Справа № 203/498/23
Провадження № 1-кс/0203/1549/2023
УХВАЛА

23 березня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі:

слідчої - ОСОБА_3 ,

захисника власника майна - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000397 від 23.08.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 з клопотанням про арешт майна, за погодженням з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , заявленим у кримінальному провадженні №0000397 від 23.08.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в якому слідчий просить суд:

- розглянути та задовольнити клопотання про арешт майна, а саме: транспортного засобу - автомобіля «Land Rover Range Rover» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; ключ-брелок автомобіля «Land Rover».

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000397, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 23.08.2022 року за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

20.03.2023 року у проміжок часу з 15:05 години до 16:58 години було проведено обшук автомобіля «Land Rover Range Rover» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким фактично користується підозрювана ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наслідком проведеного обшуку є виявлення та вилучення транспортного засобу - автомобіля «Land Rover Range Rover» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з ключем-брелком від автомобіля «Land Rover». Вказані речі були визнані речовими доказами, про що винесено відповідну постанову. При цьому, у клопотанні вказано, що вказані речі мають значення речових доказів.

Так, автомобіль «Land Rover Range Rover» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , та ключ-брелок від нього використовувались ОСОБА_7 , у тому числі під час здійснення злочинної діяльності, для підтримки зв`язку (зустрічей для обговорення злочинної діяльності) з іншими співучасниками кримінальних правопорушень та невстановленими органами досудового розслідування особами, а також військовозобов`язаними громадянами України чоловічої статі. У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів, за погодженням з прокурором.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.03.2023 року, судову справу №203/498/23, провадження №1-кс/0203/1549/2023, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана канцелярією суду - 22.03.2023 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначене судом на 23.03.2023 року.

У судове засідання 23.03.2023 року з`явились слідчий та захисник власника майна.

Під час судового засідання слідчий підтримала вимоги клопотання про арешт майна та просила суд задовольнити їх повністю, підстави звернення до суду з клопотанням пояснила суду таким чином, як про це зазначено вище.

Водночас у судовому засіданні слідчий зазначила, що при складанні клопотання була допущена описка та замість правильної мети накладення арешту на майно - конфіскація майна як виду покарання, вказано неправильну мету - збереження речових доказів. Тому слідчий просила суд врахувати ці пояснення та розглянути клопотання, з огляду на виправлену мету накладення арешту на майно, а саме: забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Захисник власника майна заперечував проти задоволення клопотання слідчого про арешт майна, просив суд відмовити у його задоволенні, пояснивши, що майно не належить підозрюваній, а належить її батькові на праві власності. При цьому вказаний у клопотанні транспортний засіб стояв у дворі будинку батька підозрюваної та не використовувався під час здійснення злочинної діяльності, та на нього не може бути накладений арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення та думки слідчого, захисника, вивчивши доводи слідчого, викладені в клопотанні та повідомлені під час судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Слідчим суддею встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000397, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 23.08.2022 року за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2023 року, (слідчий суддя - ОСОБА_8 ), справа №203/498/23, провадження №1-кс/0203/1487/22, було частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про надання дозволу на проведення обшуку, заявлене у кримінальному провадженні №0000397, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 23.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та надано слідчим та прокурорам у кримінальному провадженні №0000397 дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу марки «Land Rover Range Rover», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), що перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення: будь-яких документів, які посвідчують особу з явними ознаками підроблення, бланків документів, чорнових записів, що містять відомості щодо захворювань громадян України чоловічої статі, які можуть бути підставою надання права перетину вказаними особами державного кордону України; печаток підприємств, установ, організацій будь-якої форми власності, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом; відеореєстраторів; комп`ютерної техніки; мобільних телефонів, сім-карток мобільних операторів; карт пам`яті; флеш-накопичувачів.

Вказана ухвала суду набрала законної сили станом на 18.03.2023 року.

За відомостями з протоколу обшуку від 19.03.2023 року, у ході проведеного обшуку транспортного засобу - автомобіля марки «Land Rover Range Rover», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , було виявлено та вилучено: ключ-брелок «Land Rover», автомобіль «Land Rover Range Rover», з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Протокол був підписаний 19.03.2023 року із зауваженнями адвоката.

За відомостями про реєстрацію права власності на транспортний засіб, право власності на автомобіль марки «Land Rover Range Rover», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , зареєстроване за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суд зазначає, що відповідно до абзацу першого частин 1, 2, 3, 4, 5, 10 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до положень статті 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частин 2, 3 статті 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1, частини 3 статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу , у разі скасування арешту.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до частини 6 статті 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Згідно з частиною 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Відповідно до положень статті 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Аналіз викладеного вище дає суду підстави для висновку про те, що у слідчого судді відсутні визначені КПК України правові підстави для задоволення заявленого слідчим клопотання. Оскільки арешт з метою конфіскації майна як виду покарання накладається на майно підозрюваного. Крім того, конфіскація як вид можливого покарання полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Натомість майно, на яке слідчий просить суд накласти арешт, а саме на: транспортний засіб - автомобіль «Land Rover Range Rover», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; ключ-брелок автомобіля «Land Rover», належить на праві власності третій особі - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), а підозрювана - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є користувачем вказаного транспортного засобу, проте не власником. При цьому не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Тому, з огляду на заявлену мету накладення арешту на майно - конфіскація майна як вид покарання, у суду відсутні правові підстави для накладення арешту на майно третьої особи з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись статтями 167, 168, 170, 171, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000397 від 23.08.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та оголошено о 17:30 годині 27.03.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1