1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2310/23 1-кс/335/779/2023
04 квітня 2023 року м. Запоріжжя
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що 16.03.2023 приблизно о 17:45 год. на блок-посту ЗП-01 на о. Хортиця у м. Запоріжжі, під час фільтраційних заходів було зупинено автомобіль «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом «TRAILOR» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив у причепі металобрухт, без відповідних документів (5370). Так, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, Острів Хортиця, біля блок посту НОМЕР_3 , 16 березня 2023 року, у період часу з 21 години 20 хвилин до 22 години 00 хвилин було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «DAF» вантажний, д.н.з. НОМЕР_1 , з приєднаним напівпричепом «TRAILOR» д.н.з. НОМЕР_2 , всередині якого знаходиться металобрухт; свідоцтво про реєстрацію напівпричепом «TRAILOR» д.н.з. НОМЕР_2 , НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «DAF» вантажний, д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 ; ключі від запалювання транспортного засобу марки «DAF» вантажний, д.н.з. НОМЕР_1 ; видаткова накладна №13А9 від 16 березня 2023 року; акт від 16.03.2023 про джерело походження, посвідчення № НОМЕР_6 ; товаро-транспортна накладна №13А3. 17.03.2023 винесено постанову про визнання вилученого в ході огляду місця події речовими доказами та транспортовано на зберігання до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя вул. Возз`єднання України 32.
З метою забезпечення збереження речових доказів та подальшого використання як доказ факту чи обставини, що встановлюються на час кримінального провадження, дізнавач звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні.
У судове засідання дізнавач та/або прокурор не зявилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Представник власника майна ОСОБА_5 та ТОВ "Мегаметл" адвокат ОСОБА_6 у судове засідання надав заперечення, згідно якого зазначив, що на момент зупинки автомобіля «DAF» д.н.з. НОМЕР_7 , з причепом «TRAILOR» д.н.з. НОМЕР_8 , жодних підстав для його зупинки та огляду у працівників поліції не було. Відомості до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення внесені не були. Проведення огляду місця події до внесення відомостей до ЄРДР є законним лише у разі наявності інформації про вчинення кримінального правопорушення, зафіксованої у процесуальній формі. Жодних даних про наявність такої інформації в матеріалах клопотання немає. Також, клопотання дізнавача ОСОБА_3 , має суттєві протиріччя. Він вказує, що зупинений автомобіль перевозив у причепі металобрухт без відповідних документів, при цьому, сам же вказує що під час огляду були вилучені; видаткова накладна №139 від 16.03.2023, акт про джерело походження від 16.03.2023, посвідчення № НОМЕР_6 , товаро-транспортна накладна № 13A3. Які інші відповідні документи має мати водій, ОСОБА_3 , не вказує. Відповідно до пояснень ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 , а також самого протоколу огляду, автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_7 , з причепом «TRAILOR» д.н.3. НОМЕР_8 , було вилучено саме на блок посту, саме там його було опечатано. Тож не зрозуміло яким чином, опечатаний автомобіль з причепом опинився у відділі поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Також, зазначено, що відповідальність за скоєння злочину передбаченого ст. 213 КК України, настає за порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом. Так, ч. 1 цієї статті передбачено «здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами, здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів посадовими особами суб`єктів господарської діяльності, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, надання приміщень та споруд, для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту». Матеріали клопотання дізнавача ОСОБА_3 , не мають жодної інформації про таку особу. Вони взагалі не мають ніякого документу, який би свідчив про те, що такий злочин мав місто де не будь та будь коли. Отже не зрозуміло речовими доказами чого можуть бути вилучені речи. Натомість, ТОВ «Мегаметл», яке є власником металобрухту, офіційно зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань доступ до якого є вільним та не відповідає статусу суб`єкта господарської діяльності, відомості про якого не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ТОВ «Мегаметл» є КВЕД 46.77 «Оптова торгівля відходами та брухтом», який відповідно до сервісу для визначення кодів видів економічної діяльності за КВЕД-2005 та КВЕД-2010 включає: оптову торгівлю металевими та неметалевими відходами та брухтом, матеріалами для вторинного перероблення, у т.ч. їх збирання, сортування, сепарацію, демонтаж (розбирання) відпрацьованих виробів, таких як автомобілі, з метою одержування їх деталей, що можуть бути використані повторно, фасування та перефасування, зберігання та доставку, але без операцій з їх трансформації (перероблення). Крім того, відходи, що їх купують і продають, мають залишкову вартість...». Вважає клопотання дізнавача сектору дізнання необґрунтованими, незаконним та безпідставним, та таким, що не підлягає задоволенню. Просить розглядати клопотання за його відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
16 березня 2023 року, у період часу з 21 години 20 хвилин до 22 години 00 хвилин, було проведено огляд місця події за адресою: м. Запоріжжя, о. Хортиця, біля блок посту М-1, під час якого було виявлено та вилучено майно, предмети та документи, зазначені у клопотанні.
17.03.2023 дізнавачем сектору дізнання винесено постанову про визнання вилучених під час проведення огляду речей та документів, речовими доказами
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частиною 1 ст. 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Разом з цим, звернувшись на виконання вимог статті 170 КПК України, після вилучення вказаного майна з клопотанням про його арешт, дізнавач, обмежившись загальним посиланням на норми КПК України, не навів жодної правової підстави для арешту вказаного у клопотанні майна, не вмотивував приводів припускати, що невжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження може призвести до настання негативних наслідків.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешт майна слідчим не долучено жодних доказів та не наведено жодних аргументованих доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також того, що у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є виправдана необхідність.
Згідно зі статтею 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Враховуючи викладені обставини, а також те, що органом досудового розслідування, не доведено той факт, що вилучене майно має відношення до обставин, які підлягають дослідженню у відповідному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 та ч. 3 ст. 173 КПК України, є підставою для повернення тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити у повному обсязі.
Негайно повернути вилучене під час проведення огляду місця події 16.03.2023 майно, а саме:
- транспортний засіб «DAF» вантажний, д.н.з. НОМЕР_1 , з приєднаним напівпричепом «TRAILOR» д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію напівпричепа «TRAILOR» д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від запалювання транспортного засобу марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 власнику ОСОБА_5 ;
- вилучений металобрухт, який знаходиться у причепі «TRAILOR» д.н.з. НОМЕР_2 , видаткову накладну №13А9 від 16.03.2023, акт від 16.03.2023 про джерело походження, посвідчення № НОМЕР_6 , товаро-транспортну накладну №13А3 власнику ТОВ «Мегаметл» (представнику).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1