УХВАЛА

Іменем України

17.02.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

їх захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Житомира клопотання сторін про продовження та зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000502 від 17.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває вказане кримінальне провадження.

Ухвалою судді від 23.01.2023 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду кримінального провадження в підготовче судове засідання не з`явились, будь-яких заяв про відкладення розгляду кримінального провадження чи розгляду справи за їх відсутності не подавали, тому суд дійшов висновку про необхідність відкладення підготовчого судового засідання.

Щодо розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, учасники кримінального провадження не заперечували щодо розгляду вказаних клопотань за відсутності потерпілих.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив продовжити строк застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має міцних соціальних зв`язків, не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Вказували, що їх підзахисний, тривалий час вже з 02.06.2022 року знаходиться під вартою, раніше не судимий та не має наміру переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки, а тому, враховуючи наявність у ОСОБА_4 постійного місця проживання у м. Житомирі, разом із матір`ю, яка хворіє на цукровий діабет та потребує постійного догляду, просили обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання або обрати тримання під вартою із можливістю внесення максимальної суми застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні була допитана мати обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_13 , яка просила змінити сину запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки вона хворіє на цукровий діабет та потребує постійного стороннього догляду та фізичної допомоги від єдиного сина. Зазначила, що є власницею житлового будинку, проживає сама із неповнолітньою дочкою та сином, чоловіка не має, та не заперечує якщо її син буде під цілодобовим домашнім арештом за місцем свого проживання та реєстрації в її будинку.

Вислухавши учасників, дослідивши наявні матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.12.2022 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 26.02.2023 (включно), без визначення розміру застави.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, що мають значення для вирішення даного питання.

Згідно п.36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом із тим, вирішуючи питання про продовження або зміну запобіжного заходу обвинуваченому, який з червня 2022 року перебуває під вартою, суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів З і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

За частиною 4 статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 тривалий час з 02.06.2022 року перебуває під вартою, має постійне місце проживання, має достатні соціальні зв`язки, оскільки до затримання проживав із неповнолітньої сестрою та матір`ю, яка хворіє на цукровий діабет та на теперішній час потребує постійного цілодобового стороннього догляду; раніше не судимий, враховуючи, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати, зокрема, ризик переховування від суду, з огляду на суворість можливого покарання, що є суттєвим елементом при оцінюванні дійсності ризику та відсутність достатніх стримуючих факторів, а також існує значний ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих, оскільки на даному етапі ще не встановлені всі суттєві обставини кримінального правопорушення, не допитані потерпілі, свідки та інші особи у кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 із застосуванням електронного засобу контролю.

Вказаний запобіжний захід в достатній мірі зможе запобігти наведеним у ч.1 статті 177 КПК ризикам, контролювати поведінку обвинуваченого поза утриманням у слідчому ізоляторі, при цьому не призведе до тривалого обмеження прав обвинуваченої особи, порушення відносно неї презумпції невинуватості та права особи на мінімальну фізичну свободу до винесення відносно неї остаточного рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 61, 177, 314-316, 331, 372, 392, 181, 183, 184, 194 КПК України,

У Х В А Л И В:

Відкласти підготовче засідання у кримінальному провадженні №0000502 від 17.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-1 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, на 02 березня 2023 року на 15 годину в залі суду 4Б4 м. Житомира.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження: прокурора, потерпілих, обвинувачених та захисників.

У задоволенні клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із використанням електронного засобу контролю, строком на 60 діб, тобто до 17 квітня 2023 року включно.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до суду,

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання,

- утриматися від будь-якого спілкування з потерпілими, свідками, експертами по цій справі;

- не виїжджати за межі України без дозволу суду;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого.

Виконання ухвали суду та контроль за його поведінкою покласти на уповноважену службову особу Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1