Справа № 953/2347/23
н/п 1-кс/953/2464/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду міста ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надеждине Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, студента 3 курсу факультету автомеханіки Харківського авто-дорожнього фахового коледжу, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично мешкає АДРЕСА_2 , раніше не судимого, інвалідності не має,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано настуним.

Не раніше 17 березня 2022 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, а саме вчиненням кримінальних правопорушень проти власності - заволодінням чужим майном шляхом обману шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки у складі організованої групи.

Так ОСОБА_8 , переслідуючи злочинний умисел, розробив план вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до якого учасники організованої групи, діючи умисно та з корисливих мотивів з метою заволодіння грошовими коштами громадян, користуючись тим, що 17.03.2022 в України запрацювала система «Шлях», за допомогою якої водії призовного віку можуть перетинати державний кордон України, вирішили знаходити осіб, які таким чином бажають виїхати за межі території України та надавати їм з цією метою відповідні послуги, умисно не виконуючи при цьому взяті на себе зобов`язання. З цією метою створив так званий call-центр. Для пошуку осіб, бажаючих перетнути державний кордон України та ведення з ними листування, учасники організованої групи використовували заздалегідь створені (робочі) акаунти у додатку «Telegram», де публікували оголошення про надання вищевказаних послуг. Учасники організованої групи, шляхом надання потерпілим заздалегідь виготовлених не справжніх документів, нібито необхідних для перетину державного кордону, а також подальшого перевезення таких осіб автомобілем з метою нібито перетину державного кордону України, діючи обманним шляхом та зловживаючи довірою громадян України, взяті на себе зобов`язання не виконували, та заволодівали грошовими коштами останніх.

Розуміючи зручність та переваги вчинення кримінальних правопорушень у складі організованої групи, що надасть йому змогу об`єднати зусилля декількох осіб для успішного планування, підготовки, вчинення та приховування злочину, кожна з яких буде виконувати лише свої конкретні функції вирішив створити організовану групу.

Так, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та невстановленій в ході досудового розслідування особі прийняти участь на постійній основі в складі організованої групи, діяльність якої буде направлена на вчинення злочинів проти власності - шахрайств, та яким довів розроблений ним злочинний план, розподіливши при цьому їх ролі та функції, спрямовані на досягнення цього плану, шляхи прикриття своєї злочинної діяльності, отримання та розподілу незаконних матеріальних благ.

На вказану пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлена в ході досудового розслідування особа погодилися та висловили бажання вчиняти корисливі злочини у складі організованої групи.

Таким чином ОСОБА_8 організував та очолив стійку злочинну групу, до складу якої на добровільних засадах залучив ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та невстановлену в ході досудового розслідування особу.

Організована група, створена та очолювана ОСОБА_8 характеризувалась попередньою організованістю в спільне об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень, стабільністю учасників групи, злагодженого функціонування групи, об`єднанням злочинів єдиним планом з розподілом функцій кожного з учасників організованої групи, спрямованих на досягнення спільного умислу, направленого на вчинення однорідних злочинів, обізнаністю всіх учасників групи з планом злочинних дій, приховуванням своїх злочинних дій, а також розподілом грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

Учасники організованої групи визначили загальну суму, яка полягала у оголошенні майбутнім потерпілим для їх виїзду за кордон і становила від 1000 до 2500 доларів США. Розподіл грошових коштів, між учасниками злочинної організації повинен був здійснюватися наступним чином: ОСОБА_5 , отримуватиме 10 відсотків від загальної суми заробітку з кожної потерпілої особи; ОСОБА_10 , який контролюватиме злочинну діяльність, буде отримувати 5 відсотків від загальної суми заробітку з кожної потерпілої особи; ОСОБА_9 , яка виконуватиме роль водія, буде отримувати від 500 до 1000 тисячі доларів США в залежності від кількості перевезених осіб за кожний виїзд; невстановлена в ході досудового розслідування особа, яка виконуватиме роль розсилки реклами, буде отримувати 100 доларів США за кожного знайденого потерпілого та отримувати грошову ставку у вигляді 5 тисяч гривень на місяць незалежно від того, чи вдалось знайти потерпілу особу; а організатор ОСОБА_8 отримуватиме всю іншу грошову суму заробітку з кожного потерпілого.

