ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1210/22 Номер провадження 11-сс/814/487/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 січня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 січня 2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову від 28.12.2022 року старшого дізнавача сектору дізнання ВП№4 Полтавського РУП ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження 0000186 від 02 вересня 2022 року.

Рішення слідчого судді мотивовано, тим що слідчим при винесенні постанови проведено ряд слідчих дій та процесуальних заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення для встановлення істини по справі , які відображені в постанові про закриття кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із вказаним рішенням адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зіньківського районного суду від 26 січня 2023 року про відмову у задоволенні скарги на постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 4 Полтавського РУП ВП ГУНИ в Полтавській області від 28 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження № 000186 від 02 вересня 2022 року та призначити новий розгляду у суді першої інстанції.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє винесено з порушенням вимог норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що висновки слідчого та суду не відповідають фактичним обставинам, оскільки з наявних доказів отриманих органом досудового розслідування об`єктивно убачається, що потерпілій було нанесено удар та умисел такого.

Крім того, зазначив, що судом першої інстанції належним чином їх не повідомлено про дату та час розгляду справи, фактично позбавивши право на захист.

Одночасно адвокат просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 січня 2021 року, оскільки в судовому засіданні участь не приймали, та фактично адвокат отримав оскаржуване рішення лише 13 лютого 2023 року. Потерпіла ОСОБА_7 не могла отримати судове рішення, оскільки остання перебуває за межами території України.

Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце судового засідання.

Мотиви суду

Заслухавши суддю доповідача , пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України за загальним правилом апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскільки учасники провадження не приймали участі в судовому засіданні, в матеріалах провадження відсутнє підтвердження коли саме було отримано потерпілою чи його адвокатом ухвалу слідчого судді, тому суд приймає до уваги пояснення адвоката ОСОБА_6 , що рішення було отримано лише 13 лютого 2023 року.

З урахуванням дати коли було отримано рішення слідчого судді, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочій день, тобто на 20 лютого 2023 року. Таким чином, апелянт дотримався п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги не пропущений та відсутні підстави для вирішення питання про його поновлення.

Згідно приписів статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді не відповідає зазначеним приписам щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості. Натомість доводи апеляційної скарги в повній мірі спростовують висновки слідчого судді.

Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і що до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч.2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Із змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно із ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя в ухвалі, хоча і правильно покликався на положення кримінального процесуального закону, якими мав керуватись слідчий при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, разом із тим, зробив помилковий висновок про відповідність постанови дізнавача зазначеним вимогам, належним чином не перевіривши відповідність оскаржуваної постанови слідчого зазначеним вище вимогам.

Як вбачається із матеріалів провадження старшим дізнавачем сектору дізнання відділення №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 проводилося досудове розслідування кримінального провадження № 0000186 від 02 вересня 2022 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.126 КК України.

28 грудня 2022 року постановою дізнавача кримінальне провадження № 0000186 від 02 вересня 2022 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, мотивувавши тим, що в матеріалах кримінального провадження не встановлено умислу ОСОБА_10 на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та відсутні об`єктивні дані про умисне нанесення удару.

Під час дослідження постанови про закриття кримінального провадження від 28 грудня 2022 року вбачається, що дізнавач зазначив покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Проте, окрім зазначених показів, дізнавачем жодним чином не надано їм оцінку, не з`ясовано відмінності між ними та не вказано, які покази дізнавач взяв до уваги, а які не брав до уваги (наприклад покази свідка ОСОБА_16 ).

В матеріалах кримінального провадження № 0000186 від 02 вересня 2022 року містяться висновки судово-медичної експертизи №113 від 02 вересня 2022 року згідно якого у ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Колегія суддів зауважує, що, призначаючи судово-медичну експертизу по справі дізнавач поставив на вирішення експерту питання, що стосуються виключно тілесних ушкоджень, що й обумовило надання відповідей на сформульовані у такий спосіб питання за результатами експертного дослідження.

