Справа № 751/1308/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/85/23
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

02 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, одруженому, старшому офіцеру мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимому.

За наявними матеріалами та встановленими обставинами, слідчий суддя обрав підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю із забороною цілодобово залишати місце свого мешкання по АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, визначених п. п. 1-2, 4 8-9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав на недоведеність слідчим та прокурором обставин, які б вказували, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання тим ризикам, про які вказано у клопотанні, та вважав, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу слідчого судді з підстав незаконності та необґрунтованості судового рішення, ухвалити нове рішення, яким підозрюваному ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 17 квітня 2023 року, визначивши розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Аргументує тим, що слідчий суддя не в повному обсязі врахував обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного, у зв`язку з чим обрав такий вид запобіжного заходу, який не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, та буде недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вказує на те, що погоджуючись з позицією сторони обвинувачення щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя не врахував те, що на час розгляду клопотання органом досудового розслідування не відшукано та не вилучено у ІНФОРМАЦІЯ_3 інших чотирьох довідок про надання дозволу Приватному підприємству «Діалог Плюс» на зняття з реєстрації транспортних засобів вказаного підприємства, які мають важливе значення у даному кримінальному проваджені.

Перебуваючи під домашнім арештом, ОСОБА_6 не буде позбавлений можливості спілкуватись, як за допомогою засобів зв`язку, так і особисто зі службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким можуть бути відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення та сприятиме у приховуванні чи знищенні документів вказаної установи, які є визначальними у доказуванні вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Перебуваючи під домашнім арештом, ОСОБА_6 жодним чином не позбавлений можливості впливати на вказаних свідків з метою схиляння останніх до зміни або відмови від дачі показань з метою побудови захисних версій, а тому єдиний спосіб запобігти такому ризику є застосування до підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу тримання під вартою.

Інкримінований ОСОБА_6 злочин, вчинений під час проходження ним військової служби в Збройних Силах України, а слідчим суддею не взято до уваги те, що він вчинений офіцером,на якого поширюється дія п. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, згідно якого кожен військовослужбовець зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, визначених статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 становить виключну суспільну небезпеку,- в умовах правового режиму воєнного стану офіцер (капітан) ЗСУ за вирішення питань щодо не мобілізації транспортних засобів до Збройних Сил України, які необхідні на даний час для відбиття збройної агресії, віднайшов спосіб особистого збагачення, що у вказаному випадку вже свідчить про відношення ОСОБА_6 , як до військової служби, так і до захисту та безпеки Вітчизни.

На переконання прокурора, такі дії в умовах фактичної війни з російською федерацією створюють такий рівень суспільної небезпеки, який виключає можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на норми кримінального процесуального закону, які регламентують розгляд питання про застосування запобіжного заходу, однак, при цьому, на порушення ст. 372 КПК України, не вказав докази за якими ним було встановлено всі обставини при розгляді клопотання.

Стверджуючи про недоведеність прокурором недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж взяття під варту, слідчий суддя не наводить посилань на докази та мотиви такого висновку.

Також, слідчий суддя не надав належну оцінку всім ризикам зазначеним стороною обвинувачення у клопотанні, та приймаючи остаточне рішення,керувався суперечливими висновками щодо відсутності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що даний ризик є необґрунтованим, оскільки органом досудового розслідування не з`ясовано відношення підозрюваного до військової служби та наявності заходів стягнень.

Саме наявність вказаних стороною обвинувачення ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного у своїй сукупності і обґрунтовує неналежність та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти доводів сторони обвинувачення та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє обґрунтованість оголошеної підозри, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення. На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Отже, на даному етапі досудового розслідування твердження в апеляційній скарзі прокурора про те, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що кримінальне правопорушення вчинене офіцером ЗСУ, на якого поширюється дія п. 4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ, є неприйнятними, адже факт винуватості ОСОБА_6 не доведений вироком суду, яким би він був визнаний винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. На даний час ОСОБА_6 є підозрюваним, тому викладені в цій частині доводи апеляційної скарги прокурора будуть враховуватись на наступному етапі під час судового розгляду висунутого прокурором обвинувачення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування за фактом вимагання службовою особою одного з військових формувань Чернігівської області неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням службового становища.

