Справа № 606/164/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000001, внесеного 03.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0000020, внесеного 02.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вербівці, Теребовлянського району, Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, розлученого, на утримані має одну неповнолітню дитину, не працює, раніше судимого: вироком Теребовлянського районного суду від 13.07.2022, за ст.126-1 КК України; вироком Теребовлянського районного суду від 01.08.2022 за ст. 390-1; вироком Теребовлянського районного суду від 23.01.2023 за ч.1 ст.126, ст.126-1 КК України, яким з урахуванням ч.1 ст.70 КК України призначене покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці, покарання не відбув,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 126-1, 390-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 02.12.2022 у справі №606/2132/22 видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_9 на строк 6 місяців, яким визначено такі тимчасові обмеження:

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місцю проживання (перебування) з постраждалою малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шість місяців;

- обмежити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисте спілкування з постраждалою малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шість місяців.

22.12.2022 близько 18 год 40 хв. ОСОБА_3 , знаючи про те, що стосовно нього судом видано обмежувальним припис та будучи ознайомленим із його змістом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішень суду, діючи цілеспрямовано, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису, всупереч визначених рішенням суду тимчасових обмежень, перебував в місці проживання (перебування) малолітньої дитини ОСОБА_5 , а саме у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та спілкувався з ним.

Продовжуючи свою протиправну діяльність 23.12.2022 близько 16 год 00 хв. ОСОБА_3 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису, всупереч визначених рішенням суду тимчасових обмежень, перебував в місці проживання (перебування) малолітньої дитини ОСОБА_5 , а саме у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та спілкувався з ним.

Внаслідок вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_3 , спрямованих на невиконання обмежувального припису, встановленого рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області у справі №606/2132/22 від 02.12.2022, заподіяно шкоду суспільним відносинам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України - умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такий захід застосовано.

Крім того, в період часу з 04.01.2022 по 08.11.2022 ОСОБА_3 систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство над своєю дружиною ОСОБА_7 - домашнє насильство, за вчинення якого ОСОБА_3 засуджено вироками Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13.07.2022 та від 23.01.2023 за ст. 126-1 КК України.

Продовжуючи свій злочинний умисел на систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства над своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , спричинення їй психологічних та фізичних страждань та погіршення якості життя, 27.11.2022 близько 8 год. 10 хв. та близько 16 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , діючи умисно, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 психологічне насильство, що проявилось у тому, що обзивав нецензурною лайкою, принижував її, внаслідок чого останній завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, за що притягнений до адміністративної відповідальності постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12.12.2022 за ч.2 ст.173 КУпАП.

Продовжуючи свій злочинний умисел на систематичне вчинення домашнього насильства над своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , спричинення їй психологічних страждань та погіршення якості життя, 22.12.2022 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебуваючи по місцю проживання його колишньої дружини - ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 психологічне насильство, що виразилось в словесних образах нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Продовжуючи свій злочинний умисел на систематичне вчинення домашнього насильства над своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , спричинення їй психологічних страждань та погіршення якості життя, 23.12.2022 близько 16 год. ОСОБА_3 перебуваючи по місцю проживання його колишньої дружини - ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 психологічне насильство, що виразилось в словесних образах нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 систематично вчиняв психологічне насильство над своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призводить до психологічних та фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаних в обвинувальних актах кримінальних правопорушень визнав, у вчиненому розкаявся, зазначив, що подібне більше не повториться.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 126-1, 390-1 КК України, за обставин, викладених у обвинувальних актах, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. Учасники судового провадження також погодилися на розгляд справи відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальних актах, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 винен в умисному невиконані обмежувального припису особою, щодо якої такий захід застосовано судом, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України та у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно статті 12 КК України відносяться до кримінальних проступків.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення у присутності малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення особою повторно.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України, суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом враховується особа винного, який, зокрема, є учасником бойових дій, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий неодноразово піддавався стягненням за вчинення насильства в сім`ї, раніше судимий, негативно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря-нарколога з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, згідно висновку судово-психіатричного експерта №08 від 12.01.2023 ОСОБА_3 за теперішнього часу виявляє ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він може давати звіт своїм діям та керувати ними, в період інкримінованого йому діяння тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки розладів психіки внаслідок вживання алкоголю, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг давати оцінку своїм діям та керувати ними, ОСОБА_3 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Суд враховує також поведінку обвинуваченого до, під час та після вчинених правопорушень.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій статей, які передбачають відповідальність за вчинене та на підставі ч.1 ст.70КК України за сукупністю кримінальних правопорушень необхідно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім цього, суд враховує те, що ОСОБА_3 , згідно вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23.01.2023 у справі №606/2104/22 засуджений за ч. 1 ст.126, ст.126-1 КК України, відповідно до вимог ч. 1 ст.70 КК України, до остаточного покарання у у виді арешту на строк 3 (три) місяці, які він не відбув.

Зважаючи на те, що кримінальні правопорушення за цим вироком вчинені ОСОБА_3 до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком, більш суворим призначеним за даним вироком, за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 126-1, 390-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

за ст.126-1 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці;

за ст.390-1 КК України у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2023 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 січня 2023 року до виконання.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1