У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.12.2022 Справа №607/17807/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщення зали судових засідань, клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000610 від 02 травня 2022 року, про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 на строк 60 діб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

15.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

В подальшому 21.04.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

02.05.2022 близько 16:00 год., в період дії на воєнного стану в Україні у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні магазину «Econom Class», що за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 02.05.2022 близько 16:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Econom Class», що за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до стелажу на якому знаходився чоловічий одяг, після чого взяв два спортивні чоловічі костюми торгівельної марки «Raval» темно-синього кольору з якими зайшов в примірочну, де одягнув на себе під свій верхній одяг один із спортивних костюмів.

В подальшому вийшовши із примірочної ОСОБА_4 , залишив інший спортивний костюм на стелажі, після чого, з метою доведення злочину до кінця, не маючи наміру розрахуватися за спортивний чоловічий костюм торгівельної марки «Raval» темно-синього кольору вартістю 944,33 грн. який належить ФОП ОСОБА_7 , попрямував до виходу із приміщення магазину, однак був помічений касиром вказаного магазину ОСОБА_8 .

На вимогу ОСОБА_8 зупинитись ОСОБА_4 , не відреагував та усвідомлюючи, що здійснює відкрите викрадення майна, з метою доведення злочину до кінця вибіг із приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на вулицю, де в подальшому був затриманий працівником магазину.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте його не було закінчено, з причин які не залежали від його волі.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, вчинене повторно.

Крім цього, Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX, яким затверджено указ Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

15.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, 21.04.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Крім цього, 21.05.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» № 2212-IX, яким затверджено Указ Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.05.2022 близько 17:29 год., в період дії воєнного стану в Україні у ОСОБА_4 , раніше судимого за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, який перебував на дитячому майданчику, що знаходиться за адресою: бульвар Данила Галицького, 8, в м. Тернополі, повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, 21.05.2022, близько 17:29 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на дитячому майданчику, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , присів на лавку, яка знаходиться на вищевказаному дитячому майданчику, та на якій лежала сумка чорного кольоруу якій знаходились: дві в`язки ключів, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, а також мобільний телефон торговельної марки Xiaomi моделі Redmi Note 9 синього кольору, вартістю 4125 грн., що належить ОСОБА_9 , після чого, оглянувши вміст сумки, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно, заховав вказану сумку з майном що знаходилось у ній, у сумку, яку мав із собою.

В подальшому ОСОБА_4 , з викраденими речами, покинув місце вчинення злочину, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 4125 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчинене повторно.

Метою продовження застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбачених ст. 177 КПК України, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п. 3 незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами продовження застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.186, ч.4 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування 12.10.2022 у відповідності до вимог ст.290 КПК України, у об`єднаному кримінальному провадженні №0000610 від 02.05.2022 за ознаками злочинів, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186, ч.4 ст.185 КК України, слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за дорученням в порядку ч.1-3 ст.290 КПК України прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 завершено досудове розслідування та сторонам кримінального провадження надано доступ до вказаних матеріалів досудового розслідування з метою їх ознайомлення.

Так, з 12.10.2022 по даний час сторона захисту в порядку ч.1-3 ст.290 КПК України, ознайомлюється з матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню ризикам: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, виникла необхідність у продовжуванні застосуванні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та не зможе запобігти виженаведеним ризикам, а тому, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 з приводу задоволення клопотання заперечив та просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який брав участь у судовому засіданні дистанційно у режимі відеоконференції, підтримав доводи свого захисника.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській областіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000610 від 02 травня 2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України за фактом закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, вчинений повторно та ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 травня 2022 року близько 16:00 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Econom Class», що розташований за адресою: м. Тернопіль, вул. Лесі Українки, 25, під час введеного воєнного стану в державі (Указ Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року), одягнувши на себе спортивний чоловічий костюм, вартістю 944,33 грн, намагався його викрасти, однак при виході із вищезазначеного приміщення був помічений працівником, на словесні зауваження останній не реагував та продовжуючи свій злочинний умисел вибіг із магазину, після чого був затриманий поблизу будинку АДРЕСА_3 , працівником магазину.

За вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 від 02.05.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

02 травня 2022 року ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

03 травня 2022 року ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000610, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

04 травня 2022 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб до 23:59 год. 03.07.2022.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 21 травня 2022 року близько 18:30 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому в межах кримінального провадження № 0000610, було обрано запобіжний у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, під час введеного воєнного стану в державі (Указ президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року) перебуваючи на дитячому майданчику що по бульварі Данила Галицького, 8 в м. Тернополі, таємно, шляхом вільного доступу викрав сумку в якій знаходився мобільний телефон торговельної марки «Xiaomi», моделі «Redmi Note 9» синього кольору, яка знаходилася на лавці вказаного дитячого майданчику, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 4125 гривень.

За вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000677 від 22.05.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

22 червня 2022 року ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000677, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

22 червня 2022 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000610 від 02 травня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, № 0000677 від 22 травня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 217 КПК України, об`єднано в одне провадження, якому присвоєно номер № 0000610.

23 червня 2022 року ОСОБА_4 в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000610, було повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України.

01 липня 2022 року ОСОБА_4 в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000610, було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 05.07.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000610 від 02 травня 2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України за підозрою ОСОБА_4 зупинено, у зв`язку із оголошенням підозрюваного у розшук.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільській області від 07.07.2022 у справі № 607/8467/22 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В подальшому, згідно протоколу обшуку від 30.09.2022, в період з 08 год. 42 хв. по 09 год. 32 хв. на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільській області від 27.09.2022 у справі № 607/13115/22 в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , було виявлено та затримано розшукуваного підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 30.09.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000610 від 02 травня 2022 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України відновлено.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільській області від 16.11.2022 у справі № 607/16506/22 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 30 днів до 23 год. 59 хв. 15.12.2022.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме:

-Постановою про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень від 22.06.2022;

-Протоколом огляду місця події від 02.05.2022;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.05.2022;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 02.05.2022;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.05.2022;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину 02.05.2022;

-Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 09.05.2022;

-Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 09.05.2022;

-Протоколом огляду предмету від 03.05.2022;

-Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 02.05.2022;

-Висновком експерта № СЕ-19/120-22/4410-ТВ від 28.05.2022;

-Повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 03.05.2022;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.06.2022;

-Протоколом огляду місця події від 21.05.2022;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 23.05.2022;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.06.2022;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 21.06.2022;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 31.05.2022;

-Протоколом огляду відеозапису за участю свідка ОСОБА_13 від 31.05.2022;

-Постановою про визнання відеозапису електронним документом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 31.05.2022;

-Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 31.05.2022;

-Протоколом добровільної видачі ОСОБА_4 від 24.05.2022;

-Протоколами огляду речей від 24.05.2022;

-Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 24.05.2022;

-Висновком експерта № СЕ-19/120-22/5431-ТВ від 27.06.2022;

-Повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 22.06.2022;

-Повідомленням про нову підозру ОСОБА_4 від 22.06.2022;

-Повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 від 01.07.2022.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри.

У зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , у слідчого виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду від 30.09.2022 про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2022 року про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати й надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали при застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області вважав, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інші злочини є те, що підозрюваний, немає постійного джерела доходу, та офіційно не працевлаштований, на шлях виправлення не став, а вчинив тяжкий злочин в умовах воєнного стану в Україні. Крім того, ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000610, в якому йому було обрано запобіжний захід на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_14 №607/5446/22 від 04 травня 2022 року у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, не зважаючи на покладені на нього обов`язки слідчим суддею 21 травня 2022 року без дозволу слідчого, прокурора та суду покинув місце свого проживання за яким він зареєстрований та де він повинен перебувати на момент дії вищезазначеної ухвали, а саме, по АДРЕСА_1 та вчинив новий тяжкий злочин в умовах воєнного стану, а саме перебуваючи на дитячому майданчику за адресою: АДРЕСА_3 таємно викрав сумку чорного кольоруу якій знаходились: дві в`язки ключів та мобільний телефон торговельної марки Xiaomi моделі Redmi Note 9 синього кольору, вартістю 4125 грн., що належить ОСОБА_9 . Зазначене свідчить про порушення підозрюваним ОСОБА_4 обраного йому 04.05.2022 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а саме заборони йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» від 12 грудня 1991 року ризик вчинення нових злочинів має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятися у своїх злочинних діяннях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним у світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.
Ризиком того, що ОСОБА_4 може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду є те, що він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які у випадку доведення його винуватості передбачено покаранні у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, таким чином з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини підозрюваний може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Разом з тим, зазначаю, що пунктом 58 рішення ЄСПЛ у справі «Beccievv.Moldova» від 04 жовтня 2005 року (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У даному випадку ОСОБА_4 не стійкий до спокуси заволодіння чужим майном, про що свідчать останні два факти зазначені в даному клопотанні, ніде не працює, схильний до вчинення злочинів проти власності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на ще недопитаних в судовому засіданні свідків у даному кримінальному провадженні, є те, що ОСОБА_4 добре відомі місця роботи свідків, так як інформація про них міститься в матеріалах кримінального провадження, з якими підозрюваний ознайомлений, та усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним діяння, може навмисно схиляти потерпілих та свідків до зміни наданих раніше показань чи до відмови давати показання, що негативно вплине на судовий розгляд кримінального провадження.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

