Справа № 307/741/22
Провадження № 1-кп/307/58/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорки ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, в режимі відоконференцзв`язку з приміщення Воловецького районного суду кримінальне провадження за № 0000067, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, сезонного робітника, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У період з 12.02.2021 року по 03.02.2022 року, у домоволодінні АДРЕСА_1 , де він мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , систематично, протягом тривалого часу, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приниження та залякування своєї матері, з особистих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, вчиняв психологічне насильство по відношенню до неї, що призвело до психологічних страждань потерпілої та виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, повноцінного сну, самооцінки, позитивних емоцій, а також до негативних переживань за наступних обставин.

12 лютого 2021 року, близько 18-ї год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, в будинку АДРЕСА_1 , умисно, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 дії психологічного насильства, що виразились у висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки, вимаганні грошей та позбавленні житла шляхом зачинення дверей на замок.

5 січня 2022 року, близько 17.20 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 , умисно вигнав свою матір - ОСОБА_4 з будинку на вулицю, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою.

3 лютого 2022 року, близько 20-ї год., не дивлячись на те, що був двічі притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , знову умисно ображав ОСОБА_4 нецензурною лайкою та вигнав її з будинку на вулицю.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо матері, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Пояснив, що 12 лютого 2021 року, близько 18-ї год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , де проживає разом з матір`ю ОСОБА_4 , попросив від неї гроші на спиртне. Потім почав її ображати та вигнав з будинку. Після цього, 5 січня 2022 року, близько 17.20 год., він знову прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння та почав кричати, ображати та виганяти з будинку свою матір. Через місяць між ним та матір`ю знову виникла сварка і він вигнав її з будинку. В таких випадках ОСОБА_4 йшла ночувати до свого брата. У вчиненому розкаюється, попросив у матері вибачення.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю. Крім його особистого визнання це стверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що 12.02.2021, 05.02. та 03.02.2022 року її син ОСОБА_5 приходив додому п`яний, просив гроші на спиртні напої, розпочинав сварку, ображав її та виганяв з будинку. Після таких дій вона йшла ночувати до свого брата та викликала працівників поліції, які складали протоколи про адміністративне правопорушення. Через поведінку сина вона втратила спокій, сон, постійно переживала негативні емоції та психологічні страждання. На даний час ОСОБА_5 змінив свою поведінку та поводиться нормально, попросив у неї вибачення і вона йому вибачила та примирилася з ним. Просить його суворо не карати.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.02.2022 вбачається, що ОСОБА_4 , просить притягнути до відповідальності її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який неодноразово вчинив відносно неї домашнє насильство, що підтверджується рішеннями Тячівського районного суду. Також, 03.02.2022, близько 20-ї год., ОСОБА_5 розпочав з нею сварку, в ході якої ображав її нецензурними словами та виганяв з хати, чим завдав їй психологічну шкоду.

Із постанови Тячівського районного суду від 01.04.2021 вбачається, що ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення відносно ОСОБА_4 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчиненого 12.02.2021 та на нього накладено адміністративне стягнення.

Згідно постанови Тячівського районного суду від 03.02.2022 ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчинене 05.01.2022, відносно своєї матері ОСОБА_4 та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Таким чином, оцінивши у сукупності всі зібрані по справі докази, які повністю узгоджуються між собою і не суперечать один одному, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ст. 126-1 КК України.

Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: вину визнав, примирився з потерпілою; обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи наведені пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Тому керуючись стст. 368, 374 КПК України суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1