Справа № 953/6373/22
н/п 1-кс/953/712/23
"31" січня 2023 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
власника майна - підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
Місцем зберігання вилученого майна визначити матеріали кримінального провадження та в подальшому слідчий відділ УСБУ в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2.
Згідно з відміткою на поштовому конверті клопотання направлено на адресу суду 21 січня 2023 року, тобто з дотримання строків, встановлених ст. 171 КПК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , яка є сільським головою Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області, перебуваючи на території смт. Наталине Красноградського району Харківської області, у період з 24 лютого 2022 року по 21 вересня 2022 року, більш точний час не встановлений, отримала від представника Російської Федерації завдання щодо надання допомоги у проведенні підривної діяльності проти України шляхом систематичного збору та подальшої передачі відомостей, розголошення або передача яких нанесе шкоду національній безпеці України.
Так, орган досудового розслідування встановив, що у період з 24 лютого 2022 року по 21 вересня 2022 року, більш точний час не встановлений, у громадянки України ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на збір та передачу представникам РФ відомостей, передача та розголошення яких нанесе шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з метою надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, у зв`язку з чим надала згоду представникам РФ на вчинення вищезазначених незаконних дій.
Після чого, у період з 21 вересня 2022 року по 5 січня 2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території Красноградського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, з метою реалізації свого умислу, спрямованого на нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи свій статус сільського голови Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області, здійснила збір відомостей, з метою їх передачі представникам РФ, а саме: інформаційних матеріалів щодо осіб, які здійснювали та здійснюють захист України у складі ЗСУ, інших військових формувань, залучених до надання відсічі агресії РФ; склала список патріотів України, які активно висловлюють проукраїнську позицію на території Красноградського району Харківської області «Вредители», інформацію щодо розташування споруд цивільного захисту (бомбосховищ та об`єктів укриття) на території Наталинської сільської ради, окремих територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України та відділів поліції на території Красноградського району Харківської області, будівлі, у яких проводяться наради представників органів влади Харківської області, про мінування та вжиті заходи охорони об`єктів шляхової інфраструктури, а також інформації про місця дислокації підрозділів Збройних Сил України.
Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що у період часу з 19 години 32 хвилини до 20 години 23 хвилин 21 вересня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території Красноградського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, з метою реалізації свого протиправного умислу, використовуючи мобільний телефон з абонентським номером « НОМЕР_7 » та ідентифікаторами IMEI: НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_9 , дотримуючись заходів конспірації, здійснила передачу у мобільному додатку «Viber» невстановленому представнику РФ, який використовує обліковий запис « НОМЕР_10 », відомостей щодо кількісного складу та місць дислокації підрозділів Збройних Сил України на території Красноградського району Харківської області.
Після чого, у період часу з 19 години 47 хвилин до 21 години 03 хвилини 24 вересня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території Красноградського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, використовуючи мобільний телефон з вищевказаним абонентським номером та ідентифікаторами IMEI, та дотримуючись заходів конспірації, здійснила передачу у мобільному додатку «Viber» невстановленому представнику РФ, який використовує обліковий запис « НОМЕР_10 », зображень «Списку призваних до лав Збройних Сил України, які зареєстровані на території Наталинської сільської ради ( АДРЕСА_1 ) та «Списку призваних до лав Збройних Сил України, які зареєстровані на території Наталинської сільської ради».
Крім того, у період часу з 20 години 35 хвилин до 21 години 26 хвилини 19 грудня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території Красноградського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, використовуючи мобільний телефон з абонентським номером « НОМЕР_6 » та ідентифікаторами IMEI: НОМЕР_11 , IMEI: НОМЕР_5 , дотримуючись заходів конспірації, здійснила передачу у додатку «Telegram» невстановленому представнику РФ, який використовує обліковий запис « НОМЕР_12 », відомостей щодо дислокації підрозділів Збройних Сил України на території Красноградського району Харківської області.
Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Красноградського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, у період часу з 20 години 19 хвилин до 21 години 56 хвилини 27 грудня 2022 року з метою реалізації свого протиправного умислу, використовуючи мобільний телефон з вищевказаним абонентським номером та ідентифікаторами IMEI, при цьому дотримуючись заходів конспірації, здійснила передачу у додатку «Telegram» невстановленому представнику РФ, який використовує обліковий запис « НОМЕР_12 », відомостей щодо розташування окремих територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України в Красноградському районі Харківської області, діючих відділів поліції на території Красноградського району Харківської області, а також розташування будівлі, у якій проводяться наради представників органів влади Харківської області.
У ході подальшого досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на території Красноградського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, у період часу з 20 години 10 хвилин до 20 години 54 хвилини 04 січня 2023 року, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, використовуючи мобільний телефон із вказаним вище абонентським номером та ідентифікаторами IMEI та дотримуючись заходів конспірації, здійснила передачу у додатку «Telegram» невстановленому представнику РФ, який використовує обліковий запис « НОМЕР_12 », відомостей у вигляді фотозображень документів із адресами та розташуванням об`єктів цивільного захисту населення (бомбосховищ), списки мобілізованих осіб, які зареєстровані на території Наталинської сільської ради станом на 02 січня 2023 року, списки осіб-учасників антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил у 2014-2022 роках, та власноруч складений перелік осіб, позначених як «Вредители», відомості про місцезнаходження військової техніки Збройних Сил України та розташування мостів, які за її спостереженнями заміновані представниками Сил оборони України.
Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Красноградського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, у період часу з 20 години 20 хвилин до 20 години 46 хвилини 05 січня 2023 року, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, використовуючи мобільний телефон з вказаним вище абонентським номером та ідентифікаторами IMEI, при цьому дотримуючись заходів конспірації, здійснила передачу у додатку «Telegram» невстановленому представнику РФ, який використовує обліковий запис « НОМЕР_12 », відомостей у вигляді фотозображень документів ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо проведення загальної мобілізації на території Харківської області.
Слідчий зазначає, що надана ОСОБА_4 представникам РФ інформація надає можливість ідентифікувати військовослужбовців та місця розташування військових об`єктів, проводити заходи, спрямовані на їх фізичне знищення або втручання у діяльність підрозділів ЗСУ, інших військових формувань, залучених до надання відсічі збройній агресії РФ, здійснювати вчинення міжнародних злочинів проти цивільного населення, використання заборонених методів війни, обстріли та руйнування цивільних об`єктів, об`єктів цивільного захисту населення, об`єктів критичної інфраструктури тощо.
19 січня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2023 року за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , проведений обшук, у ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Samsung Galaxy S20FE» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 із сім-карткою з номером НОМЕР_3 ; USB-флеш накопичувач рожевого кольору «SP» 8 GB; USB-флеш накопичувач білого кольору «Goodram» 32 GB; USB-флеш накопичувач бузкового кольору з написом «take MS» зі слідами використання, 2 GB; мобільний телефон «Xiaomi Redmi» білого кольору з фронтального боку, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , із сім-карткою з номером НОМЕР_6 .
Слідчий зазначає, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом та може свідчити про причетність ОСОБА_4 та/або інших осіб до вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на те, що метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно є збереження речових доказів, а також з метою забезпечення конфіскації майна, зокрема мобільних телефонів як виду покарання.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Власник майна - ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечувала.
Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що під час проведення обшуку ОСОБА_4 перебувала під психологічним тиском, внаслідок чого не скористалась правом на залучення авдвоката. Окрім того, зазначив, що доказів того, що тимчасово вилучене майно належить ОСОБА_4 , матеріали справи не містять, а тому визначена прокурором мета накладення арешту - конфіскація майна як виду покарання є необґрунтованою.
Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дослідивши матеріали клопотання дійшов такого висновку.
Зі змісту протоколу обшуку від 19 січня 2023 року вбачається, що 19 січня 2023 року у період часу з 07 години 45 хвилин до 16 години 55 хвилини на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2023 року за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 за участю ОСОБА_4 проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Samsung Galaxy S20FE» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 із сім-карткою з номером НОМЕР_3 ; USB-флеш накопичувач рожевого кольору «SP» 8 GB; USB-флеш накопичувач білого кольору «Goodram» 32 GB; USB-флеш накопичувач бузкового кольору з написом «take MS» зі слідами використання, 2 GB; мобільний телефон «Xiaomi Redmi» білого кольору з фронтального боку, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , із сім-карткою з номером НОМЕР_6 .
