У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000129 від 23.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, у кримінальному провадженні №0000129 від 23.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що Ужгородською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000129 від 23.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Як вказано у клопотанні, встановлено, що мале приватне підприємство «Карпати» (далі МПП «Карпати») є користувачем земельної ділянки за кадастровим номером :04:004:0006 на підставі договору від 08.08.1996 № 2 на право тимчасового користування земельною ділянкою (в тому числі на умовах оренди) та додаткової угоди до вказаного договору від 21.01.2020.

Прокурор, при мотивуванні клопотання посилається на положення ст.ст. 91, 143, 123,149 ЗК України.

При цьому зазначає, що жодної згоди підприємство на вилучення землі не надавало, однак з офіційного сайту Оноківської сільської ради вбачається, що службові особи Оноківської сільської ради вчиняють ряд дій щодо незаконного вилучення земельної ділянки з титульного права користування шляхом прийняття незаконних рішень ради щодо скасування договірних відносин та подальшого поділу землі.

Прокурор зазначає, що вказані обставин підтверджуються офіційно оприлюдненими рішеннями Оноківської сільської ради, які оприлюднені на її сайті за посиланням: https://onokivska-gromada.gov.ua/news//.

Згідно відомостей про поіменне голосування на позачерговій сесії Оноківської сільської ради, яке розміщено за посиланням у вільному доступі (https://onokivska-gromada.gov.ua/news//) такі рішення були прийняті.

У клопотанні вказано на те, що на позачерговій сесії Оноківської сільської ради від 17 червня 2022 року було прийнято рішення «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності Оноківської сільської ради за кадастровим номером :10:020:0239, яка розташована на території Оноківської сільської ради, с. Оноківці, ур. «Оріховське озеро». Вказаним рішенням Оноківської сільської ради надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області площею 35,3169 га, кадастровий номер :10:020:0239, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» без зміни її цільового призначення (згідно графічних матеріалів).

При цьому прокурор зазначає, що вказана земельна ділянка є основною частиною земельної ділянки, яка використовується МПП «Карпати» на підставі договору оренди. Однак, Оноківська сільська рада, не зважаючи на наявність судового спору про визнання недійсними рішення Оноківської сільської ради вживає заходів щодо наступного поділу такої ділянки на значну частину менших ділянок та відчужує їх.

Так, згідно рішення, оприлюдненого на сайті (https://onokivska-gromada.gov.ua/news//) та прийнятого на тій же сесії, що підтверджується відомостями про поіменне голосування на позачерговій сесії Оноківської сільської ради, яке розміщено за посиланням у вільному доступі (https://onokivska-gromada.gov.ua/news//) прийняв рішення «Про затвердження переліку земельних ділянок комунальної власності, які виставляються на земельні торги окремими лотами на 2022 рік», згідно якого затверджено перелік земельних ділянок комунальної власності, які виставляються на земельні торги окремими лотами на 2022 рік на конкурентних засадах, які підлягають продажу на земельних торгах (шляхом продажу на аукціоні або в електронній формі) згідно додатка 1.

Як вказано прокурором, до списку вказаних ділянок була включена земельна ділянка площею 3,349 га (06.03 для інших оздоровчих цілей), яка знаходиться в с. Оноківці, урочище «Оріховецьке озеро», яка відчужується шляхом продажу у власність. При цьому кадастровий номер такої ділянки не визначено, однак вона входить до складу земельної ділянки, яка використовується МПП «Карпати».

Більше того, вказаним рішенням затверджено перелік земельних ділянок, які виставляються на земельні торги окремими лотами на 2022 рік, а саме: земельна ділянка площею 5.9773 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, адреса: с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; земельна ділянка площею 8.1771 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, адреса: с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; земельна ділянка площею 7.1374 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, адреса: с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; земельна ділянка площею 1.6333 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; земельна ділянка площею 1.4452 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; земельна ділянка площею 1.4452 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; земельна ділянка площею 1.5340 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; земельна ділянка площею 4.6624 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди.

У клопотанні вказано на те, що Оноківська сільська рада фактично вчиняє дії по незаконному відчуженню 8-ми земельних ділянок загальною площею понад 32 га за рахунок, в тому числі, поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:0006, яка використовується МПП «Карпати» та на якій знаходиться майно вказаного підприємства.

