справа №991/1576/23
провадження №1-кс/991/1602/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

«22» лютого 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2023 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його повідомлення про корупційні злочини.

За результатами дослідження вказаної скарги та доданих до неї матеріалів, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України, зокрема, право на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України. Порядок звернення із скаргами та їх розгляду слідчим суддею врегульовано ст. ст. 304-307 КПК України.

Так, за змістом ст. 304 КПК України, при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою, слідчому судді у першу чергу необхідно перевірити, чи було дотримано правил підсудності при зверненні з відповідною скаргою.

За змістом ч. 2 ст. 33-1 КПК України, слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду.

Предметна підсудність цього суду визначається статтею 33-1 КПК, якою встановлено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України, ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч.5 ст. 216 КПК України.

У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Таким чином, процесуальним законом визначено перелік злочинів, які підсудні Вищому антикорупційному суду, та зазначено, що при визначені підсудності має бути наявна хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч.5 ст. 216 КПК України. Такими обов`язковими умовами є: суб`єкт вчинення злочину (п.1 ч.5 ст. 216 КПК України), кількісна характеристика предмета злочину або завданої шкоди з урахуванням зазначеного у цьому пункті суб`єкта злочину (п.2 ч.5 ст. 216 КПК України), або вчинення злочинів, що передбачені ст. 369, ч.1 ст. 369-2 КК України щодо службової особи, визначеної у ч.4 ст. 18 КК України або у п.1 ч.5 ст. 216 КПК України (п.3 ч.5 ст. 216 КПК України).

Однак, як вбачається з доданого до скарги повідомлення ОСОБА_2 до НАБУ про корупційні злочини від 20 лютого 2022 року, в ньому заявником ставиться питання щодо швидкого та ефективного розслідування корупційних зловживань та фальсифікації у найбільш сфальшованого в Україні провадженні №0000537, де за його версією навіть судді Верховного суду підробляли докази обвинувачення і перешкоджають перегляду постанови, а також щодо припинення системної корупції в БВПД та ставлення слідчих органів до заявника, що прирівнюється до принижуючого гідність поводження. В той же час, у такому повідомленні відсутні будь-які посилання на суб`єкта вчинення злочину, кількісну характеристику предмета злочину або розмір шкоди, завданої таким кримінальним правопорушенням, а також відсутні відомості, за якими б можна було встановити конкретний злочин, про вчинення якого повідомляв ОСОБА_2 у своєму повідомленні до НАБУ, у зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості перевірити чи було дотримано заявником правил підсудності при зверненні з цією скаргою до Вищого антикорупційного суду.

Також, з доданих до скарги матеріалів не вбачається підтверджень саме звернення ОСОБА_2 з таким повідомленням до НАБУ (докази його направлення), що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити наявність/відсутність бездіяльності уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про злочини.

Таким чином, враховуючи неможливість встановлення факту предметної підсудності цієї скарги Вищому антикорупційному суду, перевірити наявність/відсутність бездіяльності уповноважених осіб НАБУ яка оскаржується заявником, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_2 підлягає поверненню.

Слідчий суддя, розуміючи життєві обставини, в яких опинився скаржник, усвідомлюючи складність отримання ним кваліфікованої правової допомоги та обмеженість в отриманні достатнього обсягу інформації, яка б могла сприяти в написанні скарг, листів тощо, але вважаю за необхідне додатково зазначити, що кожне висловлене твердження у заяві по злочин повинно бути підтверджено будь-якими розумними поясненнями та/або доданими матеріалами, з яких правоохоронний орган і/або слідчий суддя зможе встановити об`єктивну потребу в подальшому розслідуванні, як і визначити конкретний орган досудового розслідування, який буде проводити таке розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-1, 216, 303-304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України повернути заявнику.

Копію ухвали направити особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Роз`яснити особі, яка подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України (ч. 7 ст. 304 КПК України).

Слідчий суддя ОСОБА_1