20 січня 2023 року за даним СУ ГУНП в Чернігівській області були внесені відомості до ЄРДР за № 0000034, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

17 лютого 2023 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, у порядку ч. 3 ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_6 та в цей же день йому було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту через наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не в повній мірі свідчать про необхідність обрання найбільш суворого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 ..

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїй практиці наголошував на обов`язковості доказування існування ризиків, а не лише зазначення їх стандартного переліку. Так, у справі «Белевитський проти Росії», пп.111-112, вказано, що суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

Під час судового розгляду встановлено, що слідчим були надані достатні докази, які переконливо свідчать про існування розумної підозри про скоєння ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення,ці докази є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Разом з тим, стороною обвинувачення не було надано достатніх даних, які б негативно характеризували ОСОБА_6 , як особу, яка становить небезпеку для суспільства, аж настільки, щоб прийти до висновку, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою буде здатен забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Так, ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має постійне та зареєстроване місце проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, має матір пенсійного віку, яка потребує належного догляду, особливо в умовах воєнного стану, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, призваний на військову службу по мобілізації та перебуває на посаді старшого офіцера мобілізаційного відділення, має військову спеціальність та військове звання «капітан», відсутні будь-які дані, які б негативно його характеризували, як за місцем проживання, так і за місцем проходження служби.

Незважаючи на тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_6 винуватим, в сукупності з даними, що його характеризують, та обмеженнями переміщення військовозобов`язаних по території України, з огляду на фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, ризик можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду хоча і існує, але є мінімальним.

Колегія суддів погоджується з твердженням слідчого судді в тій частині, що незважаючи на доведеність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням характеру обвинувачення, обставин кримінального правопорушення, проведених слідчих дій, з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючим даними ОСОБА_6 , буде достатнім та правомірним застосування до нього цілодобового домашнього арешту з обов`язковим носінням засобу електронного контролю та встановленням ряду обов`язків, в тому числі і забороною на спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Колегія суддів приймає до уваги, що обсяг вже проведених слідчих дій в межах даного кримінального провадження, допит свідків, вилучення предмету неправомірної винагороди, а також проведення обшуку з вилученням ряду документів, переконливо свідчать про виконання слідчим всіх необхідних, невідкладних слідчих дій для документування обставин кримінального правопорушення, що виключає будь-яке втручання підозрюваного з метою спотворити докази чи приховати їх.

Обраний слідчим суддею запобіжний захід також виключає можливість підозрюваного приховати ті речові докази, які на даний час не відшукані, як помилково вважає сторона обвинувачення, адже, з моменту внесення відомостей до ЄРДР та до дня затримання підозрюваного минув майже місяць, він мав достатньо часу аби приховати наслідки своїх дій та сховати документи. На даний час, з урахуванням того, що підозрюваний буде носити електронний засіб контролю, який відстежується, встановити місце знаходження тих документів, які не відшукані можливе шляхом проведення необхідних слідчих та розшукових дій. Обраний вид запобіжного заходу цьому завадити не може.

Колегія суддів погоджується з твердженням слідчого судді про недоведеність стороною обвинувачення ризику можливого вчинення нового кримінального правопорушення з огляду на те, що він є військовослужбовцем, оскільки ці твердження не доводяться нічим окрім вказівок слідчого та прокурора. ОСОБА_6 раніше не судимий, даних про те, що він мав дисциплінарні стягнення під час несення військової служби стороною обвинувачення надано не було, тому відсутні об`єктивні дані вважати, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Сама лише тяжкість можливого покарання не є тією виключною обставиною, яка свідчить, що підозрюваному має бути обраний найсуворіший вид запобіжного заходу, за умови, що інший більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти всім встановленим ризикам.

Всі доводи апеляційної скарги прокурора спростовуються наведеними в ухвалі слідчого судді висновками, які обґрунтовуються належними доказами та твердженнями, стороною обвинувачення вони не спростовані, а тому колегією суддів в цій частині до уваги не приймаються.

Частиною 4 ст. 194 КПК України, передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2023 року, про обрання підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13