Прокурор зазначає, що таким чином, у діях службових осіб Оноківської сільської ради наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, тобто зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Як вказано у клопотанні вказані земельні ділянки визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження на підставі постанови слідчого від 23.08.2022.

При цьому прокурор при мотивуванні необхідності накладення арешту на майно посилається на положення: ст. ст.98,ч.ч.1,2,3 ст. 170 КПК України.

Так, у клопотанні вказано на те, що стосовно земельних ділянок за кадастровими номерами :24:001:0471 та :24:001:0470 є достатні підстави вважати, що вони набуті кримінально протиправним шляхом, вони були об`єктом кримінально протиправних дій, тобто дані земельні ділянки можуть мати значення речових доказів по даному кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання вчинення будь-яких дій спрямованих на їх відчуження, перереєстрацію, поділ, виділ та ін. у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на них арешту.

З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України, прокурор просить слідчого суддю: накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування (передання в оренду чи інше користування) на наступні земельні ділянки:

Земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:0006.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :10:020:0239, :10:020:0240, :10:020:0241, які виникли в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:0006.

Земельні ділянки, які входять до складу вище вказаних земельних ділянок та які виставляються на земельні торги окремими лотами на 2022 рік: земельна ділянка площею 5.9773 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, адреса: с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; емельна ділянка площею 8.1771 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, адреса: с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; земельна ділянка площею 7.1374 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, адреса: с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; земельна ділянка площею 1.6333 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; земельна ділянка площею 1.4452 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; земельна ділянка площею 1.4452 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; земельна ділянка площею 1.5340 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; земельна ділянка площею 4.6624 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди.

У попередньому судовому засіданні представником Оноківської сільської ради ОСОБА_4 надано для приєднання до матеріалів клопотання: відомості із бази даних про реєстрацію прав та запитів Державного реєстру речових прав щодо земельних ділянок із кадастровими номерами :10:020:0239, :10:020:0240, :10:020:0241. Окрім того пояснив, що вказані земельні ділянки утворилися шляхом поділу земельної ділянки із кадастровим номером: :04:004:0006.

Також представником сільської ради надано для приєднання до матеріалів клопотання копії ухвали Господарського суду Закарпатської області від 05.10.2022, якою за клопотанням позивача вжито заходів забезпечення позову. А саме: заборонено Оноківській сільській раді Ужгородського району Закарпатської області (89412, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Оноківці, вул. Головна, буд.59, ) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі укладати з будь-якими третіми особами договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами №:10:020:0239, №:10:020:0240, які знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро»; заборонено державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам реєстраційних дій вчиняти будь-які реєстраційні дії по реєстрації речових прав чи обтяжень щодо земельних ділянок, з кадастровими номерами №:10:020:0239, №:10:020:0240, №:10:020:0241, які знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро», до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В судове засідання прокурор не з`явився, згідно заяви від 24.10.2022 просить клопотання розглянути за його відсутності, підтримує клопотання повністю.

На розгляд клопотання не з`явився представник сільської ради (представник власника майна), разом із тим, через канцелярію подав письмові пояснення. В яких вказує на те, що вважає клопотання Ужгородської окружної прокуратури про арешт майна необґрунтованим та безпідставним та таким, що порушує права власника нерухомого майна в особі Оноківської сільської територіальної громади.

У письмових поясненнях вказано на те, що спірні правовідносини виникли з приводу включення органом місцевого самоврядування земельної ділянки, що перебуває в комунальній власності, до переліку земельних ділянок, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Представник сільської ради вказує зазначає, що нормами абз. а) ч. 1 ст. 90 ЗК України гарантовано право власників земельних ділянок продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність. Вказує на те, що Оноківська сільська рада, як орган місцевого самоврядування, має право розпоряджатися земельними ділянками, що перебувають у комунальній власності Оноківської територіальної громади.

Окрім того посилається на положення ст. 317 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 12, ст. 116, ч.1 ст. 122, 127, 134, 136 ЗК України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997. У письмових поясненнях вказано на те, що право обирати земельні ділянки, що підлягають реалізації за результатами земельних торгів, належить організатору таких торгів власнику земельної ділянки.

