ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2895/22 Справа № 433/1077/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на вирок Троїцького районного суду Луганської області від 03 червня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тополі Луганської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Троїцького районного суду Луганської області від 03 червня 2021 року ОСОБА_9 засуджено до покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Троїцького районного суду Луганської області від 22 травня 2020 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
На підставі ч. 2 ст. 20, ст. 94 КК України застосовано до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем відбування покарання.
Строк відбування покарання ухвалено відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_9 та взяття під варту.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у крадіжці, поєднаній із проникненнм у сховище, вчиненій повторно, у замасі на крадіжку, поєднану із проникненнм у сховище, вчиненому повторно, а також у замасі на грабіж, поєднаний із проникненням у сховище, вчиненому повторно, за наступних обставин.
29 червня 2020 року приблизно о 21.00 год. ОСОБА_9 , знаходячись в с. Тополі Троїцького району Луганської області, під час вживання спиртних напоїв біля приміщення сільського магазину ПП "Бурлай", достовірно знаючи про те, що на території машинно-тракторної майстерні СФГ "Агротранс", розташованої за адресою: вул. Центральна, 47к с.Тополі Троїцького району Луганської області, доступ до якої обмежений через наявність паркану та охорони, знаходиться сільськогосподарська техніка з дизельним паливом, на якій він інколи підробляв, переслідуючи ціль незаконного збагачення, у останнього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Після чого, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, ОСОБА_9 прослідував до території СФГ "Агротранс", розташованої за адресою: вул. Центральна, 47к с.Тополі Троїцького району Луганської області, з тильного боку, де відсутня огорожа, проник на охоронювану територію машинно-тракторної майстерні СФГ "Агротранс", після чого, переконавшись в тому, що охоронець знаходиться у сторожці, та за його діями не спостерігає, прослідував до приміщення, у якому зберігались каністри різних об`ємів, взяв пластикову каністру об`ємом 20 л синього кольору, прослідував до трактора Беларус МТЗ 892, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташованого на зазначеній території, який не був зачинений, проник до його кабіни, де з-під даху кабіни дістав шланг, після чого підійшов до паливного баку вказаного трактору, відкрутив заливну кришку та помістив у бак шланг, за допомогою якого почав зливати дизельне паливо ЄВРО-5 у каністру.
Зливши з баку трактора Беларус МТЗ 892, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 20 л дизельного палива, ОСОБА_9 закрутив кришку баку, поклав шланг на місце та непомітно для охоронця вийшов з охоронюваної території машинно-тракторної майстерні СФГ "Агротранс", після чого прослідував за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , якому реалізував викрадену каністру з дизельним паливом об`ємом 20 л, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 голові СФГ "Агротранс" в особі ОСОБА_11 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 495 грн.
В подальшому у ОСОБА_9 , який переслідував ціль незаконного збагачення, повторно виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та приблизно о 22.00 год. 29 червня 2020 року ОСОБА_9 , знаходячись в с. Тополі Троїцького району Луганської області, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, прослідував до території СФГ "Агротранс", розташованої за адресою: вул. Центральна, 47к с. Тополі Троїцького району Луганської області, та з тильного боку, де відсутня огорожа, проник на охоронювану територію машинно-тракторної майстерні СФГ "Агротранс", прослідував до приміщення, у якому зберігались каністри різних об`ємів, взяв пластикову каністру об`ємом 20 л синього кольору, прослідував до трактора Беларус МТЗ 892, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташованого на зазначеній території, який не був зачинений на запираючий пристрій, проник до кабіни трактору, де з-під даху кабіни дістав шланг, після чого підійшов до паливного баку вказаного трактору, відкрутив заливну кришку та помістив у бак шланг, за допомогою якого почав зливати дизельне паливо ЄВРО-5 у каністру.
Під час спроби заповнити пластикову каністру об`ємом 20 л дизельним паливом ОСОБА_9 виявив охоронець ОСОБА_12 , який шляхом вмовляння ОСОБА_9 , а також погрозою застосування фізичної сили до останнього не дав змогу повністю наповнити каністру дизельним паливом та припинив його протиправні дії, не даючи таким чином змогу ОСОБА_9 закінчити злочин.
Далі охоронець ОСОБА_12 змусив ОСОБА_9 залишити пластикову каністру об`ємом 20 л з набраним дизельним паливом біля трактора Беларус МТЗ 892, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та покинути територію машинно-тракторної майстерні СФГ "Агротранс", тобто позбавив його можливості довести свої протиправні дії до кінця та розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.
Крім цього, після того як охоронець ОСОБА_12 позбавив ОСОБА_9 можливості довести свої протиправні дії до кінця та розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, змусив залишити його територію машинно-тракторної майстерні СФГ "Агротранс", останній прийшов до приміщення Тополівського старостинського округу на віддаленні 200 м від зазначеної майстерні та вирішив почекати деякий час, щоб охоронець ліг відпочивати, після чого реалізувати умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, а саме викрадення дизельного палива з охоронюваної території машинно-тракторної майстерні СФГ "Агротранс" з метою подальшої його реалізації.
