Справа № 442/436/23
Провадження № 1-кс/442/90/2023
У Х В А Л А

про відмову у накладенні арешту майна

26 січня 2023 року м. Дрогобич Львівської області

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2023 за № 0000056, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 25.01.2023 звернулася до слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з клопотанням, погодженим прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на грошові кошти номіналом 1000 грн. у кількості 2 шт. з номерами купюр 1) - №АГ4212357, 2) - №АЄ0733087 та номіналом 200 грн. у кількості 1 шт. з номером купюри - №ГГ6641501.

Клопотання вмотивоване тим, що 23.01.2023 приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України, знаходячись на асфальтованій ділянці дороги, яка розташована за адресою: Львівська обл., м. Борислав, вул. Коваліва, 14-А, біля службового автомобіля марки «Тойота Пріус» д.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований за вказаною адресою, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди, після чого надав працівникам поліції неправомірну вигоду у сумі 2200 грн. поклавши вказані кошти під блокнот, який знаходився на багажному відділенні службового автомобіля.

Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , будучи повідомленою про місце, дату та час судового засідання згідно ст. 135 КПК України, у таке не з`явилася. Проте у поданому клопотанні просила розглядати таке у її відсутності та прокурора.

Беручи до уваги положення ст. ст. 22, 26 вказаного Кодексу у частині того, що сторони (учасники) кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя вважає за можливе вказане у клопотанні слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , задовольнити та проводити розгляд зазначеного клопотання про арешт майна у їх відсутності.

У зв`язку із неявкою слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 та прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою програмно-апаратного комплексу «АКОРД», не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З огляду на вищенаведене, слідчий мав діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна про накладення арешту на вилучене під час огляду місця події.

Відповідно до частини 2 та 7 статті 115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час.

У свою чергу, статтею 116 КПК України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

З матеріалів клопотання встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучено 23.01.2023 під час огляду місця події. Водночас слідчий пропустив процесуальний строк, визначений приписами ч.5 ст. 171 КПК України.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Разом із тим, з клопотанням про арешт майна відповідно до пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України слідчий звернувся до слідчого судді 25.01.2023, тобто після спливу граничного строку.

З огляду на вищенаведене, слідчий мав діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна про накладення арешту на вилучене під час огляду місця події.

Пропустивши строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий у своєму клопотанні не просить його поновити, жодних аргументів на підтвердження поважності причин, які б слугували підставою для поновлення цього строку в порядку ч. 1 вищезазначеної статті та з урахуванням вимог статей 170,171 КПК України, у клопотанні не наведено.

Слідчий суддя вважає, що слідчий об`єктивно мав нагоду звернутись до слідчого судді, однак нехтував процесуальними правами, визначеними кримінальним процесуальним законодавством, свідомо розуміючи про негативні наслідки у разі пропущення такого строку. Не вбачається причин непереборного характеру, в силу яких слідчий з групи слідчих, яка складає два слідчих або прокурор, з групи прокурорів, яка складає три прокурори були позбавлені реальної можливості подати клопотання про арешт майна, а отже не можуть бути сприйняті судом як поважні.

Оскільки клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано з пропуском строку, зважаючи на імперативну норму абзацу другого частини 5 статті 171 КПК України, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2023 за № 0000056, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, - відмовити.

Копію ухвали слідчого судді не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати слідчому СВ Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 ..

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошувався негайно після її постановлення.

Слідчий суддя

Дрогобицького міськрайонного суду

Львівської області ОСОБА_1