Справа № 541/735/23
Провадження № 1-кс/541/273/2023
У Х В А Л А

14 березня 2023 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню за № 0000279 від 11.03.2023 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченко Добропільського району Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, утриманців не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

13 березня 2023 слідчий СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України зазначивши ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2023 року за № 0000279 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, а саме разом з ОСОБА_7 спричинили умисні тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , небезпечні для життя в момент заподіяння, групою осіб, при наступних обставинах.

10 березня 2023 року, близько 22 години 10 хвилин, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , перебували поблизу бару «Козацькі розваги» по вул. Гоголя, 28, в м. Миргороді, в ході чого між ними та присутнім ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт. В ході подальшої суперечки, ОСОБА_6 групою осіб з ОСОБА_7 , діючи умисно, маючи намір та бажання на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизились до останнього. При цьому, з метою реалізації злочинного наміру, ОСОБА_6 заподіяв два удари кистю правої руки, стиснутою в кулак та аналогічний удар кистю лівої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_8 , а далі ще один удар стопою правої ноги по тулубу від яких останній втратив рівновагу та впав спиною на тротуар. В свою чергу, ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень групою осіб, завдав два цілеспрямованих удари стопою правої ноги у взутті по обличчю лежачого потерпілого ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 продовжуючи свої дії завдав один аналогічний цілеспрямований удар стопою правої ноги у взутті. Вгамувавши таким чином власний гнів, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покинули місце скоєння кримінального правопорушення, не надавши потерпілому першої медичної допомоги.

Відповідно до довідки КНП «Миргородська ЛІЛ» № 918 від 10.03.2023, а також протоколу комп`ютерної томографії головного мозку від 10.03.2023, внаслідок умисних та протиправних дій групою осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 спричинені наступні тілесні ушкодження: перелом нижньої стінки правої орбіти з переходом на праву гайморову пазуху; вдавлений перелом передньої та зовнішньої стінок правої гайморової пазухи; перелом орбітальної поверхні великого крила клиноподібної кістки справа; скалковий перелом кісток носу зі зміщенням фрагментів; двобічний гемосинус, що у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , небезпечних для життя в момент заподіяння, групою осіб.

При розгляді клопотання слідча підтримала його та просила задовольнити з посиланням на ризики, наведені у клопотанні. Просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Повідомила, що ОСОБА_6 було повідомлено про підозру 12 березня 2023 року о 10 годині 20 хвилин. Крім того, щодо відсутності в матеріалах кримінального провадження висновку судово-медичної експертизи зазначала, що на даний час експертиза призначена, однак не направлена на виконання, оскільки її проведення можливе після закінчення лікування потерпілим та надання медичної документації. Зважаючи на вищевикладені обставини, судово-медична експертиза не була проведена протягом строку подання клопотання до суду, а на підтвердження наявності тілесних ушкоджень було надано протокол комп`ютерної томографії.

Прокурор просив задовольнити клопотання слідчого з підстав викладених у ньому. Наголошував, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить завдань кримінального провадження та не здатний запобігти ризикам на які вказано в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_6 відмовився надавати пояснення в судовому засіданні. В ході розгляду клопотання слідчим суддею повідомив, що був затриманий 11.03.2023 об 11 годині 00 хвилин. Обставини викладені в повідомленні про підозру визнав повністю.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних обґрунтувань. З приводу наявності обґрунтованої підозри зазначав, що ОСОБА_6 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні тяжкого злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, при цьому до матеріалів клопотання слідчим не додано висновок судово-медичної експертизи потерпілого, який відповідно до ч. 2 ст. 242 КПК України є обов`язковим засобом доказування характеру і ступеня тяжкості завданих потерпілому тілесних ушкоджень. За таких обставин слідчим та прокурором не доведено наявність у ОСОБА_6 кваліфікуючої ознаки як умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а тому за відсутності висновку судово-медичної експертизи, неможливо кваліфікувати його дії за ч. 2 ст. 121 КПК України. Крім того, керуючись «Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затвердженні Наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 26.07.1995 за № 255/791 можливо тільки припустити, що у потерпілого можуть бути тілесні ушкодження, які відносяться до середньої тяжкості, а тому діяння підозрюваного можливо кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України. Разом з тим зазначав, що підозра вручена ОСОБА_6 поза спливом 24 годин з моменту його фактичного затримання, коли він і набув статус підозрюваного, а саме у протоколі затримання від 11.03.2023 вказано, що підозрюваного затримано о 17 год 15 хв, що не відповідає приписам ст. 209 КПК України, оскільки не правильно зазначений фактичний час затримання. ОСОБА_6 фактично затримано 11.03.2023 об 11 год 15 хв, оскільки він був позбавлений можливості вільно пересуватися, а тому саме з цього моменту необхідно рахувати всі процесуальні строки по даному провадженню. З приводу наявності ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні зазначав, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому розуміючи невідворотність покарання та наявність вагомих доказів його провини, може почати переховуватись від слідства та суду. Однак, в разі перекваліфікації діяння, максимальне покарання може бути передбачене у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, а тому даний розмір покарання не є таким, що може спровокувати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. У ОСОБА_6 є постійне місце проживання у м. Добропілля, де він зареєстрований та проживає сім`я батьки похилого віку. Те, що останній не зареєстрований у м. Миргород не є ризиком втечі. Крім того зазначав, що ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений, оскільки свідки допитані, а обставини вчинення злочину встановлені. З приводу ризику вчинити інше правопорушення не враховано, що останній не судимий та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Заперечував з приводу обставин викладених у клопотанні щодо ненадання допомоги потерпілому, оскільки дані обставини спотворені, а ОСОБА_6 покинув місце події, так як там знаходилась група знайомих потерпілого у нетверезому стані, з якими відбувався конфлікт як до подій, при яких потерпілий отримав тілесні ушкодження, так і після цих подій. Саме з цього приводу він вимушений був покинути місце події, щоб не провокувати останніх на продовження конфлікту. Зважаючи на вищевикладене просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Одночасно в судовому засіданні наголошував, що відбулося незаконне затримання ОСОБА_6 працівниками поліції 11 березня 2023 року.