Як активний учасник організованої групи ОСОБА_5 виконував наступне:

-брав участь в обговоренні плану вчинення кожного злочину та розподілі функцій кожного з учасників організованої групи;

-здійснював нагляд за працівниками у створеному call-центрі;

-спілкувався по телефону з особами, які звертались за оголошеннями та бажали виїхати за межі території України, домовляючись та погоджуючи з ними умови;

-забезпечував виготовлення недійсних документів, які нібито надавали право виїзду за кордон України;

-зустрічався та спілкувався з потерпілими, яким передавав недійсні документи, які нібито надавали право виїзду за кордон України, та отримував від них грошові кошти;

-отримував заздалегідь визначену частину коштів, одержаних злочинним шляхом.

Таким чином, ОСОБА_8 не раніше 17 березня 2022 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена) у м. Харків створена та очолена організована злочинна група, що представляє собою стійке об`єднання п`яти осіб, які спеціально зорганізувалися для вчинення особливо тяжких злочинів проти власності, об`єднаних єдиним планом, з розподілом функцій учасників організованої групи, спрямованих на досягнення єдиного плану, відомого всім її учасникам, за наступних обставин.

Так, на виконання злочинного плану організованої групи, діючи згідно розподілених ролей 31.01.2023 невстановлена в ході досудового розслідування особа, знаходячись у приміщенні так званого call-центру, що розташований за адресою: АДРЕСА_4, приміщення підвалу №1, 2, 2а, 3-6 в літ. «А-5», діяльність якого організував ОСОБА_8 , з метою пошуку особи, яка бажає покинути територію України у віці від 18 до 60 років, використовуючи заздалегідь створений акаунт у додатку «Telegram», який їй надав ОСОБА_10 , маючи на меті протиправне заволодіння чужим майном, та діючи з корисливих мотивів, здійснила розсилку так званої реклами-пропозиції щодо надання послуг з виїзду чоловікам за межі України у різних групах та чатах.

На розміщену рекламу відізвався громадянин України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якого працівники правоохоронних органів дотримуючись вимог діючого кримінального процесуального законодавства України залучили до конфіденційного співробітництва при проведені контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, та згідно легенді останній діяв, як особа яка виявила бажання скористатись послугами організованої групи. Так, ОСОБА_11 почав листування з останньою через Інтернет додаток «Telegram». У подальшому, з`ясувавши дійсні намірі особи, покинути територію України, невстановлена в ході досудового розслідування особа, вводячи в оману, написала останньому повідомлення про те, що йому необхідно написати на інший акаунт у Інтернет додатку «Telegram» з ім`ям користувача ОСОБА_12 (ОСОБА_12) для вирішення контрольних питань.

Надалі, діючи за вказівкою невстановленої в ході досудового розслідування особи, ОСОБА_11 написав повідомлення на вказаний акаунт. Після чого, 21.03.2023 ОСОБА_11 з акаунту ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ОСОБА_13 ) зателефонував ОСОБА_5 , який на виконання злочинного плану організованої групи, діючи згідно розподілених ролей, маючи на меті протиправне заволодіння чужим майном та діючи з корисливих мотивів, повідомив йому про те, що може йому допомогти виїхати за межі території України за системою «Шлях» та надання відповідних для цього документів. Вартість такої допомоги, становитиме 1500 доларів США. На підставі викладених умов, ОСОБА_11 погодився. Після чого, ОСОБА_5 , зловживаючи довірою та вводячи в оману ОСОБА_11 , попрохав останнього, надіслати йому у Інтернет додатку «Telegram» фото закордонного паспорту, фото паспорту громадянина України та фото ідентифікаційного коду, що останній і зробив. Далі, ОСОБА_5 , повідомив, що виїзд за межі України відбудеться 24.03.2023 о 13:00 з міста Харків.

