465/1815/23
1-кс/465/388/23
У Х В А Л А

судового засідання

16.03.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000224 від «14» березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Реклинець, Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваному у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.345 КК України,-

встановив:

слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000224 від «14» березня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.345 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 , керуючись корисливими мотивами, порушуючи вимоги чинного законодавства України, яке регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, усвідомлюючи значення своїх дій та розуміючи їх наслідки, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини, за невстановлених обставин, але не пізніше 14.03.2023, незаконно придбав та зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) обіг, якої заборонено.

Так, 14.03.2023 приблизно о 16:20 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на зберігання психотропних речовин з метою подальшого збуту, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Романицького, 6 незаконно зберігав при собі 7 зіп-пакетів, із вмістом речовини білого кольору, обмотані кожен ізоляційною стрічкою, з метою подальшого збуту.

Однак незаконні дії ОСОБА_5 були викриті працівниками поліції, в ході переслідування якими, ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності викинув 6 із 7 зіп-пакетів із вмістом речовини білого кольору.

В подальшому, 14.03.2023 о 18:50 год. за адресою: м. Львів, вул. Романицького, 64 слідчим ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , а вході особистого обшуку особи виявлено та вилучено 1 зіп-пакет із вмістом невідомої речовини білого кольору, що був обмотаний ізоляційною стрічкою.

Згідно висновку експерта у полімерному пакеті, який був вилучений 14.03.2023 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , наданому на дослідження міститься особливо небезпечна психотропна речовина «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) обіг якої заборонено, масою 0,7277 грама; відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Окрім цього в ході досудового розслідування встановлено, що 14.03.2023 близько 16:30 год., ОСОБА_5 , знаходячись, поблизу житлового будинку у м. Львів по вул. Романицького, 6, усвідомлюючи, що лейтенант поліції ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов`язки направлені на виявлення та попередження вчиненню кримінальних правопорушень, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу у зв`язку із виконанням ним його службових обов`язків, в ході переслідування працівником поліції, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, наніс ОСОБА_7 удар ліктем у тулуб в результаті чого останній втративши рівновагу впав на асфальт та отримав тілесні ушкодження в області голови.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 виявлено: садно у лівій скронево-виличній ділянці, синець на грудях, 3 синці на лівому передпліччі, 4 садна на лівій долоні. Вказані тілесні ушкодження утворились від неодноразової дії тупого предмета. Синець на грудях міг виникнути від удару рукою, в тому числі ліктем. Синці на лівій руці могли виникнути внаслідок стиснення пальцями. Садно на лівій половині обличчя та садна на лівій долоні могли утворитися внаслідок тертя при падінні на тверді предмети. По давності виникнення тілесні ушкодження відповідають 14.03.2023 і відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв'язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Наведені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні вказаного вище злочину, що підтверджується наступними матеріалами, які підтверджують ці обставини: рапорти про вчинення кримінальних правопорушень, протокол затримання в поярдку ст. 208 КПК України, протоколи огляду місця події, протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , протокол допиту свідка ОСОБА_8 , протоколи слідчих експериментів за участі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , висновок експерта Іванов Франківського НДЕКЦ про проведення експертизи, виснок судово-медичного експерта ЛОБСМЕ, та іншими матеріалами кримінального провадження. Просить клопотання задоволити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задоволити.

Захисник просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або з визначенням застави.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Розглянувши клопотання слідчого, погодженого з прокурором, заслухавши доводи учасників, на які вони посилаються, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 8 (восьми) років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-рапортами про вчинення кримінальних правопорушень;

-протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 14.03.2023 року;

-протоколами огляду місця події від 14.03.2023 року;

-протоколами огляду місця події від 15.03.2023 року;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15.03.2023 року;

-висновком експерта №244 від 15.03.2023 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 15.03.2023 року;

-висновком експерта №СЕ-19/109-23/3404-НЗПРАП від 15.03.2023 року.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.345 КК України , не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків.

Також у рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; незаконно вплинути на потерпілого та свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Судом встановлено, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 належать до категорії нетяжкого та тяжкого злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Щодо наявного ризику того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то слідчий суддя вважає, що враховуючи стадію кримінального провадження, такі ризики є актуальні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання.

Так, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення наведено об`єктивні підстави щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання втсановлених ризиків.

Враховуючи те, що є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та достатність доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, а також те, що він є особою працездатного віку, без офіційного місця роботи та без офіційного постійного джерела доходу, вік та стан здоров`я підозрюваного, які дозволяють застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування, слідчий суддя вважає обґрунтованим доводи прокурора та слідчого щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення обвинуваченому обов`язків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України суд дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваному ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього КПК України обов`язків буде застава, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі абз. 2 ч.3 ст.183 КПК України, суддя вважає за необхідне визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки підозрюваному ОСОБА_5 у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеною цією ухвалою застави.

Керуючись ст.ст.176-178,182,183,193,196 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 підозрюваному у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.345 КК України задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 14.03.2023 р.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 12.05.2023 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 620 ( п`ятдесят три тисячі шістсот двадцять) гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого судді, слідчого, прокурора;

-повідомляти суд, слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання;

-утримуватись від спілкування зі свідками, а також потерпілою у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави визначити 2- місячний термін дії покладених судом обов`язків для внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь який момент з часу винесення ухвали на рахунок: IBAN: UA0085066, банк отримувача: ДКС України, м.Київ, , код банку отримувача (МФО) 820172.

Внесення визначеної застави є підставою для звільнення особи з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі Львівської Установи виконання покарання УДПтСУ у Львівській області .

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Львівської Установи виконання покарання УДПтСУ у Львівській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , з-під варти та повідомити усно і письмово Франківську окружну прокуратуру м. Львова Львівської області та суддю Франківського районного суду м. Львова у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_5 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, судді, суду, слідчого без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику та прокурору після її оголошення та направити начальнику Львівської установи виконання покарань УДПтСУ у Львівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно Рішення Конституційного Суду від 13.06.2019 № 4-р/2019 вони вправі оскаржити дану ухвалу суду до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1