Представник зазначає, що мале приватне підприємство «Карпати» 25 жовтня 2021 року звернулося із позовом в Господарський суд Закарпатської області, до Оноківської сільської ради про визнання незаконними та скасувати рішення Оноківської сільської ради, а саме: Рішення 4 сесії 8 скликання (другого засідання) від 03 березня 2021 року № 230-IV-VIII «Про скасування та внесення змін до рішень сільської ради щодо МПП «Карпати»: Рішення 8 сесії 8 скликання (першого засідання) від 05 серпня 2021 року № 587- VIII-VIII «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :04:004:0006 на 3 частини, після закінчення терміну дії договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 08 серпня 1996 року, укладеного між Оноківською сільською радою та МПГІ «Карпати»; Рішення 9 сесії 8 скликання (першого засідання) від 16 вересня 2021 року № 684- IX- VIII «Про звернення до МПП «Карпати» щодо звільнення земельних ділянок, надання пропозицій для подальшого їх використання. При цьому представник посилається на положення ч.1 ст. 16, 170,171 КПК України.

Окрім того, у письмових поясненнях вказано на те, що в матеріалах клопотання відсутні документи, які посвідчують право власності/користування на майно (п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачає, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно), що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Щодо підстав для арешту земельних ділянок, що належать Оноківській ОТГ Ужгородського району Закарпатської області: представник зазначає, що земельні ділянки, на які прокурор просить накласти арешт не відповідають ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, а тому в даному випадку відсутні правові підстави для накладення арешту відповід но до ч. 3 ст. 171 КПК України; Земельні ділянки, на які прокурор просить накласти арешт, не підлягають спеціальній конфіскації. Просив врахувати що у зв`язку із цим, земельної ділянки із кадастровим номером :04:004:0006 не існує.

При цьому зазначає, що вказані земельні ділянки є комунальною власністю Оноківської ОТГ, тоді як ймовірними підозрюваними у даному кримінальному провадженні є посадові особи Оноківської сільської ради, яким відповідно вказані ділянки не належать. В даному випадку вказані земельні ділянки належать Оноківській ОТГ відповідно до ст. 142 Конституції України, з її власності протиправним шляхом не вибували, тому до них не може бути застосована спеціальна конфіскація в порядку, визначеному ст. 96-1 КК України. Відтак, відсутні підстави для накладення на них арешту за ч. 4 ст. 170 КПК України.

Як вказано у письмових поясненнях, оскільки кримінальне провадження здійснюється за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України земельні ділянки як об`єкти комунальної власності Оноківської ОТГ не можуть бути конфісковані як вид покарання або захід кримінально-правового характеру. Відтак, відсутні підстави для накладення на них арешту відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України.

Зазначає представник, що Оноківська ОТГ не може бути цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні в розумінні ст. 62 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбачена матеріальна відповідальність територіальної громади за вчинення посадовими особами органу місцевою самоврядування злочину, передбаченого ст. 364 КК України.

Так, представник зазначає, що в даному випадку відсутні визначені ч. ч. 3-6 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України підстави для накладення арешту на майно Оноківської ОТГ.

Щодо наявності мети арешту, визначеної ч. 2 ст. 170 КК України, представник зазначає, що в даному випадку земельні ділянки не відповідають критеріям речових доказів, санкцією ст. 364 КК України не передбачено спеціальної конфіскації, прокурором не надано доказів подання цивільного позову в межах даного кримінального провадження в порядку та на підставах, встановлених ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України, а Оноківська ОТГ як власник земельних ділянок не може бути цивільним відповідачем та нести відповідальність за протиправні дії посадових осіб Оноківської сільської ради.

Прокурором не обґрунтовано, що саме завдяки накладенню арешту на земельні ділянки дане кримінального провадження буде дієвим. Отже в даному випадку слідчий орган повинен довести наявність в діях службових осіб Оноківської сільської ради ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, зокрема; якою саме службовою особою/особами були вчинені правопорушення, у який саме спосіб відбулось правопорушення, чи діяли такі особи з прямим умислом, чи було завдано шкоду такими діями інтересам держави чи третім особам. При цьому, яким чином арешт земельних ділянок Оноківської ОТГ буде сприяти доведенню вищевказаних фактів прокурором взагалі не зазначено.