Так, 24.03.2023 приблизно о 13:00 біля кафе «Mcdonalds», який розташований біля Південного вокзалу у м. Харкові, ОСОБА_11 зустрівся з ОСОБА_5 . У подальшому до місця зустрічі під`їхав автомобіль Hyundai Verакruz НОМЕР_1 за кермом якого знаходилась ОСОБА_9 . Далі, у вказаному автомобілі ОСОБА_5 , продовжуючи виконання злочинного плану організованої групи, діючи згідно розподілених ролей, маючи на меті протиправне заволодіння чужим майном та діючи з корисливих мотивів, заздалегідь не маючи на меті виконання взятих на себе зобов`язань, передав ОСОБА_11 недійсні документи нібито для виїзду за кордон, а ОСОБА_11 , під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 60000 гривень. Після цього, ОСОБА_11 діючи за вказівкою ОСОБА_5 , сів до вказаного автомобілю з метою його подальшого виїзду за кордон.

Надалі, ОСОБА_9 , продовжуючи виконання злочинного плану організованої групи, діючи згідно розподілених ролей, маючи на меті протиправне заволодіння чужим майном та діючи з корисливих мотивів, заздалегідь не маючи на меті виконання взятих на себе зобов`язань виїхала з останнім у напрямку міста Києва. По дорозі до міста Києва, остання, перебуваючи у Полтавській області та зупинившись на автозаправці «WOG» повідомила ОСОБА_11 , що його обманули та наявні в нього документи, які він отримав від ОСОБА_5 , є недійсними. Після чого, остання повезла ОСОБА_11 до автовокзалу у м. Полтаві де попросила залишити автомобіль і надалі зникла у невідомому напрямку.

В подальшому, 24.03.2023 приблизно о 13:45 ОСОБА_5 , діючи відповідно до заздалегідь визначеного плану організованої групи, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 зустрівся з ОСОБА_8 та передав йому частину грошових коштів отриманих від ОСОБА_11 .

Крім того, продовжуючи виконання злочинного плану організованої групи, діючи згідно розподілених ролей 06.03.2023 невстановлена в ході досудового розслідування особа, знаходячись у приміщенні так званого call-центру, що розташований за адресою: АДРЕСА_4, приміщення підвалу №1, 2, 2а, 3-6 в літ. «А-5», діяльність якого організував ОСОБА_8 , з метою пошуку особи, яка бажає покинути територію України у віці від 18 до 60 років, використовуючи заздалегідь створений акаунт у додатку «Telegram», який їй надав ОСОБА_10 , маючи на меті протиправне заволодіння чужим майном, та діючи з корисливих мотивів, діючи повторно, здійснила розсилку так званої реклами-пропозиції щодо допомоги виїзду чоловікам за межі України у різних групах та чатах.

На розміщену рекламу відізвався громадянин України ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_8 , який почав листування з останньою через Інтернет додаток «Telegram». У подальшому, з`ясувавши дійсні наміри особи покинути територію України, невстановлена в ході досудового розслідування особа, діючи повторно та вводячи в оману, написала останньому повідомлення про те, що йому необхідно написати на інший акаунт у Інтернет додатку «Telegram» з ім`ям користувача ОСОБА_15 для вирішення контрольних питань.

Надалі, діючи за вказівкою невстановленої в ході досудового розслідування особи, ОСОБА_11 написав повідомлення на вказаний акаунт. Після чого, 21.03.2023 ОСОБА_11 з акаунту ІНФОРМАЦІЯ_9 зателефонував ОСОБА_5 , який на виконання злочинного плану організованої групи, діючи згідно розподілених ролей, маючи на меті протиправне заволодіння чужим майном, діючи повторно з корисливих мотивів, повідомив йому про те, що може йому допомогти виїхати за межі території України за системою «Шлях» та надання відповідних для цього документів. Вартість такої допомоги, становитиме 1500 доларів США. На підставі викладених умов, ОСОБА_11 погодився. Після чого, ОСОБА_5 , діючи повторно, зловживаючи довірою та вводячи в оману ОСОБА_11 , попрохав останнього, надіслати йому у Інтернет додатку «Telegram» фото закордонного паспорту, фото паспорту громадянина України та фото ідентифікаційного коду, що останній і зробив. Далі ОСОБА_5 , повідомив, що виїзд за межі України відбудеться 24.03.2023 о 13:00 з міста Харків.

