справа № 361/6320/22
провадження № 1-кп/361/1052/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000512 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, п. 12, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, п. 12, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 25.11.2022 було призначено підготовче судове засідання на розгляд у якому винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

В підготовче судове засідання не з`явилися потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, причини неявки суду не повідомили. Потерпілому ОСОБА_13 судова повістка про виклик до суду направлена 29.11.2022, однак відправлення не вручене адресату під час доставки.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив про можливість проведення підготовчого засідання без участі потерпілих, потерпілий ОСОБА_10 підтримав позицію прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілих.

Судом протокольно ухвалено рішення щодо необхідності відкладення проведення підготовчого засідання з метою недопущення порушення визначених КПК України процесуальних прав потерпілих.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_6 з посиланням на наявність обґрунтованої підозри, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від суду, враховуючи усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_6 міри покарання, яке йому загрожує в разі визнання судом його винуватим (від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна), перебуваючи на волі останній може з метою уникнення від кримінальної відповідальності здійснити спробу втечі за кордон або до будь-якої з окупованих територій нашої держави;

2) незаконно впливати на свідків та потерпілих, на яких він, перебуваючи на волі та фактично проживаючи в одному населеному пункті, може здійснити вплив або тиск у даному кримінальному провадженні з метою викривлення їх показань піл час допиту в судовому засіданні задля подальшого випрасовування його та таким чином уникнути кримінальної відповідальності;

3) ймовірність вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може повторно вчиняти кримінальні правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення за епізодом ст. 111 КК України. До того ж, в Святошинському районному суді м. Києва та Шевченківському районному суді м. Києва перебувають більше двох обвинувальних актів стосовно ОСОБА_6 , що дає підстави говорити, що останній схильних до вчинення кримінальних правопорушень.

Запобігання до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного засобу не зможе запобігти вищевказаним ризикам, так як застосування особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, не зменшить наявність вказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації; відсутні заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечив проти задоволення клопотання посилаючись на те, що як підозра, так і обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих останньому кримінальних правопорушень необгрунтовані.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 підтримав заперечення адвоката ОСОБА_7 .

Суд, розглянувши заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , заслухавши думку учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За тлумаченням мети тримання під вартою Європейською Комісією з прав людини, mutatis mutandis, в рішенні від 14.03.1984 у справі «Ферарі-Браво проти Італії» (заява № 9627/81) застосування цього заходу виправдане не лише тоді, коли факт вчинення і характер злочину безспірно доведені та встановлені, що складає завдання судового розгляду, але й для сприяння судовому розглядові в цьому.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п'ять років.

При обранні міри запобіжного заходу прокурором має бути доведено обгрунтованість підозри, наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК, а також, що інший більш м`який вид запобіжного заходу не здатен запобігти заявленим ризикам (ч.1 ст.194 КПК).

Стосовно обґрунтованості підозри, то у відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину, оскільки це виходить за межі його повноважень під час підготовчого судового розгляду.

При цьому, у суду на даний час немає підстав вважати, що орган досудового розслідування пред`являючи підозру і висуваючи обвинувачення ОСОБА_6 діяв недобросовісно, не маючи на те обгрунтованих підстав.

У відповідності з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності зазначених прокурором ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює всі обставини у їх сукупності, у тому числі: зазначені в обвинувальному акті дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого та особливо тяжких злочинів, санкція за одне з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна, раніше не судимий, не одружений, утриманців не має, що вказує про відсутність міцних соціальних зв`язків, не працюючий, а отже не має постійного джерела доходів, що свідчить про можливість залишення останнім в будь-який момент фактичного місця проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ускладнивши тим самим здійснення правосуддя.

Обставини, що обґрунтовують наявність зазначених в клопотанні ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обставини, що перешкоджають їх уникнути без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я осіб, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких протиправних дій, які вимагають значного рівня кримінальної рішучості. Зазначене породжує обґрунтовані ризики, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи не під вартою, маючи таку рішучість до вчинення протиправних дій, здатний ухилитись від слідства і суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків з тим, щоб вони підтримали його версію події, і останні, з огляду на характер події, матимуть підстави побоюватися за своє життя і здоров`я.

Аналізуючи обставини за яких вчинялися кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що перебуваючи на волі в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відомості, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , які б перешкоджали його перебуванню у місці попереднього ув`язнення, суду не надані. Стороною захисту не наведено жодних доводів, які могли би бути гарантією того, що обвинувачений не буде переховуватися від суду, не буде впливати на потерпілих та свідків, не вчинить інше кримінальне правопорушення.

За наведеного, приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 183 КПК України, доведеність вказаних вище ризиків, тяжкість обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_6 та міри покарання, передбаченої за даним обвинуваченням у разі визнання судом його винним, застосування міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданою та необхідною для запобігання заявленим ризикам, чого неможливо досягти із застосуванням більш м`яких видів запобіжних заходів, і що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

При цьому, вирішуючи питання щодо продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість його пред`явлення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_6 .

Щодо застави, то враховуючи висунуте обвинувачення та положення абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України, суд не призначає обвинуваченому ОСОБА_6 застави.

Керуючись ст. 178, 183, 197, 314-316, 371-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 19.02.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_14

Судді ОСОБА_15

ОСОБА_16 ОСОБА_17