Справа № 451/466/23
Провадження № 1-кп/451/69/23
УХВАЛА

судового засідання

11 квітня 2023 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Радехів у кримінальному провадженні №0000001 від 3 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.146, ч.4 ст.187 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.187 КК України,

клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

за участю сторони кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_8

в с т а н о в и в :

у провадженні Радехівського районного суду Львівської області перебуває на розгляді обвинувальний акт №0000001 від 3 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.146, ч.4 ст.187 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.187 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання, яке підтримав в судовому засіданні та просив продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 строк тримання під вартою на два місяці, так як на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_4 просила змінити їй запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 клопотання заперечив, оскільки відсутні будь які докази на його підтвердження. Вважає його необгрунтованим, оскільки відсутні ризики на які покликається прокурор. Запобіжний захід у виді домашнього арешту буде забезпечувати контроль над обвинуваченою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглянувши питання доцільності продовження строку тримання під вартою, суд встановив наступні обставини справи та виходить з наступних мотивів.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона 16.01.2023 приблизно о 21 годині 00 хвилин, спільно із ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 вирішили заволодіти майном ОСОБА_9 , шляхом вчинення на нього розбійного нападу, поєднаного із проникненням до житла останнього, який вони спланували групою осіб, попередньо розподіливши між собою ролі.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_3 , з метою вчинення подальшого раптового нападу на ОСОБА_9 , незаконно проникли на територію господарства по АДРЕСА_1 , після чого з метою реалізації своїх злочинних намірів увірвались до вищевказаного будинку, вхідні двері якого самостійно відчинив ОСОБА_9 .

Перебуваючи в приміщенні будинку, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3 , та згідно розподілених між собою ролей, в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 (із подальшими змінами), після того як ОСОБА_3 використовуючи фактор несподіваності наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар рукою в обличчя, ОСОБА_4 використовуючи відрізок тканини зв`язала руки ОСОБА_9 для запобігання ним фізичного опору.

В подальшому, використовуючи фізичну та психологічну перевагу над потерпілим та його безпорадній стан, ОСОБА_3 , погрожуючи вбивством та фізичною розправою, вимагаючи при цьому передачу їм грошових коштів, застосовуючи до нього насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я, почав наносити ОСОБА_9 численні удари руками в область голови та тулуба, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилася правобічним гемопневмотораксом, лівобічним гемотораксом, крововиливами: на грудях зліва з переходом на передню черевну стінку, бічну поверхню живота зліва та на спину зліва, на передній поверхні грудей справа з переходом на верхню третину передньої черевної стінки, бічну поверхню грудей, живота справа та на спину і поперекову ділянку справа, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент утворення, окрім цього потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних саден на обличчі та голові і які відносяться до легкого тілесного ушкодження і не є небезпечними для життя в момент утворення.

Після цього, в той час як ОСОБА_4 утримувала зв`язані тканиною руки ОСОБА_9 , надаючи при цьому ОСОБА_3 впевненості у вчиненні активних дій для досягнення мети у заволодінні грошовими коштами, останній, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання витягнув із кишені одягнених на потерпілому штанів грошові кошти в сумі 300 гривень, після чого продовжуючи наносити удари руками по голові та по тілу останнього, вимагав передачі в їх користь ще грошових коштів, розпитуючи при цьому місце їх зберігання в будинку.

Під тривалим фізичним та психологічним тиском ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_9 , усвідомлюючи реальність намірів нападників, та те що його життю та здоров`ю загрожує небезпека, повідомив ОСОБА_4 та ОСОБА_3 інформацію про місцезнаходження грошових коштів, після чого самостійно передав їм гроші в сумі 18 000 гривень.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_3 спричинили потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, яка проявилася правобічним гемопневмотораксом, лівобічним гемотораксом, крововиливами: на грудях зліва з переходом на передню черевну стінку, бічну поверхню живота зліва та на спину зліва, на передній поверхні грудей справа з переходом на верхню третину передньої черевної стінки, бічну поверхню грудей, живота справа та на спину і поперекову ділянку справа; легкі тілесні ушкодження у вигляді множинних саден на обличчі та голові; та заподіяли матеріальної шкоди на суму 18 300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном(розбій), поєднаний з насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в житло, вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Крім цього, 16.01.2023 приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , безпосередньо після вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 , за попередньою змовою групою осіб, маючи прямий умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, порушуючи гарантовані положеннями ст.ст. 29, 33 Конституції України і ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» права і свободи ОСОБА_9 на недоторканість особи та свободу пересування, з метою уникнення покарання за вчинення розбійного нападу та з метою позбавлення можливості потерпілого повідомити правоохоронні органи про вчинення щодо нього злочинних дій, використовуючи перевагу у фізичній силі над ОСОБА_9 , проти волі останнього, під психологічним та фізичним тиском, змусили ОСОБА_9 спуститись у підвальне приміщення, що розташоване під літнім будинком належного ОСОБА_9 , що знаходиться на території цього ж господарства по АДРЕСА_1 , після чого вжили захід для заблокування виходу із підвалу, помістивши на кришку виходу дерев`яне крісло, а також зачинили на металеву колодку двері у літньому буднику, таким чином незаконно позбавили волі ОСОБА_9 , обмеживши свободу пересування останнього.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні незаконного позбавлення волі, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду від 19.01.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді триманні під вартою у строк два місяці.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, з плином часу продовжуване тримання заявника під вартою потребує більшого обґрунтування, а тому суди повинні наводити додаткові мотиви для обґрунтування необхідності збереження цього запобіжного заходу (справа «Таран проти України» 14 (п. 71), Заява № 31898/06).

Оцінивши доводи всіх учасників процесу, суд дійшов висновку про збереження на даний час тих ризиків, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу і які передбачені у ст. 177 КПК України.

Також, вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу суд відповідно до ст.178 КПК України враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується становить позбавлення волі від 4 до 6 років.

За таких обставин, суд дійшов переконання, що обвинуваченому необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, так як за наявності вищенаведених ризиків та особи обвинуваченого, а також з урахуванням стадії кримінального провадження, таке продовження є виправданим та доцільним і не знаходить підстав для застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 331,314 КПК України,суд,-

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці села Волсвин Львівської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, згідно статті 89 КК України раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 строк тримання під вартою на два місяці по 9 червня 2023 року включно.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору, а також направити Державній установі Львівській установі виконання покарань №19.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_1

Повний текст ухвали суду виготовлено 17 квітня 2023 року.