Справа № 712/2819/23
Провадження № 1-кс/712/1402/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001038 від 22.03.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001038 від 22.03.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2023 року близько 17 години 48 хвилин, водій мотоциклу BMW R Ninet, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , рухаючись по прилеглій території будинку №145 по бульвару Шевченка в місті Черкаси від проїзної частини бульвару Шевченка в напрямку проїзної частини прилеглої території між будинком №145 та будинком №135 по бульвару Шевченка в місті Черкаси для подальшого виїзду на проїзну частину бульвару Шевченка не впорався з керуванням, виїхав на сходи фундаменту будинку №145 по бульвару Шевченка та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалась по вказаним сходам. Внаслідок дорожньо- транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких встановлюється.

22 березня 2023 року в ході огляду місця події на прилеглій території будинку № 145 по бульвару Шевченка в місті Черкаси, було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди, а також мотоцикл BMW R NINET, реєстраційний номер НОМЕР_1 . На момент проведення огляду на даному мотоциклу було зафіксовано сліди наїзду на пішохода.

Після завершення огляду місця події мотоцикл BMW R NINET, реєстраційний номер НОМЕР_1 був направлений на спеціальний майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів Головного управління Національної поліції в Черкаській області за адресою: місто Черкаси, вулиця Пастерівська, 104

Так як транспортний засіб зберіг на собі сліди наїзду, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто підпадає від вимоги ст. 98 КПК України, постановою слідчого було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Для встановлення істини у кримінальному провадженні є необхідність у збереженні речового доказу.

Прокурор в клопотанні вказує, що таким чином в ході досудового розслідування зібраними доказами було встановлено, що мотоцикл BMW R NINET, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яким користувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 та використовувався останнім під час дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим даний автомобіль було оглянуто та описано, так як він містить на собі сліди кримінального правопорушення. Викладене є прямою підставою для накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення можливого цивільного позову у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримує та просить задоволити.

Особа в якої вилучено майно в судове засідання надала до суду клопотання про розгляд справи в її відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи з положень ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за № 0001038 від 22.03.2023 року внесені за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 23.03.2023 року вищевказані вилучені предмети визнано речовими доказами.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідальності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «АНтріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та з метою яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справ «Джеймс та інші проти Сполученого королівства», п. 50, Series A N 98).

Прокурор в клопотанні вказує, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення кримінального провадження та можливого цивільного позову.

Відтак, враховуючи викладені вимоги практики Європейського суду з прав людини вважаю, що без накладення арешту на вказане майно, орган досудового розслідування буде позбавлений можливості досягти мети у встановлені істини у цьому кримінальному провадженні вважаю, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, зважаючи на те, що вилучені речі відповідають ознакам речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення кримінального провадження та можливого цивільного позову, клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на вилучені речі.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України,слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мотоцикл BMW R NINET, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , зареєстрована АДРЕСА_1 , яким користувався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Організацію виконання ухвали покласти на слідчих чи прокурорів, що перебувають в складі слідчої групи з розслідування кримінального провадження № 0001038.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складений 04.04.2023