Справа № 373/796/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника пенітенціарної служби ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання (клопотання) про скасування звільнення від відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Переяслав-Хмельницький, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, мешканця м.Переяслав, засудженого 02.06.2021 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.186 КК України до 1-го року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 2 роки,

і направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком суду,

ВСТАНОВИВ:
В проваджені Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області знаходиться подання начальника Борипільського РВ №2 підполковника внутрішньої служби ОСОБА_7 , про скасування звільнення від відбування покарання і направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Подання мотивоване тим, що вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02.06.2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування даного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, та з покладенням на засудженого обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Подання (клопотання) мотивоване тим, що засуджений умисно не виконує покладені на нього вказаним вироком суду обов`язки та ухиляється від їх виконання.

Представник служби підтримала подання та зазначила, що 31.05.2022 року до відділу надійшли матеріали, з яких вбачається, що ОСОБА_5 , притягувався до адміністративної відповідальності 09.06.2021 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 11.06.2021 за ч.2 ст.44-3 КУпАП, 28.12.2021 за ч.1 ст.178 КУпАП. 06.06.2022 із ОСОБА_5 було проведено бесіду, однак після проведеної профілактичної роботи та винесеного письмового попередження він вчинив три адміністративні правопорушення.

Крім того, вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 19.10.2021 ОСОБА_5 було засуджено за ст.126-1 КК України, до покарання у виді 170 годин громадських робіт.

15.08.2022 ОСОБА_5 був знятий з обліку в віділлі по відбуттю призначеного вище покарання.

З викладених фактів свідчить, що ОСОБА_5 перебуваючи на обліку в органі пробації та будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням належних висновків не зробив, загалом допустив одну неявку на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, три рази притягувався до адміністративної відповідальності, одне з правопорушень вчинено вже після винесеного письмового попередження, що являється грубим порушенням порядку та умов здійснення контролю за його поведінкою, невиконанням обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом. Профілактична робота стосовно виконання покладених на засудженого судом обов`язків ефективного результату не дала. Засуджений ОСОБА_5 свідомого бажання досягнути позитивних змін не проявляє, джерела доходів засудженого не відомі, поведінка засудженого свідчить про небажання стати на шлях виправлення та належне виконання покладених на нього судом обов`язків.

Прокурор підтримав клопотання (подання) і вважає, що подання підлягає задоволенню.

Засуджений ОСОБА_5 у суді надав пояснення щодо джерел доходів, про те що він офіційно працював в КП Переяславське ВУКГ в цеху «Благоустрій». В даний час працює неофіційно. У вільний час приймає участь у волонтерській органцізації «У добрі руки», яка опікується безпритульними собаками, а саме допомагає будувати воль`єри, годує тварин та прибирає за ними.

Щодо неявки для реєстрації 20.09.2021 до органу пробації, ОСОБА_5 пояснив що його не було в місті, він виїжджав до м. Києва і затримався.

Додав, що також не з`явився для реєстрації 24.01.2022 пояснив, що в той день він був на роботі, що підтвердив відповідною довідкою, яка наявна в матеріалах його особової справи.

Щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, то засуджений пояснив, що він сварився із своєю бабою ОСОБА_8 , після кожної сварки баба викликала поліцію. Таких викликів було три 11.02.2021, 13.02.2021 та 06.06.2021. У всіх випадках працівники поліції вкладали на нього адміністративні протоколи та скеровували їх до суду. Було винесено три постанови суду, якими його визнано винуватим у вчиненні домашнього насильства, притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП і застосовано покарання у виді штрафів. Зазначені судові рішення ухвалювались Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області 18.02.2021, 05.03.2021 та 09.06.2021. Штрафи ним сплачені. Підтвердив, що дійсно притягувався до кримінальної відповідальності Переяслав Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 126-1 КК України. Підставою для його відповідальності стали ці три випадки домашнього насильства (сварки з бабою). На даний час вони примирилися і не сваряться. Аналогічних ситуацій він не допускає. Просив не змінювати умови відбування покарання.

Захисник зауважив, що з моменту вчинення ОСОБА_5 адміністративних правопорушень сплинуло пів року. Після їх вчинення, орган пробації не звертався до суду, натомість за ці півроку його клієнт суттєво змінився і став на шлях виправлення.

Адвокат ОСОБА_6 вважає, що вирок суду від 19.10.2021 був тією мірою відповідальності, яка застосована до ОСОБА_5 за вчинення систематичних адміністративних порушень.

Крім цього захисник вказав на якість доказів наданих представником органу пробації, зокрема фотокопій протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, які є нечитабельними.

Адвокатом надано суду докази в підтвердження бажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, а саме характеристик з місця проживання ОСОБА_5 та з місця його останньої роботи.

Обидві характеристики надають суду інформацію, яка характеризує засудженого з позитивного боку (а.с.78-79).

За клопотанням прокурора в судове засідання був викликаний і допитаний депутат Переяславської міської ради ОСОБА_9 , який надавав одну з характеристик.

