Справа № 202/1674/23
Провадження № 1-кп/202/317/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особа, відносно якої

розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000192 від 16 січня 2022 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України-

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000192 від 16 січня 2022 рокуза ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 12.01.2022, приблизно о 00 годин ЗО хвилин ОСОБА_4 , будучи неосудним, проходив по залізничним коліям, де побачив сигнальну установку № 1/6 перегону станції імені ОСОБА_6 - Шпичкине в м. Краматорську. 12.01.2022 приблизно о 00 годин 40 хвилин ОСОБА_7 перебуваючи поблизу сигнальної установки № 1/6 перегону станції імені ОСОБА_6 - Шпичкине в м. Краматорську, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, наявними в нього ломом та сокирою пошкодив двері сигнальної установки звідки викрав майно яке належить АТ «Українська залізниця», а саме: - 2 трансформатори «СОБС -2 А», вартістю 585 гривень 00 копійок кожен, загальною вартістю 1 170 гривень 00 копійок. - 2 трансформатори «РОБС -З А», вартістю 150 гривень 00 копійок кожен, загальною вартістю 300 гривень 00 копійок. Після чого з викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння суспільно небезпечного діяння зник, та у подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши структурному підрозділу «Слов`янська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» матеріальній збиток на загальну суму 1 470 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме вчинення таємного, викрадення чужого майна (крадіжка).

Також, 16.01.2022 приблизно 00 годин 25 хвилин ОСОБА_4 проходив по залізничним коліям, де побачив релейну шафу С/У №4 на перегоні Словянськ - Шпичкине в м.Краматорську. Так, 16.01.2022 приблизно о 00 годин 40 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи поблизу лінії електропередачі №120, біля релейну шафу С/У№4 на перегоні Словянськ - Шпичкине в м. Краматорську, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, наявними в нього ломом та сокирою пошкодив двері релейної шафи, після чого відкривши вказані двері, шляхом демонтажу, за допомогою наявних знарядь для можливості скоєння, суспільно небезпечного діяння викрав майно, яке належить структурному підрозділу «Слов`янська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», а саме: - 1 трансформатор «ПОБС- ЗА», вартістю 400 гривень 00 копійок. - 1 трансформатор «РОБС-ЗА» вартістю 250 гривень 00 копійок. З викраденим майном, а саме трансформатором «ПОБС - ЗА», та «РОБС- ЗА», загальною вартістю 650 гривень 00 копійок, сховавши їх у наявний при собі рюкзак, ОСОБА_4 направився в напрямку місця мешкання, тобто, перебуваючи у стані неосудності, виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення суспільно небезпечного діяння до кінця, проте суспільно небезпечне діяння не було закінчене з причин, які не залежали від його волі, оскільки біля релейної шафи С/У № 4 на перегоні Словянськ - Шпичкине в м. Краматорську, був зупинений працівником «Слов`янська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, а саме вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №5 від 06.01.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період інкримінованих йому діянь виявляв і в теперішній час виявляє хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки.

За своїм психічним станом в період, до якого відноситься інкриміновані йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 , як особі, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, оскільки згідно із висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 за свої психічним станом потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, подав клопотання, у якому просив проводити розгляд справи без його участі, клопотання про застосування медичних заходів підтримує.

ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні також підтримали клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру, зазначивши, що ОСОБА_4 необхідно пройти лікування.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні належних та допустимих доказів, а саме:

протоколом огляду місця події від 16.01.2022 та фото таблицею до нього;

висновком по матеріалах перевірки факту пошкодження об`єкта залізничного транспорту від 16.01.2022;

висновком експерта №108/02 від 21.02.2022 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, відповідно до якої ринкова вартість станом на 16.01.2022 трансформатора «ПОБС- ЗА» 1990 року випуску у кількості 1 штуки складає 400 гривень 00 копійок.; трансформатора «РОБС-ЗА» 1986 року випуску у кількості 1 штуки складає 250 гривень 00 копійок;