24.03.2023 о 13:00 біля кафе «Mcdonalds», який розташований біля Південного вокзалу у м. Харкові, потерпілий ОСОБА_14 зустрівся з ОСОБА_5 . У подальшому до місця зустрічі під`їхав автомобіль Hyundai Verакruz НОМЕР_1 за кермом якого знаходилась ОСОБА_9 . Далі, у вказаному автомобілі ОСОБА_5 , продовжуючи виконання злочинного плану організованої групи, згідно розподілених ролей, маючи на меті протиправне заволодіння чужим майном, діючи повторно та з корисливих мотивів, заздалегідь не маючи на меті виконання взятих на себе зобов`язань, передав ОСОБА_14 недійсні документи нібито для виїзду за кордон, а ОСОБА_14 передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 1025 євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.03.2023 становить 40 760,6625 грн. та 475 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.03.2023 становить 17 370,085 грн. Після цього, потерпілий ОСОБА_14 діючи за вказівкою ОСОБА_5 , сів до вказаного автомобілю з метою його подальшого виїзду за кордон.

Надалі, ОСОБА_9 , продовжуючи виконання злочинного плану організованої групи, згідно розподілених ролей, маючи на меті протиправне заволодіння чужим майном, діючи повторно та з корисливих мотивів, заздалегідь не маючи на меті виконання взятих на себе зобов`язань виїхала з останнім у напрямку міста Києва. По дорозі до міста Києва, остання, перебуваючи у Полтавській області та зупинившись на автозаправці «WOG» повідомила ОСОБА_14 , що його обманули та наявні в нього документи, які він отримав від ОСОБА_5 , є недійсними. Після чого, остання повезла ОСОБА_14 до автовокзалу у м. Полтаві де попросила залишити автомобіль і надалі зникла у невідомому напрямку.

В подальшому, 24.03.2023 приблизно о 13:45 ОСОБА_5 , діючи відповідно до заздалегідь визначеного плану організованої групи, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 зустрівся з ОСОБА_8 та передав йому частину грошових коштів отриманих від ОСОБА_14 .

В результаті протиправної діяльності організованої групи у складі

ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та невстановленої в ході досудового розслідування особи, вчиненої повторно - потерпілому ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 58 130,7475 грн.

03.04.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, яке йому інкримінуються, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може здійснити дії, передбачені п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв?язку з чим просить обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави у максимальному розмірі, передбаченому ч.5 п.3 ст. 182 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання в повному обсязі, навів доводи на підтримання його обґрунтованості та доцільності.

Слідчий підтримав заявлене клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив відмовити в задоволені клопотання та застосувати до нього домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення заявленого клопотання, зазначивши, що підозра є необгрунтованою, ризики зазначені прокурором є абстрактними та жодними доказами не підтверджуються, з урахуванням віку особьи підозрюваного та того факту, що він ранішще жодного разу до кримінальної відповідальності не притягувався просив застосувати до нього запобюіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

-допитом в якості потерпілого ОСОБА_14 який повідомив, що про обставини вчинення злочину, що мало місце 24.03.2023;

-впізнанням за фотознімками, за участі потерпілого ОСОБА_14 , в ході якого він впізнав зображеного на фото ОСОБА_5 як особу, якій 24.03.2023 він передав грошові кошти;

-впізнанням за фотознімками, за участі потерпілого ОСОБА_14 , в ході якого він впізнав зображену на фото ОСОБА_9 як особу, яка 24.03.2023 везла його до міста Києва на автомобілі Hyundai Verакruz та зупинившись у Полтавський області, на автозаправці «WOG» повідомила ОСОБА_14 , що його обманули та наявні в нього документи, які він отримав від ОСОБА_5 є недійсними. Після чого, остання повезла ОСОБА_14 до автовокзалу у м. Полтаві де попросила залишити автомобіль і надалі зникла у невідомому напрямку;

