УХВАЛА

19 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 761/31304/19

провадження № 51-3894 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року, якою залишено без змін вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

У касаційній скарзі прокурор висуває вимогу про перегляд у касаційному порядку зазначеного судового рішення.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Верховний Суд дійшов висновку,

що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, однак наведених положень процесуального закону представником потерплого не дотримано з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 433 КПКпередбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини,

що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання

про достовірність того чи іншого доказу.

Положеннями ч. 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставами для скасування

або зміни судового рішення судом касаційної інстанції можуть бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, прокурор надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду.

Крім того, прокурор не вказує, які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу

в порядку апеляційної процедури, та не вказує, які доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення суд не перевірив та на які з них не надав відповіді, з огляду на положення статей 412, 419 КПК.

Зокрема не зазначає, які саме обставини суд апеляційної інстанції повторно

не дослідив за клопотанням прокурора, що, на його думку, були дослідженні судом першої інстанції не повністю або з порушеннями.

Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційні скарги без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.

Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року, якою залишено без змін вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати для усунення вищезазначених недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог Верховного Суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3