Справа № 297/2071/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2022 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000274 від 22.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Берегівського районного суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню №0000274 від 22.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду, накладено арешт на майно, а саме на його автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Вважає, що арешт підлягає скасуванню через те, що слідчим суддею не було враховано інтереси власника майна. Зазначив, що його автомобіль жодного відношення до скоєного злочину не має. Враховуючи, що належний йому автомобіль, не стосується кримінального провадження в рамках якого було проводиться слідство, тому він підлягає поверненню йому як законному власнику.

На підставі викладеного просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді на автомобіль марки Мерседес-Бенс модель Спрінтер 318,д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 (загальний вантажний, бортовий-тент), який поміщено на спец-майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів ВП №1 Хустського РУП та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

У судове засідання ОСОБА_3 не прибув, згідно клопотання просив розглянути клопотання за його відсутності.

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, однак подала заяву згідно якої просила розглянути клопотання за її відсутностіта відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання про арешт майна, виходячи за наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000274 від 22.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 03 серпня 2022 року в межах вказаного кримінального провадження, за клопотанням слідчого органу досудового розслідування, накладено арешт на вилучене 22.07.2022 в період часу 01:10 по 03:00 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, за адресою: АДРЕСА_1 , майно.

Вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні..

В ході розгляду клопотання також встановлено, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню триває.

Постановою слідчого органу досудового розслідування від 19.07.2022 року, вилучене майно залучено до кримінального провадження у якості речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання та накладаючи арешт на майно, слідчий суддя керувався вимогами ст.ст. 170-173 КПК України та дійшов висновку, що зазначене в клопотанні майно, цілком відповідають критеріям зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України та ст. 98 КПК України, а тому існують достатні правові підстави для накладення арешту на це майно, з метою його збереження задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженню, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Доводи викладенні в клопотанні, не спростовують висновків слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Слідчий суддя також зазначає, що відповідно до ч. 2, 9 ст. 100 КПК України речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Спеціальні положення про збереження речових доказів та вирішення питання про них одночасно з постановленням судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, базується на засаді безпосередності дослідження показань, речей і документів (стаття 23 КПК України), відповідно до якої суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в речах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на те, що арештоване майно має статус речових доказів у цьому кримінальному провадженні, долю яких має вирішуватися у порядку, встановленому ст. 100 КПК України, та за наявності подальшої необхідності такого арешту в цілях кримінального провадження, на які посилається прокурор, слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту майна, про яке йдеться в клопотанні.

Враховуючи вищевикладені норми права слідчий суддя дійшов висновку, що звертаючись з клопотанням про скасування арешту майна, ОСОБА_3 не взято до уваги, що арешт майна накладався в зв`язку з тим, що майно, відносно якого застосовано захід забезпечення кримінального провадження, є за постановою слідчого, яка не скасована, речовим доказом у кримінальному провадженню, а тому з метою його збереження, виключення можливості перепродажу або іншого відчуження та забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування й застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Отже, ОСОБА_3 не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або на час розгляду клопотання відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначено майно, оскільки досудове розслідування по кримінальному провадженню триває.

На підставі викладеного, з метою подальшого безперешкодного та своєчасного проведення досудового розслідування, слідчий суддя приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 174, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 03 серпня 2022 року на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню №0000274 від 22.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5