Справа № 361/525/23
Провадження № 1-кс/361/112/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.23 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, майора поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування №0000171 від 21.01.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лехнівка, Баришівського району, Київської області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло вказане клопотання .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171від 21.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 21 січня 2023 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, більш точний час встановити не надалося можливим, у ОСОБА_4 на ґрунті виниклих неприязних відносин до своєї дружини ОСОБА_7 , яка тимчасово проживає в будинку розташованому по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_8 , виник умисел направлений на знищення майна, а саме вказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на знищення чужого майна, ОСОБА_4 , в цей же день близько 08 год., прибув до подвір`я АДРЕСА_2 де тимчасово мешкає його дружина ОСОБА_7 , та з прямим умислом направленим на умисне знищення чужого майна, достовірно розуміючи можливість настання тяжких наслідків, та бажаючи їх настання, діючи відкрито та цілеспрямовано, підійшов до будинку, де за допомогою заздалегідь підготовленого металевого предмету розбив шибку вікна.

Далі, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на знищення чужого майна, а саме: будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи факт можливості настання тяжких наслідків у виді знищення чужого майна, та бажаючи їх настання, за допомогою запальнички та легкозаймистої речовини здійснив умисний підпал заздалегідь підготовленої скляної пляшки, ємкістю 0,5 літри, наповненої горючою легкозаймистою речовиною, а саме світлим нафтопродуктом бензином, яку закинув у розбите ним вікно, від чого в кімнаті розпочалась пожежа та було пошкоджене майно ОСОБА_8 ..

Після цього, ОСОБА_4 , з місця події зник, не ставши очікувати настання бажаних ним наслідків.

У подальшому, 21.01.2023 о 15 год. 45 хв., в порядку ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Того ж дня, о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 згідно ст. ст. 42, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 зможе ухилятися від органу досудового розслідування, прокуратури, суду, оскільки розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі від 3 до 10 років, через що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, так як останньому відомі анкетні дані свідків, які він отримав разом з додатками до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного джерела заробітку, офіційно не працевлаштований, тому може вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Більш м`які запобіжні заходи, на думку слідства, призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду.

З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, зазначаючи, що ризики непідтверджені.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п.5 ч. 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Щодо оголошеної підозри слідчий суддя зазначає, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Суд бере до уваги, що відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно вищезазначених норм національного законодавства та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Обмеження розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування чи продовження без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи в розрізі конкретних обставин кримінального провадження є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі Харченко проти України , Белевитський проти Росії ).

Тому, зважаючи на вказане та на вимоги ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, повинен створити необхідні умови для реалізації стороною обвинувачення своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків щодо необхідності довести реальність ризиків, що виправдовують подальше обмеження свободи обвинуваченого, а протилежному випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який, виходячи з сукупності тих ризиків, які були доведені у судовому засіданні.

Суд наголошує на тому, що небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою При цьому необхідно врахувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, в якій він переслідувався за законом, і його міжнародні контакти (п. 33 рішення Європейського суду з прав людини у справі W. проти Швейцарії , від 26.01.1993 р., заява № 14379/88).

З матеріалів клопоатння вбачається та в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, і проживає зі своєю матір`ю.

Прокурором не доведено ризик впливу підозрюваного на потерпілу особу та свідків.

Таким чином, постановляючи ухвалу за наслідками розгляду клопотань, суд приходить до висновку, що прокурором не були доведені ризики впливу на свідків та потерпілу та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Наявний ризик переховування від суду не дає підстав для тримання обвинуваченого під вартою.

Таким ризикам може дієво запобігти інший запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.

Адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 177, 178, 183, 194, 199, 369 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволнні клопотання - відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 21.03.2023 року за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з місця проживання (населеного пункту АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду.

утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 , а також свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1