Так, відповідальність за ч.1 ст.126 КК України передбачено за умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Удар - це одноразовий різкий вплив на тіло людини за допомогою певного предмета або частини тіла (руки, ноги, голови), що завдає фізичного болю.

Наслідок кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 КК України характеризується відсутністю тілесних ушкоджень, чим це кримінальне правопорушення і відрізняється від передбаченого ч.1 ст.125 КК України. При завданні удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій не порушується анатомічна цілість тканин або нормальне функціонування тканин чи органів людського тіла.

На вказані обставини ні дізнавач, ні слідчий суддя не звернули уваги.

В матеріалах справи міститься протокол огляду місця події (а.к.п. - 21-27) в якому дізнавач зазначив, що з відеозапису з камер спостереження вбачається, що ОСОБА_17 зайшовши в кабінку до ОСОБА_18 та стоячи від неї з лівого боку нанесла потерпілій один удар правою рукою в область її голови, після чого потерпіла вийшла в торгівельний зал, та за нею ішла ОСОБА_19 , та показувала їй свій телефон. Однак, дізнавач не взяв дані докази до уваги, та жодним чином не посилається на них в постанові.

В постанові про закриття кримінального провадження дізнавач зазначив, що при опитуванні ОСОБА_10 вона зазначила до ОСОБА_7 зайшла до неї в кабінку для перевдягання та дала їй підзатильник, та заперечувала факт удару. Однак, письмових пояснень ОСОБА_10 (а.к.п. 34)зазначила: «…в ході чого під час конфлікту в мою адресу почала надходити нецензурна лайка через, що в ході підвищеного емоційного стану, я нанесла удар (підзатильник» ладонью правої руки в область голови ОСОБА_7 ….». Отже, з огляду на викладене у постанові дізнавача та в поясненнях ОСОБА_10 існують розбіжності.

Також, дізнавачем не було здійснено допит ОСОБА_10 .

Крім цього, згідно вищенаведеного у кримінальному провадженні, не встановлено та не допитано працівників швидкої медичної допомоги, які виїжджали і надавали допомогу ОСОБА_7 01 вересня 2022 року, з приводу чи повідомляла їм ОСОБА_7 при яких обставинах вона отримала тілесні ушкодження та в якому стані вона перебувала.

З огляду на викладене, старший дізнавач сектору дізнання відділення №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 в винесені постанові про закриття кримінального провадження 28 грудня 2022 року вибірково брав до уваги одні докази, та не зазначав інші, не здійснено детальний аналіз зібраних доказів та не надав жодного обґрунтованого висновку в зазначеному кримінальному провадженні.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає, на підставі яких достатніх доказів дізнавачем прийняте процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відомостей про обставини, які об`єктивно перешкодили дізнавачу належним чином виконати вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, проведення слідчих дій та безпосереднього дослідження й оцінки показань, та документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Крім, того наголошує, що формальний підхід до перевірки доводів заявника є неприпустимим, а досудове розслідування має своєю метою досягнення ефективності шляхом проведення визначених главою 20 КПК України слідчих (розшукових) дій.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі «Шевченко проти України» розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Апеляційний суд вважає, що під час досудового розслідування дізнавач не провів в повному обсязі дій для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження та зробив поспішний висновок про закриття кримінального провадження, саме з підстав п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Колегія суддів вважає доводи скаржника про не встановлення слідчим всіх обставин справи обґрунтованими.

Викладені обставини свідчать про необґрунтованість закриття кримінального провадження №0000186, на що не звернув уваги слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Отже, висновок слідчого судді щодо повноти досудового розслідування є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, а оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам ст.110 КПК України, оскільки вона винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження даних, що обумовлює скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали про задоволення скарги та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Під час проведення досудового розслідування слідчому необхідно перевірити факти та прийняти обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст. ст.405, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 січня 2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання ВП №4 Полтавського РУП ВП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_8 від 28 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000186 внесеного до ЄРДР 02 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, а матеріали кримінального провадження повернути для проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4