Провадження № 1-кп/537/116/2023
Справа № 537/442/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2023 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні № 0000150 від 05.05.2022 -

встановив:

На розгляді в Крюківському районному суді м. Кременчука Полтавської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000150 від 05.05.2022 відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 прокурор зазначив, що до Крюківського районного суду м. Кременчука в порядку п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291, ч. 1 ст. 32 КПК України направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000150 стосовно обвинувачених ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.12.2022 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, сторона обвинувачення звертає увагу на те, що обвинувачена може: 1) переховуватися від суду, так як вона у разі обрання їй більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк (до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд; 2) продовжити вчинення кримінальних правопорушень, оскільки вона продовжила протиправну діяльність зі збуту наркотичних засобів, після проведення працівниками поліції обшуків в неї та припинення злочинної діяльності ОСОБА_9 , яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 3) здійснювати тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни останніми своїх показань під час допиту в судовому засіданні. Під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у ході досудового розслідування слідчим суддею під час досудового розслідування, враховувались ряд факторів та обставин ризиків, наявність яких на даний час не зменшилась. Застосування відносно ОСОБА_4 більш м`яких, не пов`язаних із триманням під вартою, запобіжних заходів недоречно, оскільки на даний час існують вищезазначені ризики, які передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим прокурор подав клопотання про продовження тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 прокурор зазначив, що до Крюківського районного суду м. Кременчука в порядку п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291, ч. 1 ст. 32 КПК України направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000150 стосовно обвинувачених ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.12.2022 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу, сторона обвинувачення звертає увагу на те, що обвинувачена може: 1) переховуватися від суду, так як вона уразі обрання їй більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк (до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд; 2) продовжити вчинення кримінальних правопорушень, оскільки вона продовжила протиправну діяльність зі збуту наркотичних засобів, після проведення працівниками поліції обшуків в неї та припинення злочинної діяльності ОСОБА_9 , яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; 3) здійснювати тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни останніми своїх показань під час допиту в судовому засіданні. Застосування відносно ОСОБА_5 більш м`яких, не пов`язаних із триманням під вартою, запобіжних заходів недоречно, оскільки на даний час існують вищезазначені ризики, які передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим прокурор подав клопотання про продовження тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 прокурор зазначив, що до Крюківського районного суду м. Кременчука в порядку п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291, ч. 1 ст. 32 КПК України направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000150 стосовно обвинувачених ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.12.2022 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, сторона обвинувачення звертає увагу на те, що обвинувачений може: 1) переховуватися від суду, так як він уразі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк (до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд; 2) продовжити вчинення кримінальних правопорушень, оскільки він продовжив протиправну діяльність зі збуту наркотичних засобів після припинення злочинної діяльності ОСОБА_9 , яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 3) здійснювати тиск на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни останніми своїх показань під час допиту в судовому засіданні. Застосування відносно ОСОБА_6 більш м`яких, не пов`язаних із триманням під вартою, запобіжних заходів недоречно, оскільки на даний час існують вищезазначені ризики, які передбачені п.п.1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим прокурор подав клопотання про продовження тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати домашній арешт, зазначив, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, є інвалідом, у обвинуваченої є дитина, яка хворіє і потребує догляду.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника - адвоката ОСОБА_7 .

В судовому засіданні представник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, у зв`язку з хворобою обвинуваченої, що підтверджується документами. Зазначила, що прокурор не довів всіх ризиків, тому клопотання є необґрунтованим.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 погодилася з думкою свого захисника адвоката ОСОБА_8 .

В судовому засіданні представник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника - адвоката ОСОБА_7 .

Суд, заслухавши пояснення обвинувачених та їх захисників, прокурора, перевіривши матеріали провадження дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 01.12.2022 обвичнуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 38 діб в межах строку досудового розслідування, з 30.11.2022 року 14 год. 34 хв. до 06.01.2023 14 год. 35 хв. включно.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.12.2022 обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 26.02.2023.

На даний час розгляд кримінального провадження в суді не завершено.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Гарькавий проти України», №25978/07 від 18.02.2010 зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «с» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Отже право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Прокурором доведено, що встановлені судом ризики, а саме ризик вчиняти інше кримінальне правопорушення, переховування від суду, впливати на свідків та потерпілих на даний час не зникли та не зменшилися, що не спростовано стороною захисту.

Враховуючи, те, що санкція ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України яка інкримінується ОСОБА_4 , ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України яка інкримінується ОСОБА_5 , ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України яка інкримінується ОСОБА_6 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, що вони можуть переховуватись від суду (пункт 1 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України), оскільки останні не має постійного місця робити, відповідно і джерел доходу, не навчаються, вчинили тяжкий злочин.

Тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте подекуди таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Крім того, ризик втечі оцінюється у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками.

Медичних висновків, які б обґрунтовано давали суду підстави вважати, що за станом здоров`я обвинувачені не можуть утримуватися в умовах СІЗО, сторонами не подано.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів, правильності кваліфікації дій вирішуються під час судового провадження під час розгляду справи по суті.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотань судом вивчалася можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановлених судом ризиків. На думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе його унеможливити. Застосування домашнього арешту на даній стадії судового розгляду є недоцільним з огляду на відсутність особливої довіри до обвинувачених в підтвердження можливості дотримання ними процесуальних обов`язків. Крім того, суду не надано згоди власників житла на перебування у ньому обвинувачених під домашнім арештом. Особисте зобов`язання як і застава, на думку суду, з урахуванням особи обвинувачених, характеру обвинувачення, тяжкості покарання, що їм загрожує, не забезпечить їх належної поведінки. Письмових зобов`язань інших осіб про поруку за виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків та їх доставки до суду не надходило.

З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими наявність зазначених прокурором підстав для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ст. 177, 178, 197, 199 КПК України, оскільки менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Зважаючи на те, що завершення судового розгляду кримінального провадження до закінчення дії попередніх ухвал про тримання під вартою є неможливим, суд дійшов висновку, що обраний обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України чи підстав для застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, мета, підстави, що стали обставиною для обрання обвинуваченим запобіжного заходу тримання під вартою є й надалі актуальними, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи.

Відповідно до положень п.п. 4 та 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, передбаченого ст. 255 КК України, а також щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 263 КК України, беручи до уваги всі досліджені обставини справи, суд вважає за доцільне не визначати розмір застави.

Керуючись статтями 177, 183, 314, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, громадянці України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 14.02.2023 до 14.04.2023, без визначення розміру застави.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, громадянці України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 14.02.2023 до 14.04.2023, без визначення розміру застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 14.02.2023 до 14.04.2023, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду виготовлено та підписано 14.02.2023.

Суддя ОСОБА_1