-допитом в якості свідка ОСОБА_11 який повідомив, що про обставини вчинення злочину, що мало місце 24.03.2023;

-впізнанням за фотознімками, за участі свідка ОСОБА_11 , в ході якого він впізнав зображеного на фото ОСОБА_5 як особу, якій 24.03.2023 він передав грошові кошти;

-впізнанням за фотознімками, за участі свідка ОСОБА_11 , в ході якого він впізнав зображену на фото ОСОБА_9 як особу, яка 24.03.2023 везла його до міста Києва на автомобілі Hyundai Verакruz та зупинившись у Полтавський області, на автозаправці «WOG» повідомила ОСОБА_11 , що його обманули та наявні в нього документи, які він отримав від ОСОБА_5 є недійсними. Після чого, остання повезла ОСОБА_11 до автовокзалу у м. Полтаві де попросила залишити автомобіль і надалі зникла у невідомому напрямку;

-матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо-, відео контроль особи та контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки (протоколи про результати проведення яких розсекречено в установленому законом порядку), в ході проведення яких зафіксована передача грошових коштів ОСОБА_5 , що мало місце 24.03.2023;

-матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме візуальне спостереження за особою (протокол про результати проведення яких розсекречено в установленому законом порядку), в ході проведення яких зафіксована зустріч ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , що мало місце 24.03.2023, після розмов з ОСОБА_14 та ОСОБА_11 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 передав частину грошових коштів ОСОБА_16 ;

-матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи (протокол про результати проведення якого розсекречено в установленому законом порядку), в ході проведення яких зафіксована, що на території м. Харків, створена організована група осіб, які діючи умисно та з корисливих мотивів, користуючись тим, що 17.03.2022 в України запрацювала система «Шлях», за допомогою якої водії призовного віку можуть перетинати державний кордон України, якщо вони здійснюють перевезення гуманітарної допомоги або медичних вантажів, вирішили шукати осіб, які таким чином, бажають виїхати за межі території України. Для перетину державного кордону, учасники злочинної організації, шляхом використання заздалегідь підшуканих, створених, не справжніх документів, діючи обманним шляхом та зловживаючи довірою громадян України, заволодівали їх грошовими коштами за вище викладених обставин. Для пошуку осіб, бажаючих переткнути державний кордон України та ведення з ними листування, учасникам злочинної організації, використовували заздалегідь створені (робочі) акаунти у додатку «Telegram»

-допитом в якості потерпілого ОСОБА_17 який повідомив, що про обставини вчинення злочину, що мало місце 04.02.2023.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Оцінюючі здобуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності для висновку про причетність особи до інкримінованого злочину, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_5 міг вчинити це кримінальне правопорушення, а відтак підозра є обґрунтованою.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання особи є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя вважає занеобхідне зазначити наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Сторона обвинувачення посилається на наявність ризику, передбаченого п.1ст. 177 КПК України, зазначаючи , що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є особливо тяжким та у випадку визнання останнього винним, передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто термін покарання, що може спровокувати останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

При цьому , жодних фактичних доказів на підтвердження своїх доводів суду не надав.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Однак, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторам.

Зважаючи на той факт, що ОСОБА_5 не був затриманий в поррядку ст. 208 КПК України, самостійно зявився до суду для розгляду клопотання про обрання відноснео нього запобіжного заходу, слідчий суддя вважає , що ризик , передбачений п.1 ст. 177 КПК України - відсутній.

Наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення обгрунтовує тим, що на цей час триває проведення слідчих (розшукових) дій направлених на встановлення місця знаходження предметів та документів, що мають доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає занеобхідне зазначити наступне, на сьогоднішній час у всих встановлених фігурантів справи проведені обшуку, вилучено документи техніку та інші речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

За таких обставин неможливо казати , що ОСОБА_5 може спотворити або знищити будь які речі, оскільки всі докази вже вилучені в ході проведення обшуків.

