Дата документу 28.02.2023 Справа № 337/2111/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/2111/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/44/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову начальника СД ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001117 від 20 червня 2019 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

апелянта ОСОБА_6 ,

представника-адвоката ОСОБА_9

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову начальника СД ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001117 від 20 червня 2019 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що начальник сектору дізнання, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, оцінив зібрані в кримінальному провадженні докази з точки зору достатності та взаємозв`язку та прийняла відповідне обґрунтоване процесуальне рішення щодо закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити його скаргу.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала слідчого судді суперечить законодавству.

Вказує, що ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21 вересня 2021 року за його скаргою було скасовано ідентичну постанову дізнавача сектору дізнання ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 від 27 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження.

На думку апелянта, різниця між постановами (скасованою та теперішньою) дізнавача про закриття кримінального провадження лише у резолютивній частині.

Судом вказано перелік підстав, які слугували підставами скасування судом постанови дізнавача від 27 вересня 2021 року, але не надано відповіді про виконання цих вимог дізнавачем.

Апелянт вважає, що слідство проведено однобоко та свідчить про небажання слідчого розслідувати кримінальне правопорушення у відповідності до законодавства.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_6 , його представника - адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги, вважала постанову дізнавача та ухвалу слідчого судді законними та обґрунтованими; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає.

На запит суду отримано матеріали кримінального провадження за №0001117 від 26 червня 2019 року, з яких убачається, що слідчим СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 20 червня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001117 за ч.1 ст.185 КК України на підставі ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2019 року.

Згідно з вказаною ухвалою слідчого судді, задоволено частково скаргу ОСОБА_6 та зобов`язано слідчого СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області вести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_6 , отриманої органом досудового розслідування 29 травня 2019 року та розпочати досудове розслідування.

Стислий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: в період 1998 року дружина ОСОБА_12 та її співмешканець ОСОБА_13 , син ОСОБА_14 викрали майно, що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинивши останньому шкоду на суму 22000 грн.

За результатами досудового розслідування 04 травня 2020 року слідчим ОСОБА_11 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 16 червня 2020 року задоволено скаргу ОСОБА_6 та скасовано постанову слідчого СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 від 04 травня 2020 року про закриття кримінального провадження №0001117 від 20 червня 2019 року.

Після скасування вказаної постанови слідчого досудове розслідування здійснювалось дізнавачем сектору дізнання Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

За результатом досудового розслідування 27 вересня 2021 року дізнавачем винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 26 жовтня 2021 року задоволено скаргу ОСОБА_6 та скасовано вказану постанову дізнавача.

За результатом досудового розслідування 19 травня 2022 року начальником сектору дізнання ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0001117 від 20 червня 2019 року, на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що встановлена відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

07 червня 2022 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на зазначену постанову про закриття кримінального провадження, в якій просив цю постанову скасувати.

Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що рішення про закриття кримінального провадження є законним та обґрунтованим.

Переглядаючи вказану ухвалу слідчого судді, колегія судді звертає увагу на таке.

Згідно з матеріалами провадження та з оскаржуваною постановою про закриття кримінального провадження, під час досудового розслідування 12 липня 2019 року допитано в якості потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що зареєстрований та раніше проживав за адресою: АДРЕСА_1 , в 1972 році зареєстровано шлюб з ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час шлюбу народився син ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В період з 1988 року по 2004 рік працював на півночі РФ вахтовим способом, кожні 6 місяців на два місяці приїжджав додому. Так в 1997 році, приїхавши в котрий раз додому за адресою: АДРЕСА_1 , він виявив крадіжку будівельних матеріалів з квартири, в якій під час його відсутності проживали його дружина ОСОБА_12 та спільний син ОСОБА_14 . Пізніше в 2000 році під час приїзду додому, виявив відсутність особистих речей: музичних інструментів та інше. Перерахувати речі не в змозі, так як документи відсутні, щоб підтвердити їх наявність. В 1997 році між ним та дружиною розірвано шлюб. Де на цей час знаходиться його дружина, не відомо, квартира перебуває у володінні його сина. Також вказав, що квартиру за адресою: АДРЕСА_1 сину він не продавав та під час складання договору купівлі-продажу участі не приймав.