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, вирішуючи питання про правову підставу для забезпечення кримінального провадження слідчий суддя зазначає, що вилучені предмети, а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy S20FE» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 із сім-карткою з номером НОМЕР_3 ; USB-флеш накопичувач рожевого кольору «SP» 8 GB; USB-флеш накопичувач білого кольору «Goodram» 32 GB; USB-флеш накопичувач бузкового кольору з написом «take MS» зі слідами використання, 2 GB; мобільний телефон «Xiaomi Redmi» білого кольору з фронтального боку, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , із сім-карткою з номером НОМЕР_6 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів справи, майно на яке слідчий та прокурор просять накласти арешт, було тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за фактичним місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно зі статтею 234 КПК обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Підстави тимчасового вилучення майна встановлені ст. 167 КПК і полягають в тому, що майно, яке вилучається слідчим, прокурором, повинно мати певний зв`язок із розслідуваним кримінальним правопорушенням. Зокрема, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, серед іншого, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди (ч. 2 ст. 167 КПК).
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Зі змісту ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2023 року слідує, що слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , та на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , з метою відшукання речей, предметів та документів, що свідчать про причетність ОСОБА_4 до надання представникам іноземної держави допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, а саме: комп`ютерної техніки, документів, носіїв інформації, засобів зв`язку, чорнових записів.
З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у державній зраді - діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Об`єктивна сторона державної зради ( ст.111 КК України) може виявлятися в різних формах, перелік яких визначений в ч.1 ст.111 КК України.
Зокрема, надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України полягає у будь-якій допомозі у проведенні підривної діяльності проти інтересів України.
Як слідує з долучених до клопотання доказів, ОСОБА_4 здійснювала збір відомостей, передача та розголошення яких нанесе шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з метою їх подальшої передачі представникам РФ, зокрема, використовуючи мобільний телефон із встановленими в нього сім-картами, передавала у мобільному додатку «Viber» та «Telegram» невстановленому представнику РФ, який використовує обліковий запис « НОМЕР_10 » вказану інформацію.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що тимчасово вилучене майно, на яке слідчий та прокурор просять накласти арешт, є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, оскільки містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Отже, відповідно до ст. 91 КПК України майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.
Окрім того, слідчий та прокурор просять накласти арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку майно, зокрема на мобільні телефони з метою забезпечення конфіскації такого майна як виду покарання.
Для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання арешт може накладатися на майно підозрюваного, яке виявлене або розшукане за результатами вжитих слідчим, прокурором заходів, передбачених частиною першою статті 170 КПК, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що заявлені стороною обвинувачення аргументи стосовно накладення арешту на вилучені мобільні телефони також з метою конфіскації як виду покарання є необґрунтованими, оскільки вказані предмети не мають значної матеріальної цінності.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Що ж стосується порушення органом досудового розслідування приписів кримінального процесуального законодавства України під час проведення слідчої дії, то відповідне питання не є предметом розгляду під час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна. Водночас, відповідні докази, здобуті в ході проведення такої слідчої дії, їх допустимість, має вирішувати суд у випадку розгляду справи по суті у нарадчій кімнаті, а не слідчий суддя під час розгляду клопотання про арешт майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене 19 січня 2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме:
- мобільний телефон «Samsung Galaxy S20FE» imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 із сім-карткою з номером НОМЕР_3 ;
- USB-флеш накопичувач рожевого кольору «SP» 8 GB;
- USB-флеш накопичувач білого кольору «Goodram» 32 GB;
- USB-флеш накопичувач бузкового кольору з написом «take MS» зі слідами використання, 2 GB;
- мобільний телефон «Xiaomi Redmi» білого кольору з фронтального боку, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , із сім-карткою з номером НОМЕР_6 .
Місцем зберігання арештованого майна визначити матеріали кримінального провадження, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 01 лютого 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1