Щодо ризиків, визначених абз. 2 ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, представник зазначає, що прокурором не доведено наявності зазначених ризиків щодо вказаних у клопотанні земельних ділянок, а тому відсутня мета арешту та відсутні ризики, задля запобігання яким можуть вживатись заходи забезпечення кримінального провадження.

Разом із тим у письмових поясненнях вказано і на те, що між Оноківською сільською радою та МПП «Карпати» існує цивільно- правовий спір щодо наявності у останнього права користування вказаними у клопотанні прокурора земельними ділянками. В межах господарської справи №907/853/21, яка на даний час перебуває на розгляді у господарському суді Закарпатської області вирішується спір, предметом якого є рішення Оноківської сільської ради, якими було припинено право користування МПП «Карпати» земельними ділянками. Під час розгляду даної справи господарським судом буде встановлено чи мала Оноківська сільська рада відповідні повноваження на прийняття вказаних рішень, чи відповідає їх зміст вимогам чинного законодавства, чи були порушені права МПП «Карпати» внаслідок прийняття вказаних рішень та чи підлягають вони поновленню.

Представник звертає увагу на те, що кримінальне провадження, в межах якого прокурор звернувсь з відповідним клопотанням було порушено за фактом зловживання службовими особами Оноківської ОТГ своїм службовим становищем в інтересах третіх осіб шляхом прийняття незаконних рішень, якими було припинено право користування МПП «Карпати» відповідними земельними ділянками. Разом з тим вирішення питання законності чи незаконності рішення колегіального органу місцевого самоврядування має вирішуватись виключно судом в межах цивільної чи господарської юрисдикції.

Як вказано у письмових поясненнях до розгляду справи №907/853/21 по суті та встановлення незаконності рішень Оноківської сільської ради в судовому порядку не існує відповідно події кримінального порушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а тому не існує підстав для обґрунтованої підозри щодо вчинення посадовими особами Оноківської сільської ради даного кримінального правопорушення.

При цьому представник зауважує, що з огляду на вказане, на даний час всі спірні питання щодо вказаних земельних ділянок, у тому числі обмеження права Оноківської ОТГ користуватись та розпоряджатись ними повинні вирішуватись в межах господарського судочинства, який надає сторонам рівні процесуальні права та можливості та здійснюється за принципом змагальності.

Окрім цього у письмових поясненнях вказано на те, що внаслідок накладення арешту на земельні ділянки Оноківська сільська рада буде позбавлена можливості прийняти рішення щодо передання спірних земельних ділянок в оренду, укласти відповідні договори оренди та отримувати орендну плату, тоді як плата за користування землею є одним із основних джерел наповнення місцевого бюджету. Тобто, накладення арешту в даному випадку буде мати негативні наслідки для Оноківської ОТГ.

Таким чином представник вважає, що прокурором не доведено наявності визначених законом підстав та умов застосування обраного заходу забезпечення кримінального провадження, а звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням є нічим іншім як намаганням прокуратури втрутитись у діяльність органу місцевого самоврядування, що є неприпустимим.

Враховуючи відсутність підстав для арешту спірних ділянок, відсутності обґрунтованої підозри в вчиненні посадовими особами Оноківської ОТГ відповідного кримінального правопорушення, невідповідність обраного заходу забезпечення критерію розумності та співрозмірності. негативні наслідки для ОТГ у зв`язку з накладення арешту на належні їх земельні ділянки, керуючись ст. 171-173 КПК України.

Представник звертає увагу на те, що до клопотання не надано постанови про визначення речовими доказами майна (земельних ділянок комунальної власності за кадастровими номерами :10:020:0239, :10:020:0240, :10:020:0241), на яке просить накласти арешт по кримінальному провадженню № 0000129 від 23.08.2022. за ознаками злочину, передбачених ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Керуючись положеннями Кримінального процесуального кодексу України просить: відмовити у задоволенні клопотання Ужгородської окружної прокуратури про накладання арешту на земельні ділянки комунальної власза кадастровими номерами :10:020:0239. :10:020:0240. :10:020:0241 по справі № 308/11038/22.

Разом із тим, для приєднання до матеріалів клопотання витяг з рішення від 17.06.2022 №1042-XVII-VIII та витяг із протоколу сімнадцятої сесії восьмого скликання від 17.06.2022.