В ході досудового розслідування було допитано у якості свідків мешканці будинку АДРЕСА_2 : ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які вказують, що на цей час та протягом тривалого часу ОСОБА_14 та його мати ОСОБА_12 в зазначеній квартирі не проживають, а знаходяться за кордоном, а саме в рф, а також те, що велику частину речей ОСОБА_19 вивіз самостійно. Характеризують ОСОБА_6 негативно, на відміну від його дружини та сина. Також ОСОБА_18 вказала, що з 2007 року вона проживає в даному будинку та являється головою ОСББ. Власником квартири є ОСОБА_14 , так як батько - ОСОБА_6 , продав цю квартиру йому, про що свідок надала копію договору та доповнила, що ОСОБА_20 звертався до суду відносно виписки батька з квартири, про що є рішення суду.

21 грудня 2019 року в якості свідка допитана ОСОБА_21 (колишня невістка ОСОБА_6 ), яка пояснила, що з 1997 року по 2014 рік перебувала у шлюбі з ОСОБА_22 . На цей час ОСОБА_14 , їхній спільний син ОСОБА_23 та її колишня свекруха ОСОБА_12 проживають в рф. Також пояснила, що під час шлюбу з ОСОБА_20 деякий час проживали з його батьками за адресою: АДРЕСА_1 , але під час приїзду додому ОСОБА_6 , в зв`язку з постійними сварками між ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , ініціатором яких був останній, а причиною - ревнощі, вони проживали у її батьків. Приблизно в серпні 1998 року, коли вдома не було ОСОБА_26 , ОСОБА_27 вивіз з квартири: два холодильника двокамерні, телевізор, пральну машинку, ковдри, золоті прикраси, які належали ОСОБА_28 , посуд та електроприлади, залишивши габаритні меблі, та з того часу не проживав. В 2000 році ОСОБА_6 вказану квартиру продав ОСОБА_20 , а через рік звернувся до органів міліції з заявою, що його квартирою та майном незаконно заволоділи. На цей час в квартирі ніхто не проживає. В період з 2015 року по 2019 рік в квартирі проживали переселенці, які її орендували, але з`їхали, причина - постійні відвідування співробітниками поліції за хибними повідомленнями ОСОБА_6

13 лютого 2020 року в якості свідка допитано ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (колишня дружина ОСОБА_6 ), яка пояснила, що на цей час проживає в м. москва, а син - ОСОБА_20 на півночі рф ( Якутія ). Під час спільного проживання з ОСОБА_6 , останній відносився до неї та їхнього спільного сина деспотично: рахував кількість їжі, яку вони вживали, іноді висловлювався щодо скоєння суїциду, навіть були спроби вистрибнути з балкона. На запропоноване лікування в медзакладах відмовлявся. На сім`ю ніякі кошти для існування та проживання не надавав. Гроші, які заробляв на півночі - ховав, додому нічого не привозив, вказував, що йому не доплачують. Приїжджаючи додому, постійно провокував конфлікти, відмовив сину в оплаті за навчання в вищому учбовому закладі, після чого вона вирішила з ОСОБА_25 розлучитись, так як це була остання крапля. Останній подавав до органів міліції хибні заяви на сина, з метою повернути її. Також вказала, що ОСОБА_6 прийняв рішення з приводу виїзду в Орловську область, тому продав квартиру АДРЕСА_3 сину ОСОБА_20 , подарувати відмовився. До часу продажу квартири ОСОБА_6 у відсутність її та сина вивіз з квартири свої речі, одяг внука, на той час ОСОБА_30 було три місяці, телевізор, холодильники, свої музичні інструменти та інші речі.

Згідно з даними системи «Аркан» 16 квітня 2015 року ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перетнув кордон України за документом - закордонний паспорт, в`їзд до України не зафіксовано.

Також був допитаний в якості свідка ОСОБА_31 , який пояснив, що йому знайомі колишні мешканці квартири АДРЕСА_4 , підтримували сусідські відносини. Від ОСОБА_32 йому стало відомо, що між нею та ОСОБА_33 розірвано шлюб, про конфлікти в сім`ї йому нічого не відомо. Через деякий час він особисто бачив як ОСОБА_34 виносив з під`їзду холодильник та деякі пакети, йому допомагали двоє невідомих чоловіків.

