Справа № 204/5897/22
Провадження № 1-кс/204/1840/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000397 від 30.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 289 КК України,-

встановив:

До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання слідчого Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000397 від 30.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 289 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ відділу поліції №2 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за №0000397від 21.08.2022, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, 19.08.2022 до Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (м.т. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), якій стало відомо, що 05.03.2022 у Лівобережному районі м. Маріуполя, невстановлені особи одягнуті у військову форму, погрожуючи застосуванням насильства до чоловіка заявниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заволоділи транспортним засобом чорного кольору VolkswagenTiguan, д.н.з. НОМЕР_2 та зникли з місця скоєння правопорушення.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Tiguan», державний номер НОМЕР_4 , VIN-COD: НОМЕР_5 , є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
05.09.2022 враховуючи той факт, що вказаний транспортний засіб відповідає критеріям визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, рішенням слідчогомарки «Volkswagen» моделі «Tiguan», державний номер НОМЕР_4 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Tiguan», державний номер НОМЕР_4 є безпосереднім предметом злочину, передбаченого ст. 289 КК України, за фактом якого проводиться досудове розслідування, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, з метою унеможливлення подальшого відчуження та перереєстрації данного автомобіля з боку злочинців, його збереження на даний час виникла необхідність у накладанні арешту на викрадене авто. З метою збереження вказаного речового доказу застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт шляхом позбавлення права на розпорядження і користування майном, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, зокрема, привести до неправомірного вибуття майна з власності. Враховуючи викладене, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів
Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого від 05.09.2022 року, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0000397 від 30.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 289 КК України наступне майно: автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Tiguan», державний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN-код): НОМЕР_5 ,який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.
Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:

Клопотання слідчого Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000397 від 30.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 289 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Tiguan», державний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN-код): НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом накладення заборони користування, відчуження, розпорядження зазначеним автомобілем, що знаходиться у розшуку з можливістю його вилучення.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1