Так, слідчий суддя, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, беручи до уваги те, що прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, подання представником власника майна письмових заперечень, вважає за можливе розглянути клопотання без участі осіб що не прибули в судове засідання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Ужгородською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000129 від 23.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Між тим, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не наводить у ньому достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно.

Також не доведено органом досудового розслідування і існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на дане конкретне майно.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешти майна прокурор не долучив жодних доказів та не навів жодних доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з положеннями ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно матеріалів клопотання, підставою для внесення відомостей до ЄРДР, стала заява потерпілого МПП «КАРПАТИ», про те, що службові особи Оноківської сільської ради, зловживаючи службовим становищем вчиняють дії спрямовані на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:0006, яка перебуває у користуванні МПП «Карпати» на 3 земельні ділянки з кадастровими номерами: :10:020:0239, :10:020:0240, :10:020:0241,та подальший їх поділ на 8 земельних ділянок, які планується продати на земельних торгах окремими лотами у 2022 році.

У клопотанні прокурор зазначає, що мале приватне підприємство «Карпати» (далі МПП «Карпати») є користувачем земельної ділянки за кадастровим номером :04:004:0006 на підставі договору від 08.08.1996 № 2 на право тимчасового користування земельною ділянкою (в тому числі на умовах оренди) та додаткової угоди до вказаного договору від 21.01.2020. Жодної згоди підприємство на вилучення землі не надавало, однак з офіційного сайту Оноківської сільської ради вбачається, що службові особи Оноківської сільської ради вчиняють ряд дій щодо незаконного вилучення земельної ділянки з титульного права користування шляхом прийняття незаконних рішень ради щодо скасування договірних відносин та подальшого поділу землі.

Слідчим суддею встановлено, що згідно витягу із рішення 4-ї сесії 8-го скликання Оноківської сільської ради, від 03.03.2021 №230-VI-VIII,скасовано та внесено зміни до рішень сільської ради щодо МПП «Карпати». Зокрема скасовано рішення №1331 «Про продовження терміну дії на тимчасове користування на земельну ділянку» ХХХХІІІ сесії VII скликання ІІ засідання Оноківської сільської ради Закарпатської області, від 14 грудня 2019 року як таке, що не відповідає нормам чинного законодавства. Про що повідомлено МПП «Карпати». Та рекомендовано укласти договір оренди земельної ділянки.

Згідно наявного в матеріалах клопотання витягу із рішення 7-ї сесії 8-го скликання Оноківської сільської ради Закарпатської області, від 08.07.2021 року №511-VII-VIII, МПП «Карпати» було відмовлено у поновленні договору на право тимчасового користування землею ( в тому числі на умовах оренди) від 08 серпня 1996 року, про що письмово повідомлено МПП «Карпати».

Згідно витягу із рішення 8-ї сесії 8-го скликання Оноківської сільської ради Закарпатської області, від 05.08.2021 року №587-VIIІ-VIII, надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :04:004:0006 на 3 частини, після закінчення терміну дії договору направо тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди)від 08 серпня 1996 року, укладеного між Оноківскою сільською радою та МПП «Карпати».

Згідно витягу із рішення 9-ї сесії 8-го скликання Оноківської сільської ради Закарпатської області, від 16.09.2021 року №684-ІХ-VIII,було вирішено звернутись до МПП «Карпати» щодо звільнення земельних ділянок, надання пропозиції для подальшого їх використання.

Як зазначає в запереченнях представник володільця майна, на даний час у провадженні Господарського суду Закарпатської області перебуває справа за позовом МПП «Карпати» до Оноківської сільської ради про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради. Так, ухвалою від 11 липня 2022 року, судом вжито заходи забезпечення позову, а саме: до вирішення даного спору по суті заборонено Оноківській сільській раді Ужгородського району Закарпатської області (89412, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с.Оноківці, вул.Головна, буд.59, код ЄДРЮОФОПГФ 04350168) вчиняти щодо земельних ділянок, з кадастровими номерами №:10:020:0239, №:10:020:0240, №:10:020:0241, які знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро», або утворених шляхом їх поділу чи об`єднання, будь-які дії, в тому числі відчуження чи розпорядження такими ділянками в інший спосіб. Заборонено державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам реєстраційних дій вчиняти будь-які реєстраційні дії по реєстрації речових прав чи обтяжень щодо земельних ділянок, з кадастровими номерами №:10:020:0239, №:10:020:0240, №:10:020:0241, які знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н., с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро», або утворених шляхом поділу чи об`єднання таких земельних ділянок до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Ухвалою від 12 жовтня 2022 р Західного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження у справі №907/853/21 за апеляційною скаргою Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 05 жовтня 2022 року.