В ході досудового розслідування до матеріалів провадження долучено договір купівлі-продажу від 14 січня 2000 року, який укладено між ОСОБА_6 (продав) та ОСОБА_14 (купив), про продаж квартири АДРЕСА_3 . Продаж здійснено за 27220 гривень, які ОСОБА_6 отримав повністю при підписанні договору, складено в присутності приватного нотаріуса ОСОБА_35 , нею договір посвідчено та в її присутності підписано, встановлено дієздатність, належність відчужуваної квартири гр. ОСОБА_6 , зареєстрований в реєстрі за №97.

Згідно з Актом від 10 березня 2015 року, складеним комісією з підписами, ОСОБА_6 не проживає за місцем реєстрації з 2000 року.

Під час досудового розслідування 01 квітня 2021 року проведено одночасний допит між ОСОБА_6 та ОСОБА_21 в присутності їх представників - адвокатів.

Також були спрямовані запити стосовно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою встановлення місця знаходження (проживання) останнього.

В порядку ст.93 КПК України, з архіву СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області отримано копії документів з матеріалів кримінальної справи №8710007 від 03 листопада 2000 року, згідно з якими під час досудового слідства допитаний ОСОБА_14 , який пояснив, що у зв`язку з тим, що в 1998 році батько самостійно без відома вивіз майже все майно з незрозумілих на то причин, в сім`ї склалися не найкращі відносини. Під час приїзду батька додому постійно виникали конфлікти. В деякий час батько виявив бажання подарувати квартиру йому, щоб нібито забезпечити свою старість. Але через деякий час змінив рішення та вказав, що продасть свою частину. Після чого мати ОСОБА_12 займала гроші в сумі 3000 умовних одиниць та під час оформлення договору купівлі-продажу квартири 14 січня 2000 року передала їх батьку - ОСОБА_6 у присутності нотаріуса. ОСОБА_13 з даного приводу нічого не знає, до майна будь-якого відношення не має.

Під час допиту ОСОБА_12 підтвердила показання сина та вказала, що ОСОБА_6 добровільно в присутності нотаріуса підписав договір купівлі-продажу квартири між ним та сином.

Проведено очні ставки між ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , під час якої останні показань своїх не змінили.

Свідки ОСОБА_36 та ОСОБА_37 підтвердили факт позики у них грошових коштів ОСОБА_12 та зазначили, що були свідками, коли остання віддавала дані кошти ОСОБА_6 , та уточнила щодо претензій, на що він відповів, що не має ні до кого ніяких претензій і дав згоду на продаж квартири.

Допитані свідки ОСОБА_38 , ОСОБА_31 , ОСОБА_39 , пояснили, що восени 1998 року ОСОБА_6 вивозив майно зі своєї квартири.

Також, допитаний в якості свідка ОСОБА_13 пояснив, що ОСОБА_12 він знає давно, так як вони разом працювали в інтернаті, взаємовідносини добрі. Іноді виконував закази відносно меблів, за що отримував грошові кошти, як звичайний робітник. ОСОБА_6 знає погано, не спілкувався з ним, щодо майна нічого не знає. Вказав, що вперше побачив ОСОБА_6 десь в 1995 році, коли той прийшов до нього на робоче місце в інтернат та висловлював якісь нісенітниці відносно записки ніби то від нього для ОСОБА_26 . Зазначив, що він 02 січня 2000 року знаходився в гостях у доньки на Павло-Кічкасі, де зустрічав Новий рік, про що підтвердила його донька ОСОБА_40 під час допиту.

Проведено очну ставку між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , на якій кожен наполягав на своїх показаннях.

Також було допитано приватного нотаріуса ОСОБА_41 , щодо укладення 14 січня 2000 року договору купівлі-продажу між ОСОБА_6 та ОСОБА_14 .

09 січня 2004 року слідчим СВ Хортицького РВ ЗДУ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_42 винесено постанову про закриття кримінальної справи №8710007 за відсутністю події злочину та відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_14 та ОСОБА_12 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.198-2, ч.2 ст.123, ч.2 ст.141, ч.3 ст.193 КК України, у зв`язку з відсутністю у їх діях складу кримінального правопорушення.

