Дата документу 20.02.2023
Справа № 334/409/23
Провадження № 1-кс/334/492/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Ленінський районного суду м. Запоріжжя у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5 внесене у кримінальному провадженні № 0000122 від 17.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 186 КК України про арешт майна -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2023 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000122 від 17.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий навів ті обставини, що в ході досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за адресою: АДРЕСА_1 проведенно санкціонований обшук.

Під час обшуку, було вилучено особисті речі та одяг ОСОБА_3 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 8»; мобільний телефон марки «Ergo»; штани сірого кольору; куртка чорного кольору; кепка чорного кольору; кросівки чорного кольору з красним фрагментом «Nike».

Зазначені вище предмети, було вилучено з метою вивчення інформації, яку вони містять та для подальшого її використання для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

16.02.2023 року слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області винесено постанову про визнання речовим доказом вищевказаних об`єктів.

Згідно ст.. 98 КПК України. вказані вище матеріальні суб`єкти є речовими доказами. оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що речі, вилучені під час обшуку, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на них необхідно накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Клопотання слідчого оформлено відповідно до ст. 171 КПК України та погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_5 .

Слідчий в судове засідання не з`явися, надав заяву про слухання справи за його відсутності, просив задовольнити в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що речі, вилучені під час огляду, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на них необхідно накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що 17.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 186 КК України, кримінальне провадження № 0000122.

Відповідно до постанови слідчого від 16.02.2023 року: на предмет, мобільний телефон марки «Iphone 8»; мобільний телефон марки «Ergo»; штани сірого кольору; куртка чорного кольору; кепка чорного кольору; кросівки чорного кольору з красним фрагментом «Nike» було визнано речовим доказом.

При зверненні із клопотанням доведено вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, доказове значення у якому має вказані об`єкти, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Речі, вилучені під час проведення огляду місця події - мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зберегли на собі його сліди та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджено прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_5 внесене у кримінальному провадженні № 0000122 від 17.01.2023 задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Iphone8», мобільний телефон марки «Ergo», штани сірого кольору, куртка чорного кольору, кепка чорного кольору, кросівки чорного кольору з красним фрагментом «Nike».

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Проголошення повного тексту ухвали відбудеться 21.02.2023 року об 15:00 годині.

Суддя: ОСОБА_1