З наведеного вбачається що між МПП «Карпати» (заявником у кримінальному провадженні) та Оноківською сільською радою (власником спірної земельної ділянки) існує спір, що є предметом розгляду Господарського суду (апеляційне провадження).

Відповідно до ч.1 ст.. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної норми , арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Так відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, обґрунтовуючи необхідність накладення арешту прокурор вказує на те, що у діях службових осіб Оноківської сільської ради наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, тобто зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Вказані земельні ділянки визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження на підставі постанови слідчого від 23.08.2022.

Разом із тим прокурором не доведено, що земельні ділянки на які він просить накласти арешт є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. Зокрема не зазначено яким саме із передбачених ст. 98 КПК України, критеріям воно відповідає. На підтвердження прокурора, про те, що постановою слідчого від 23.08.2022, такі визнані речовими доказами, відповідної постанови не додано.

Судовим розглядом встановлено, що кримінальне провадження триває, на даній стадії досудового слідства, жодній посадовій особі (юридичній особі) не повідомлено про підозру, а прокурором у клопотанні не доведені підстави вважати, що майну, на яке просить накласти арешт, загрожує знищення, чи воно підлягає спеціальній конфіскації, або конфіскації, як виду покарання, або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, або відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Надані прокурором матеріали до клопотання, не підтверджують підстави, мету та не містять відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, а також розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тому, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на зазначене вище майно, є необґрунтованим.

Щодо доводів прокурора про необхідність накладення арешту на земельні ділянки у зв`язку із тим, що рішення, оприлюдненого на сайті (https://onokivska-gromada.gov.ua/news//) та прийнятого на тій же сесії, що підтверджується відомостями про поіменне голосування на позачерговій сесії Оноківської сільської ради, яке розміщено за посиланням у вільному доступі (https://onokivska-gromada.gov.ua/news//) прийняв рішення «Про затвердження переліку земельних ділянок комунальної власності, які виставляються на земельні торги окремими лотами на 2022 рік», згідно якого затверджено перелік земельних ділянок комунальної власності, які виставляються на земельні торги окремими лотами на 2022 рік на конкурентних засадах, які підлягають продажу на земельних торгах (шляхом продажу на аукціоні або в електронній формі) згідно додатка 1.

Разом з тим, згідно наданих представником сільської ради документів, зокрема витягу із протоколу сімнадцятої сесії восьмого скликання від 17.06.2022 виключено з порядку денного питання, «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності Оноківської сільської ради за кадастровим номером :10:020:0239, яка розташована на території Оноківської сільської ради, с. Оноківці, ур. «Оріховське озеро».

Тобто ризик на який посилається ініціатор клопотання відсутній, а інших не зазначено в клопотанні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В даному випадку, на переконання слідчого судді, прокурор обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не наводить у ньому достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно. Прокурор вказує на те, що накладення арешту на земельні ділянки є необхідним з метою саме забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні. Зокрема вказує на те, що на його думку підставою застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження є достатні підстави вважати, що вони набуті кримінально протиправним шляхом, вони були об`єктом кримінально протиправних дій, тобто дані земельні ділянки можуть мати значення речових доказів по даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що твердження прокурора про те, що саме арешт майна необхідно застосувати з метою запобігання вчинення будь-яких дій спрямованих на їх відчуження, перереєстрацію, поділ, виділ та ін., не доведено.

При цьому слід зазначити, що на момент звернення до слідчого судді вказана у п. 1 прохальної частини клопотання земельна ділянка була поділена на три окремі частини, таким чином земельна ділянка з кадастровим номером :04:004:0006, на день розгляду клопотання не існує. Що виключає можливість накладення арешту на таку.