ОСОБА_9 пояснив суду, що він надаючи характеристику ОСОБА_5 зібрав інформацію від сусідів, які проживають поруч, відвідав притулок для тварин де на громадських засадах працює засуджений і поспілкувався з керівництвом за останнім місцем роботи засудженого. Всі люди, з якими депутат мав бесіди характеризували ОСОБА_5 виключно з позитивного боку.

Суд, заслухавши думку інспектора органу з питань пробації, висновок прокурора, пояснення засудженого, дослідивши матеріали подання (клопотання) та матеріали особової справи встановив наступне.

Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02.06.2021 року ОСОБА_5 засуджено за вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування даного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк два роки, із покладенням на засудженого, відповідно до ст.76 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно даних особової справи засудженого № 27/2021, засуджений був поставлений на облік у Переяслав-Хмельницький МРВ ДУ «Центр пробації» з 20.07.2021 року.

29.07.2021 року засудженому було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію.

18.08.2021 відносно ОСОБА_5 було проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, згідно якої було виявлено криміногенну потребу в факторах контроль за поведінкою та мисленням та зловживання алкоголем. Було складено план індивідуальної роботи та проведено всі необхідні заходи для впливу на подолання криміногенної потреби.

З листка реєстрації засудженого ОСОБА_5 вбачається, що за період з 02.08.2021 по 05.09.2022 ним допущено 2 неявки на реєстрацію.

20.09.2021 року ОСОБА_5 не з`явився до відділу для проведення реєстрації. З пояснень засудженого наявних в матеріалах особової справи, та наданих в судовому засіданні, вбачається що причиною його неявки для реєстрації стало те, що він перебував в м. Києві.

24.01.2022 неявка засудженого була пов`язана з його перебуванням на роботі, що підтверджено матеріалами особової справи.

Як вбачається з дослідженої особової справи 27/2021, ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про систематичність вчинення адміністративних правопорушень.

Систематичність конфліктів ОСОБА_5 з бабусею призвела до притягнення останнього до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального проступку передбаченого ст. 126-1 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений не ухилявся від адміністративних стягнень, а саме своєчасно сплачував штрафи та відбув покарання у виді громадських робіт застосованих судом.

В підтвердження цього суду надано рапорт представника органу пробаціїї, який долучено до матеріалів справи.

Одночасно із цим в судовому засіданні представником пробації долучено фотокопію постанови про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП і застосовано покарання у виді штрафу. Захисник ОСОБА_6 заперечив про можливість враховувати даний документ, як доказ неможливості засудженого стати на шлях виправлення, оскільки в клопотанні (поданні) органу пробації дана обставина не зазначена і не може бути доказом обставин вказаних інспектором.

В той же час дана обставина врахована у вироці суду, яким ОСОБА_10 притягнутий до відповідальності за вчинення кримінального проступку передбаченого ст. 126-1 КК України, і характеризує засудженого з певного боку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання ставати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Пунктом 10 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, законодавцем визначено право, а не обов`язок суду скасовувати звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого, при цьому суддя зобов`язаний з`ясувати, чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки сам факт вчинення адміністративних правопорушень не є самостійною, безпосередньою підставою для скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного судом.

Приймаючи рішення з приводу заявленого подання, суд керується позицією ЄСПЛ рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року), у якому вказано, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В даній ситуації, позиція органу пробації зводиться до небажання засудженого виправитись і в підтвердження цього неведена відповідна аргументація подання, де врахована 1 неявка особи для реєстрації без поважних причин 20.09.2021 та три факти притягнення засудженого до адміністративної відповідальності за адміністративні порушення в період іспитового строку, які в подальшому стали підставою для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 .

Контраргументом сторони захисту є пояснення (письмові в особовій справі і усні надані в суді) з приводу неможливості явки засудженого 20.09.2021, та явки до органу пробації в інші дні на протязі року, що свідчить про добросовісність виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків. В контексті випадків вчинення домашнього насильства, за які ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної та кримінальної відповідальності, то його ставлення проявилось у виді щирого каяття, що відображено у судових рішеннях та враховано судом і в даний час ним зроблені відповідні висновки, що підтверджується відсутністю рецидивів та на думку сторони захисту свідчить не тільки про намір виправитись, а й про фактичне виправлення. Також його позитивні характеристики з місця проживання і роботи, явка в судові засідання, участь у громадській організації, на переконання адвоката свідчить про те, що на даний час виправлення ОСОБА_5 можливе без скасування застосованого до нього іспитового строку.

При прийнятті рішення суд враховує наявність адміністративних правопорушень вчинених ОСОБА_5 та наявність однієї неявки для реєстрації до органу пробації без поважної причини та в той же час враховує поведінку засудженого за останнє півріччя, зокрема позитивні характеристики засудженого з місця проживання і останнього місця роботи, свідчення депутата міської ради ОСОБА_9 про позитивну поведінку засудженого, його добровільн участь в громадській організації на безоплатній основі. Суд також приймає до уваги відповідальну процесуальну поведінку засудженого, щодо відбуття громадських робіт і явок в судові засідання, і приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_5 можливо без направлення його для реального відбування покарання. Таке процесуальне рішення, на переконання суду буде сприяти досягненню мети покарання, визначеній у ст. 50 КК України виправленню засудженого.

Керуючись ст.ст.395, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні подання (клопотання) про скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1