слідчого судді від 11.05.2022 прийнята з порушенням приписів КПК України, так як слідчим суддею фактично було проведено закрите судове засідання, оскільки ні ОСОБА_7 , ні захисник в судове засідання не викликались.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про безпідставність апеляційної скарги та законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.
В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного,
-5-

обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини,які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати,що існує хоча б один із ризиків,передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотрималася вказаних вимог закону при розгляді клопотання про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідила та перевірила наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які власне викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Закарпатській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 10.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
28.04.2022 щодо ОСОБА_7 було складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, однак його не вручено йому внаслідок невстановлення його місцезнаходження, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
09.05.2022 постановою начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Закарпатській області, ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.
11.05.2022 ухвалою слідчого судді за клопотанням заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП в Закарпатській області, ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

-6-

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність слідчим обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, доведена слідчим і прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.
Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні цього кримінального правопорушення на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема: рапортом від 25.03.2022; повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 25.03.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 від 26.03.2022; протоколами прядення особи для впізнання від 29.03.2022; іншими матеріалами провадження.

-7-

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що перевірка порядку вручення повідомлення про підозру не входить до предмету судового розгляду на стадії розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Порядок оскарження повідомлення про підозру регламентований ст. 303 КПК України.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається заступник начальника слідчого управління у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадження, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.
При цьому, ризик не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Надаючи оцінку можливості ОСОБА_7 переховуватися від органу досудового розслідування та суду, апеляційний суд вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та з урахуванням характеру цього правопорушення, яке має особливу суспільну небезпечність та скоєне в умовах воєнного стану.
Разом з тим, в п. 11 ч. 1 ст. 67 КК Украі?ни закріплено, що вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану є обставиною, яка обтяжує покарання. Тобто, покарання для осіб, визнаних винними у вчиненні кримінальних правопорушень в період воєнного стану, суд повинен призначати з урахуванням цієї обтяжуючої обставини.

-8-

Таким чином, в супереч доводам захисника-адвоката ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає, що ОСОБА_7 розуміючи особливості відповідальності, за кримінальне правопорушення у якому він обґрунтовано підозрюються може свідомо вдаватись до позапроцесуальної поведінки.
Окрім того, підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку, про що свідчить постанова слідчого від 09.05.2022 .
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Обґрунтовано слідчий суддя визнала доведеним і ризики вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином з огляду на те, що ОСОБА_7 володіє навичками організації незаконного перетину державного кордону та можливого підроблення документів, зв`язками з особами, які сприяли йому у вказаній незаконній діяльності та можуть бути співучасниками у даному кримінальному провадженні, а отже він може сприяти приховуванню вказаної діяльності та перешкоджати органу досудового розслідування у встановленні вказаних осіб.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскільки існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, то на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.
З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, обставини його вчинення, його підвищену суспільну небезпечність, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що в супереч доводам апеляційної скарги заступником начальника відділу СУ та прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняла до уваги слідчий суддя.
Щодо посилання захисника на дані про особу підозрюваного, зокрема про його сімейний стан та особисті якості, то на думку апеляційного суду, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого кримінального правопорушення, вони не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегією суддів під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

-9-

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування на даній стадії обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, наявності в зазначеному провадженні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», тому апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.
Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.05.2022 щодо ОСОБА_8 ,-без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :