Справа № 132/70/23
Ухвала

Іменем України

13.01.2023 м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2023 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_2 яке погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що 09.01.2023 до ЧЧ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , про те що на початку грудня 2022 року невідома особа, через незачинені двері проникла до будинку та в умовах воєнного стану, здійснила крадіжку бувшого у використанні алюмінієвого посуду на загальну суму 1500,00 (одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

10.01.2023 відомості внесені до ЄРДР за № 0000016 за ч. 4 ст.185 КК України і слідчим відділенням ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування.

10.01.2023 від свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 надійшла заява про те, що він добровільно видає працівникам поліції дві алюмінієві миски, які придбав в грудні 2022 року.

В подальшому 10.01.2023 року вказані дві алюмінієві миски визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Не застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, призведе до втрати речового доказу, що в свою чергу не дасть можливості органам досудового розслідування провести ряд експертиз, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

У поданій письмовій заяві слідчий СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, лейтенант поліції ОСОБА_2 підтримав заявлене ним клопотання, просить розглядати клопотання без його участі та технічної фіксації судового процесу.

На підставі ч.2 ст. 172 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, його представника, з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим третіми особами, у даному випадку вказаними документами є відповідні протоколи проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні в яких відображено вилучені об`єкти та обставини за яких їх було вилучено.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчий СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, лейтенант поліції ОСОБА_2 в клопотанні зазначив, що вищезазначені об`єкти, визнані речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно має значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: дві алюмінієві миски, які видав ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1