Допитаний в судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_9 пояснив, що він має вищу медичну освіту та працює в СМЕ в якості експерта більше 17 років. Щодо результатів проведення комп`ютерної томографії 10.03.2023 року відносно ОСОБА_8 пояснив, що діагностований у пацієнта перелом орбітальної поверхні великого крила клиноподібної кістки справа відноситься до тяжких тілесних ушкоджень так як небезпечні для життя в момент заподіяння відповідно до п.2.1.3 пп.б Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року. Вказана кістка відноситься до кісток склепіння та основи черепа.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання і матеріалів в копіях, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи цього клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 11.03.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

11.03.2023 року о 17 годині 15 хвилин ОСОБА_6 у порядку та на підставі ст. 208 КПК України затримано та 12 березня 2023 року о 10 годині 20 хвилин слідчим СВ Миргородського РВП за погодженням із прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Постановою заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 від 11 березня 2023 року змінено правову кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0000279 з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів долучених до клопотання, про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, вбачається, що підозра у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України є обґрунтованою. Оскільки підтверджується: заявою ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 11.03.2023; довідкою КНП «Миргородська ЛІЛ» № 918 від 10.03.2023 та протоколу комп`ютерної томографії головного мозку від 10.03.2023; протоколом огляду місця події від 11.03.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 11.03.2023; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 від 11.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 11.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 11.03.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 11.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 11.03.2023; протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 11.03.2023.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовний до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, вчиненому групою осіб, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, раніше не судимий, має молодий вік та задовільний стан здоров`я, неодружений, не працює, сім`ї та утриманців немає, джерела його доходів не відомі. Крім того, слідчому судді не надано підтвердження місця реєстрації та фактичного проживання підозрюваного. Вищевикладене вказує на відсутність соціальних зв`язків які б забезпечували його явку до слідчого та суду.

Враховуючи вищевикладені обставини слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, враховуючи усвідомлення можливого призначення передбаченого законом покарання у випадку доведеності його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, а також продовжити злочинну діяльність, що перешкоджатиме проведенню всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування та на переконання суду унеможливлює застосування йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Крім того, заперечення захисника з приводу незаконного затримання 11 березня 2023 року ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження, а тому затримання підозрюваного відбулося відповідно до норм КПК України.

Отже, на даному етапі досудового розслідування, лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, здатний запобігти доведеним ризикам.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Оскільки із пояснень підозрюваного слідує, що останній з 11 години 00 хвилин 11.03.2023 фактично перебував під наглядом працівників поліції та був позбавлений можливості переміщуватися або покидати місце перебування, строк тримання під вартою ОСОБА_6 відповідно до положень ст. 209 КПК України слід відраховувати з моменту фактичного затримання.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачено, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України ; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

За обставин встановлених в ході досудового розслідування та доданих до клопотання матеріалів, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176178, 183, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 датоване 12.03.2023 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - запобіжний захід тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів з моменту взяття під варту 14 березня 2023 року по 09 травня 2023 року включно, врахувавши строк перебування під вартою з 11 березня 2023 року по 14 березня 2023 року, без застосування застави.

Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваному та слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1