Крім того, відсутні відомості про наявність земельних ділянок, які були розділені на - земельна ділянка площею 5.9773 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, адреса: с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; - земельна ділянка площею 8.1771 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, адреса: с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; - земельна ділянка площею 7.1374 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, адреса: с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; - земельна ділянка площею 1.6333 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; - земельна ділянка площею 1.4452 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; - земельна ділянка площею 1.4452 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; - земельна ділянка площею 1.5340 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди; - земельна ділянка площею 4.6624 га, 06.03 для інших оздоровчих цілей, с. Оноківці, урочище «Оріховське озеро» - на умовах оренди.

Рішенням від 17 червня 2022 року питання «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності Оноківської сільської ради за кадастровим номером :10:020:0239, яка розташована на території Оноківської сільської ради, с. Оноківці, ур. «Оріховське озеро» знято із порядку денного, що підтверджується витягом з протоколу сімнадцятої сесії восьмого скликання.

Відомостей про виділення таких земельних ділянок, присвоєння відповідним земельним ділянкам кадастрових номерів, як окремим об`єктам нерухомого майна, до матеріалів клопотання та в судовому засіданні слідчому судді надано не було. Відсутність такого майна виключає можливість накладення на таке арешту в межах поданого клопотання.

Прокурором, не доведено існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, надані прокурором до клопотання матеріали, не підтверджують підстави, мету та не містять відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, а також розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Наведені в клопотанні прокурора доводи, не можуть в повній мірі слугувати підставою для застосування саме такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна. При цьому слідчий суддя враховує наявність спору між МПП «Карпати» та Оноківською сільською радою, що на разі є предметом судового розгляду (апеляційної інстанції) в порядку господарського судочинства.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що обов`язок доведення необхідності арешту покладається на прокурора, слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що прокурором в достатній мірі не наведено тих обстави та підстав які б беззаперечно свідчили про необхідність накладення арешту на вказані у клопотанні та підтвердженні відповідними документами зареєстровані земельні ділянки.

Крім цього, згідно диспозиції ч. 2 ст. 364 КК України кримінальна відповідальність, передбачена за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Слідчий суддя приходить до висновку, що в клопотанні відсутнє обґрунтування правових підстав для арешту вказаного нерухомого майна, та чи таке відповідає критеріям речових доказів, визначених у ст.98 КПК України, відсутня розумність і співрозмірність обмеження права власності.

Крім того, в поданому до слідчого судді клопотання прокурор обґрунтовує необхідність накладення арешту на взагалі інші земельні ділянки та вказує, що стосовно земельних ділянок за кадастровими номерами :24:001:0471 та :24:001:0470 є достатні підстави вважати, що вони набуті кримінально протиправним шляхом, вони були об`єктом кримінально протиправних дій, тобто дані земельні ділянки можуть мати значення речових доказів по даному кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання вчинення будь-яких дій спрямованих на їх відчуження, перереєстрацію, поділ, виділ та ін.

При цьому, в клопотанні не наведено жодного обґрунтування в цій частині стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами :10:020:0239, :10:020:0240, :10:020:0241, які виникли в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:0006, що є достатні підстави вважати, що вони набуті кримінально протиправним шляхом, вони були об`єктом кримінально протиправних дій, тобто дані земельні ділянки можуть мати значення речових доказів по даному кримінальному провадженні.

Також в судовому засіданні не було надано жодних відомостей стосовно того, що рішення територіальної громади стосовно вказаних в клопотанні земельних ділянок були визнанні нечинними або скасовані.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.
З огляду на встановленні слідчим суддею обставини, приходжу до переконання, що на теперішній час прокурором не доведено підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме накладенні арешту на майно і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт зазначеного нерухомого майна.
Відтак, доводи прокурора щодо необхідності накладення арешту на вказані земельні ділянки, на думку слідчого судді є необґрунтованими, та матеріалами клопотання не доведеними.

Прокурором не надано слідчому судді відповідних та достатніх підстав, доводів щодо мети застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а також не вказано виконання яких саме завдань планує досягти орган досудового розслідування при застосуванні такого виду заходів забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно.
Беручи до уваги вищевикладене, оцінюючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, обґрунтованість необхідності обмеження у праві власності нерухомим майном, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора є необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню.
З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні внесеного клопотання прокурора про арешт майна слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000129 від 23.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1