протоколом огляду місця події від 12.01.2022 та фото таблицею до нього;

довідкою балансової залишкової вартості металів, викрадених 12.01.2022 на сигнальній установці №1/6 ст.ім. ОСОБА_6 -Шпічкіно від 12.01.2022 №744/70;

довідкою про вартість відновлювальних робіт після крадіжки трансформаторів СОБС-2 та РОБЗ-3А від 12.01.2022 №744/70;

протоколом огляду дротів з міді та частин корпусу трансформаторів від 20.01.2022 та фото таблицею до нього;

протоколом огляду мотків дротів металевого кріплення від 20.02.2022;

висновком експерта №107/02 від 21.02.2022 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, відповідно до якої ринкова вартість станом на 12.01.2022 трансформатора «СОБС- 2А» 1982 року випуску у кількості 2 штук складає 1170 гривень 00 копійок.; трансформатора «РОБС-3А» 1982 року випуску у кількості 2 штук складає 300 гривень 00 копійок.

За таких обставин, суд вважає, що сукупність вищенаведених доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_4 ознак суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме вчинення таємного, викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, а саме вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна(крадіжка).

З висновку судово-психіатричного експерта №5 від 06 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_4 , у період інкримінованих йому діянь виявляв і в теперішній час виявляє хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки.

За своїм психічним станом в період, до якого відноситься інкриміновані йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Проаналізувавши наведені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 в момент вчинення суспільно-небезпечного діяння знаходився в стані неосудності, в якому перебуває і на даний час, а тому відповідно до частини ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.

Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Пунктом 1 частини 1 статті 503 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Частиною 2 статті 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до статей 92, 93 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціалізований лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення нею суспільно небезпечних діянь. Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом (стаття 94 КК України).

Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановленому Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, та іншими законами.

Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру, суд повинен врахувати: характер і тяжкість захворювання особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, тяжкість вчиненого ним діяння, а також ступінь небезпечності останнього для себе чи інших осіб.

Характер і тяжкість захворювання визначаються клінічною формою психічного захворювання, його глибиною і стійкістю, динамікою хворобливого процесу, прогнозом його перебігу та деякими іншими обставинами, що стосуються хворобливого стану особи. Тяжкість вчиненого діяння ґрунтується на положеннях ст.12 КК України про класифікацію суспільно небезпечних діянь. Ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб містить оцінку суспільної небезпечності вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин, а також психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності даного хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Суспільні небезпечні діяння, які вчинив ОСОБА_4 , відповідно ст.12 КК України, є кримінальними проступками.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №5 від 06 року ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Частиною 3 ст.94 КК України передбачено, що госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3 - 5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст.94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру.

Враховуючи викладене вище, особу ОСОБА_4 , характер та тяжкість його психічного захворювання, тяжкість та обставини вчинення ним суспільно небезпечного діяння, ступінь небезпечності для суспільства ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про застосування щодо ОСОБА_4 примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги, що буде достатнім для запобігання вчиненню ним повторних суспільно-небезпечних діянь.

Витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 107/02 від 21.02.2022 року складають 171,61грн.; судово-товарознавчої експертизи № 108/02 від 21.02.2022 року складають 343,22грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі ст.ст.93-94 КК України, керуючись ст.ст.512,373,374 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України витрати на залучення експерта суд відносить на рахунок держави.

Арешт, накладений на рюкзак чорного кольору, металевий лом та сокиру, накладений ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 21.01.2022- скасувати.

Речові докази: рюкзак чорного кольору; трансформатор ПОБС- 3АУ 3, 1990 року випуску, також реактор РОБС -3АУЗ 1986 року випуску; 8 мотків з металу мідь, також металеве кріплення на якій заводська табличка з надписом «СОБС 2А УЗ» повернути власнику за належністю;

металевий лом та сокира знищити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копія ухвали негайно після її проголошення вручається особі, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1