Щодо незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи можливість впливу на свідків слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні ісеує, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, котрий прокурор обгрунтовує тим, що ОСОБА_5 у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу буде мати можливість повідомляти інших осіб, причетних до скоєння кримінальних правопорушень, про хід досудового розслідування та допомогти останнім уникнути передбаченої законом відповідальності, оскільки на даний час збираються докази щодо причетності до вчинення вказаних кримінальних правопорушень інших осіб.

Слідчий суддя, вважає, що даний ризик є обгрунтованим, оскільки згідно до наявних матеріалів, як найменше одна особа, котра також має причсаність до даного кримінального правопорушення на сьогоднішній час органами досудового розслідування не встановлена.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слід зазначити, що дійсно при встановленні особи ОСОБА_5 , втсановлено, що він раніше жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, однак при цьому на сьогоднішній час досудовим росзлідуванням встановлено систематичність кримінального правопрорушення, встановлено двох потерпілих та неодноразовість протиправних дій ОСОБА_5 , що може свідчити про можливість подальшого вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Оскільки стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та який передбачає покарання у виді позбавлення волі, характеру та обставин справи, особи ОСОБА_5 , дійшов висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням наведеного не здатне запобігти встановленим ризикам.

Так, слідчий суддя вважає що неможлливим є застосування домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 не має зареєстрованого місця проживання в м. Харкові де проходить досудове слідство, також суду не надано договір про винаймання житла в м. Харкові, відсутній дозвіл власника житла на занходження ОСОБА_5 в належному йому житлі постійно протягом двох місяців.

Заяв на взяття підозрюваного ОСОБА_5 на поруки до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи - захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 не перешкоджають триманню останнього під вартою.

Тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою у даному провадженні є виправданим, оскільки з боку сторонніх наглядачів, населення наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження. який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом «Поваги до свободи особистості», що знайшло своє відображення в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу

КПК України імперативно визначив межі розміру застави, яка може бути призначена в залежності від кваліфікації і тяжкості кримінального правопорушення. Так, за загальним правилом за нетяжкі злочини розмір застави становить від 1 до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , за тяжкі злочини - від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних громадян,, а за особливо тяжкі злочини - від 80 до 300 прожиткових мінімумів для працездатних громадян.

Прокурором та слідчим, в судовому засіданні було зазначено, що вони просять встановити максимальний розмір застави, визначений законодавством, тобто 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян, що в грошовому еквіваленті становить 805200 грн.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте не повинен бути надто великим, він не може бути завідомо непомірним для нього.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що має існувати пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують та метою, яку прагнуть досягти, бо не буде відповідного балансу, якщо на особу покладено надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Єпорронг та Льон рот проти Швеції»).

Неможливе таке співвідношення, коли для внесення застави обвинувачений вимушений брати кредит під заставу, продавати рухоме чи нерухоме майно, зупиняти чи закривати бізнес, суттєво змінювати свій спосіб життя.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 є студентом, ніде не працює, будь яких даних щодо наявності у нього особистого рухомого або нерухомого майна та наявності великих прибутків , суду не надано.

Сума спричиненого матеріального збитку потерпілим , за встанволеним на сьогоднішній час епізодам протиправної діяльності ОСОБА_5 становить близько 120 000 грн.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено підстав для застосування максимальної суми застави, та при застосуванні максимальної суми застави запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не буде мати альтернаиттиви, оскільки підозрюваний не має матеріальної спроможності сплатити таку суму.

Враховуючи всі обставини справи, слідчий суддя вважає занеобхідне визначити розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214720 ( двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 коп. , оскільки це буде посильною для підозрюваного та буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками та потерпілою за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з одночасним визначенням розміру застави.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затриманий не був, виконання, слід взяти його під варту в залі суду та строк дії ухвали рахувати з 03 квітня 2023 року, тобто з часу реального затримання особи.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів - до 01 червня 2023 року включно.

Визначити підозрюваному заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214720 ( двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної судом суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного року народження покласти такі обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Зобов`язати негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1