Далі приблизно о 22.30 год. ОСОБА_9 , вважаючи, що охоронець ОСОБА_12 ліг відпочивати, реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, з метою доведення своїх протиправних дій до кінця, прослідував на охоронювану територію машинно-тракторної майстерні СФГ "Агротранс", розташовану за адресою: вул. Центральна, 47к с. Тополі Троїцького району Луганської області, та з тильного боку, де відсутня огорожа, проник на охоронювану територію, прослідував до трактора Беларус МТЗ 892, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля якого раніше залишив каністру з дизельним паливом, та в цей час його знову помітив охоронець ОСОБА_12 , який вийшов до нього з метою попередження вчинення ОСОБА_9 протиправних дій.
ОСОБА_9 в свою чергу, помітивши охоронця ОСОБА_12 , та бажаючи доведення своїх протиправних дій до кінця, переслідуючи ціль незаконного збагачення, усвідомлюючи те, що за його діями спостерігає охоронець ОСОБА_12 , схопив каністру об`ємом 20 л з дизельним паливом, об`ємом близько 5 л, та почав йти в бік ділянки території СФГ "Агротранс", де відсутня огорожа, прискорюючи свій рух, починаючи поступово бігти, при цьому ОСОБА_12 , побачивши, що ОСОБА_9 прямує з території з викраденою каністрою, в якій знаходиться дизельне паливо, почав робити йому зауваження та наздоганяти його з метою відібрання викраденої каністри з дизельним паливом.
В подальшому ОСОБА_9 під час руху в бік асфальтованої дороги по вул.Центральній с. Тополі Троїцького району Луганської області, покинувши охоронювану територію машинно-тракторної майстерні СФГ "Агротранс", не втримавши каністру в руках, впустив її на землю, внаслідок чого сталося розлиття дизельного палива на околиці проїзної частини. Далі ОСОБА_9 залишив її та продовжив втікати від охоронця ОСОБА_12 , який з палицею наздоганяв його.
Зупинившись на віддаленні ОСОБА_9 з метою забрати викрадену ним каністру об`ємом 20 л синього кольору з дизельним паливом, яку він впустив, почав погрожувати ОСОБА_12 та кидати в нього камінням, спробував наблизитись до каністри та у зв`язку з тим, що ОСОБА_12 викликав наряд поліції, ОСОБА_9 , припинивши конфлікт, прослідував за місцем свого мешкання, не довівши свої протиправні дії до кінця з причин, які не залежали від його волі, та втратив можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що судом не в повній мірі з`ясовано обставини, що характеризують особу обвинуваченого, з`ясування яких суттєво вплинуло б на міру і розмір покарання.
Також на оскаржуваний вирок суду прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу, однак до початку судового розгляду у відповідності до ч. 1 ст. 403 КПК України подав заяву про відмову від апеляційної скарги, яка у відповідності до ст. 403 КПК України була прийнята судом.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив вирок суду залишити без зміни.
Захисник ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду провадження не надходило, прокурор та захисник не заперечували проти розгляду провадження за їх відсутності, у зв`язку з чим провадження розглянуто за відсутності вказаних осіб.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його діянь за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України у апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються, у зв`язку з чим в частині обвинувачення ОСОБА_9 апеляційний суд виходить з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.
Що стосується тверджень захисника про необхідність скасування вироку суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції через невідповідність призначеного обвинуваченому покарання особі обвинуваченого, то вони не заслуговують на увагу.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до наведеного, призначаючи покарання винному суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
Перевіряючи провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_9 в апеляційному порядку суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про покарання ОСОБА_9 , врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень, обставини їх вчинення та наслідки, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, щиро кається, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Суд також зазначив, що визнав обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, щире каяття, та врахував також обставину, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та конкретних обставин їх вчинення, даних про особу обвинуваченого, а також проаналізувавши його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.
Також, вирішуючи питання про вид та розмір призначеного покарання, суд першої інстанції також урахував, що інкриміновані йому кримінальні правопорушення ОСОБА_9 вчинив після ухвалення вироку Троїцького районного суду Луганської області від 22 травня 2020 року до повного відбуття призначеного за цим вироком покарання, а тому обгрунтовано визначив обвинуваченому остаточне покарання із застосуванням ст. 71 КК України.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, як і в цілому положенням ст. 65 КК України.
У зв`язку з цим, незважаючи на доводи апеляційної скарги захисника, судом першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, враховані всі ті обставини, які повинні бути ним враховані при вирішенні питань, пов`язаних з призначенням покарання, з наведенням у вироку належного обґрунтування прийнятого рішення.
При цьому захисник хоча в апеляційній скарзі і посилається на те, що судом не в повній мірі з`ясовано обставини, що характеризують особу обвинуваченого, з`ясування яких суттєво вплинуло б на міру і розмір покарання, однак фактично не вказує, які самі обставини, що характеризують особу обвинуваченого, не було в повній мірі з`ясовано та досліджено судом першої інстанції та яким чином вони могли вплинути на міру і розмір покарання.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) та у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_9 за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для скасування вироку суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на це наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що призначене ОСОБА_9 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим, не впливають на відповідність призначеного покарання.
У зв`язку з викладеним апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно розглянути провадження і постановити законне та обгрунтоване рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Троїцького районного суду Луганської області від 03 червня 2021 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4