На підставі досліджених доказів в ході дізнання встановлено, що в сім`ї ОСОБА_43 в зв`язку з тим, що ОСОБА_6 самовільно вивіз речі з квартири, склалися неприязні конфліктні стосунки. Крім того, до складання договору купівлі-продажу ОСОБА_6 приїжджав до нотаріуса за консультацією з приводу угоди. Крім того, згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 розірвано 23 березня 2000 року, тому речі, які зі свідчень ОСОБА_6 ніби викрадені його дружиною та сином, були придбані у шлюбі та вважаються спільними, що виключає факт їх крадіжки членами сім`ї.

Також, в постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що на запит отримано копії рішень за цивільними позовами ОСОБА_6 до свого сина ОСОБА_14 та інших осіб, щодо вирішення майнового спору. Встановлено, що рішенням суду від 27 жовтня 2005 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Також надано рішення суду від 23 травня 2006 року про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6 про стягнення на його користь моральної шкоди.

Тому на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України начальником сектору дізнання закрито кримінальне провадження, у зв`язку з тим, що встановлена відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Викладене свідчить про те, що рішення про закриття провадження прийнято на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи скарги, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування вищевказаної постанови про закриття кримінального провадження.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки об`єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення, на яке вказує заявник, під час досудового розслідування не встановлено.

Твердження апелянта про неповноту з`ясування обставин справи та про невідповідність висновків дізнавача фактичним обставинам справи, є безпідставними та суперечить наданим апеляційному суду матеріалам кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що дізнавачем враховані всі вимоги, вказані в ухвалі Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2021 року, та мотиви, з яких була скасована попередня постанова дізнавача про закриття кримінального провадження.

Зокрема, звернуто увагу на те, що вищевказаною ухвалою слідчого судді попередню постанову про закриття кримінального провадження через те, що, закриваючи кримінальне провадження, дізнавач послалась на п.1 ч.1 ст.284 КПК України, який передбачає можливість закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, а в резолютивній частині постанови вказала на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Окрім того, дізнавач не навела достатньо переконливих та обґрунтованих мотивів прийняття рішення про відсутність події чи складу кримінального правопорушення, не зазначила усіх доказів, на підставі яких вона прийшла до цього висновку, зокрема не з`ясовано органом досудового розслідування наявність між ОСОБА_6 та його колишньою дружиною ОСОБА_12 , сином ОСОБА_14 цивільно-правових відносин з приводу права власності, користування певним майном, їх вирішення в судовому порядку тощо. Посилаючись на наявність іншого припиненого кримінального провадження щодо цих же подій та обставин, дізнавач не в достатній мірі перевірив ідентичність цих кримінальних проваджень.

Слідчий суддя звернув увагу на те, що інших підстав для скасування попередньої постанови дізнавача про закриття кримінального провадження не було.

В свою чергу, 24 грудня 2021 року начальник СД зверталась до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з приводу отримання рішень по цивільним справам щодо майнових спорів за позовом ОСОБА_6 за період з 1998 року, та судом були надіслані відповідні судові рішення.

Також, дізнавач зверталась до компетентних органів з приводу встановлення, у тому числі, місцезнаходження ОСОБА_13 , та відповідно до допиту свідка ОСОБА_44 , за останнім відомим місцем реєстрації, встановлено, що ОСОБА_13 і ОСОБА_12 продали будинок у 2017 році.

Дізнавачу, за її запитом від 21 вересня 2021 року, в порядку ст.93 КПК України, надавався доступ до матеріалів кримінальної справи № 8710007 від 03 листопада 2000 року за тим самим фактом.

В рамках кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_12 , 03 вересня 2020 року(останній раз) перетнула державний кордон України на виїзд, у зв`язку з чим досліджено протокол її допиту в якості свідка від 13 лютого 2020 року.

В рамках кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_14 16 квітня 2015 року перетнув державний кордон України на виїзд, у зв`язку з чим дослідженого протокол його допиту в якості свідка.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що дізнавачем виконані всі необхідні та можливі слідчі дії в рамках цього кримінального провадження.

Доводи ОСОБА_6 про викрадення в нього майна його колишньою дружиною та сином об`єктивно нічим не підтверджуються.

Твердження ОСОБА_6 та його представника про те, що розслідування здійснювалось не за тими фактами, про які повідомляв ОСОБА_6 , суперечать матеріалам кримінального провадження.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, містить відповіді на доводи скарги, а твердження апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів не убачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову начальника СД ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001117 від 20 червня 2019 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4