Справа №538/560/23
Провадження №1-кп/538/127/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої сторони ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця кримінальне провадження № 0000038 від 08.03.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Красноград Красноградського району Харківської області, громадянка України, із середньою освітою, не одружена, яка має на утриманні малолітню дитину, працюючу на посаді кухонного робітника ТОВ «Олександр», яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , не судима, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за наступних обставин.

Так ОСОБА_4 з метою отримання державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, механізм призначення та виплати якої, передбачений «Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022 року, особисто в електронній формі, використовуючи власний мобільний телефон марки Oppo A53, на якому встановлено мобільний додаток Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Портал Дія», сформувала та подала електронну заяву про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4 та її малолітньої сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Під час заповнення даних заяв ОСОБА_4 внесла дані щодо адреси місця своєї реєстрації в АДРЕСА_2 , та пройшла електронну ідентифікацію та автентифікацію з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації.

Після чого, 30.08.2022 року ОСОБА_4 в мобільному додатку Порталу Дія отримала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за № НОМЕР_1 , та довідку внутрішньо переміщеної особи на малолітню дитину, ОСОБА_6 , якому було також надано відповідний статус (довідка №1616-).

Обман зі сторони ОСОБА_4 виразився в тому, що в період з жовтня 2020 року по березень 2023 року вона за місцем реєстрації не проживає, а фактично проживає в АДРЕСА_1 , і за межі Полтавської області на постійне місце проживання не виїжджала, та в період з 24.02.2022 не переміщувалась з територій адміністративно-територіальних одиниць, де проводилися активні бойові дії, таким чином ні вона, ні її малолітній син ОСОБА_6 не мали права на отримання статусу внутрішньо переміщених осіб.

Після отримання 30.08.2022 року заявки на призначення допомоги та проведення звірки поданих ОСОБА_4 даних з Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб та базою отримувачів державних соціальних допомог, 30.08.2022 відділом № 3 з питань надання державних соціальних допомог, субсидій, інших видів соціальної підтримки населенню Управління соціального захисту населення Миргородської районної державної адміністрації було прийнято рішення про призначення ОСОБА_4 та її малолітньому синові ОСОБА_6 допомоги як внутрішньо переміщеним особам з серпня 2022 у розмірі 5000 грн щомісячно (3000 грн - дитині ОСОБА_6 , 2000 грн. - ОСОБА_4 ). Вказані грошові кошти у період з 08.09.2022 по 19.02.2023 зараховані на особистий рахунок ОСОБА_4 відкритий в АТ КБ «Приват Банк», та якими вона в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

Внаслідок того, що ОСОБА_4 надала недостовірні дані при поданні заяв про взяття ОСОБА_4 та її малолітнього сина ОСОБА_6 на облік внутрішньо переміщених осіб, та на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, останнім було безпідставно нараховано та виплачено бюджетні кошти у вигляді державної допомоги внутрішньо переміщеним особам, у період з серпня 2022 року по березень 2023 року в розмірі 40000 грн (сорок тисяч гривень), згідно Порядку, затвердженого постановою КМУ №332 від 20.03.2022, якими остання розпорядилася на власний розсуд, в результаті чого державі в особі Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації завдано майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст.190 КК України.

Справа надійшла до суду з обвинувальним актом.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 звернулася з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України та закриття провадження по справі, посилаючись на те, що вона повністю визнала свою вину, дала правдиві свідчення, щиро розкаялась у вчиненому, негативно оцінює злочинність своїх дій, а також активно сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, повідомила правоохоронні органи про всі відомі їй обставини вчинення кримінального правопорушення, збитки відшкодувала.

Представник потерпілого Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації в судовому засіданні зазначив, що проти клопотання обвинуваченої не заперечує, повідомив, що реальні матеріальні збитки внаслідок дій обвинуваченої відшкодовані.

Прокурор вказав про наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження, просив клопотання обвинуваченої задовольнити.

Згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В даному кримінальному провадженні було пред`явлено цивільний позов про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, які згідно ст. 12 КК України є проступком, кримінальні правопорушення вчинила вперше, вину у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, збитки відшкодувала, а тому суд вважає, що між сторонами, у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань, тобто у справі відсутній предмет спору і відповідно провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, зокрема, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки предмет спору у даній справі відсутній, провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, дані про особу ОСОБА_4 яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, конкретні обставини справи, в тому числі, позицію представника потерпілого та думку прокурора, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстави для задоволення клопотання обвинуваченої та звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям і закриття кримінального провадження.

Провадження у справі за цивільним позовом прокурора ОСОБА_3 в інтересах держави, в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих кримінальним проступком, також підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки шкода відшкодована.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 45 КК України, ст. 284 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі статті 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України- закрити.

Провадження у справі за позовом прокурора ОСОБА_3 в інтересах держави, в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих кримінальним проступком, закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1