Втім, за наведених вище обставин, на переконання слідчого судді, застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує унеможливлення продовження ОСОБА_4 злочинної діяльності, навіть у разі перебування його під цілодобовим домашнім арештом.

Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на увагу не заслуговують, оскільки беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 менш суворих запобіжних заходів, не зможе попередити ризики, визначені у ст. 177 КПК України та забезпечити належне виконання нею покладених обов`язків.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя доходить висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу.

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, які на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту щодо зменшення обсягу заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено. Так, підозрюваним та його захисником не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.

Також, слідчий суддя враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, і відповідно до наданих доказів приймає до уваги, що у підозрюваного слабкі соціальні зв`язки, оскільки ОСОБА_4 є неодружений та жодні особи на його утриманні не перебувають, а також, відсутність у нього офіційного місця роботи та відсутність доказів про негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював його перебування в умовах СІЗО. Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, який би запобіг встановленим ризикам, а також вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також, слідчий суддя бере до уваги, що в ході досудового розслідування 12.10.2022 у відповідності до вимог ст.290 КПК України, у об`єднаному кримінальному провадженні №0000610 від 02.05.2022 за ознаками злочинів, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186, ч.4 ст.185 КК України, слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за дорученням в порядку ч.1-3 ст.290 КПК України прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 завершено досудове розслідування та сторонам кримінального провадження надано доступ до вказаних матеріалів досудового розслідування з метою їх ознайомлення. Враховуючи вищевикладене та ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Так, з 12.10.2022 по даний час сторона захисту в порядку ч.1-3 ст.290 КПК України, ознайомлюється з матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.11.2022 у справі № 607/15997/22 встановлено підозрюваному ОСОБА_4 , стороні захисту, зокрема адвокату ОСОБА_5 , строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000610 від 02 травня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.186, ч.4 ст.185 КК України, до яких слідчим надано доступ, визначивши такий у тридцять календарних днів, з дня постановлення цієї ухвали, після спливу якого підозрюваний та його захисник у даному кримінальному провадженні вважатимуться такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів даного кримінального провадження.

Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження має вагоме значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування, оскільки якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень ст. 290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може бути продовжений. Таке продовження строку запобіжного заходу необхідне для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 та є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Крім цього, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України). У свою чергу при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України).

Отже, застава (як альтернатива триманню під вартою) є складовою запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтованість її розміру (як еквіваленту триманню під вартою) підлягає перевірці щоразу при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, ухвалою слідчого судді від 30.09.2022 ОСОБА_4 визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 000,00 грн. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , його матеріальний стан, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави.

При цьому, такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваного, однак водночас є суттєвим для його майнового стану та небажаним для втрати, а відтак, дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження та запобігання встановленим ризикам.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000610 від 02 травня 2022 року, про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слід задовольнити частково та продовжити на 55 (п`ятдесят п`ять) днів строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 000,00 грн (п`ятдесят дві тисячі гривень 00 копійок), відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2022 року.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 184, 197, 199, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000610 від 02 травня 2022 року, про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити на 55 (п`ятдесят п`ять) днів строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 000,00 грн (п`ятдесят дві тисячі гривень 00 копійок), відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2022 року.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 01 лютого 2023 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошений 12 грудня 2022 року о 08 год. 45 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1