Справа № 211/1929/16-к
Провадження № 1-кп/211/17/22
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , її представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000072, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2016, відносно:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базової середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
1.07.03.2019 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.08.2020 звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10.11.2020 ухвалу від 11.08.2020 залишено без змін,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2016, близько о 23.30 години, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїм приятелем ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли в гості до своїх знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , де також проживала бабуся ОСОБА_11 - ОСОБА_13 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою вживання спиртних напоїв та наркотичних речовин.
Приблизно о 23.30 години, 08.02.2016 ОСОБА_11 покинув вказану квартиру, а ОСОБА_4 та ОСОБА_10 продовжили вживати алкогольні напої в спальній кімнаті вищевказаного приміщення, притому голосно спілкуючись між собою, чим заважали ОСОБА_13 відпочивати в приміщенні гостьової кімнати даного житла та не зважали на неодноразові зауваження останньої, про дотримання тиші.
За вказаних обставин, приблизно о 02.55 годині, 09.02.2016 ОСОБА_13 в черговий раз зайшла до приміщення спальної кімнати, квартири за місцем свого проживання, та зробила ОСОБА_14 і ОСОБА_10 зауваження, вимагаючи поводити себе тихіше, після чого розвернулася та попрямувала до гостьової кімнати.
Вказане зауваження ОСОБА_13 , обурило ОСОБА_4 та викликало у нього гостру неприязнь до ОСОБА_13 , і умисел на спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів.
Діючи з цією метою ОСОБА_4 , наздогнав ОСОБА_13 у гостьовій кімнати даного житла, де умисно правим ліктем завдав останній одного удару в ділянку правого плеча, у наслідок чого потерпіла ОСОБА_13 , не устоявши на ногах впала передньою стороною тулубу на підлогу.
Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, знаходячись в приміщенні гостьової кімнати квартири АДРЕСА_4 , діючи з метою спричинення потерпілій ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до неї, схилився над лежачою на підлозі ОСОБА_13 , та близько о 03.00 годині 09.02.2016 умисно, зі значною силою завдав потерпілій ОСОБА_13 близько 10 ударів обома кулаками та один удар правою стопою взутою в кросівок - в голову, не переслідуючи за мету, спричинити потерпілій ОСОБА_13 смерть.
Після цього ОСОБА_4 припинив свої злочинні дії, а потерпілу ОСОБА_13 , цією ж ніччю 09.02.2016 бригадою швидкої медичної допомоги, яка приїхала до квартири АДРЕСА_4 за телефонним викликом ОСОБА_11 , було госпіталізовано до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР»», де їй було надано належну медичну допомогу.
Таким чином, у результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_13 були спричинені фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді: синців голови, гематоми з нагноєнням волосистої частини голови, крововиливів в склери, лінійного перелому обох тім`яних кісток праворуч, що продовжується на луску скроневої кістки, двостороннього суборбітального перелому верхньої щелепи, без зміщення обломків, двостороннього гемосинусу гайморових пазух, великого розміру підшкірної гематоми праворуч, множинних геморрагічних контузійних вогнищ розмірами від 4,0-5,0 мм до 10,0 мм у проекції тім`яно-скроневої області, в проекціях лобних, тім`яних та потиличних часток мозку.
Згідно висновків судово-медичної експертизи № 532 від 18.03.2016 та додаткової судово-медичної експертизи № 5324 від 20.04.2016 усі виявлені у потерпілої ОСОБА_13 тілесні ушкодження у області голови, за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, визнав повністю. У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та відмовився надавати пояснення відповідно до ст. 63 Конституції України. Просить суд його суворо не наказувати. Позовні вимоги визнав .

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується показами потерпілої, свідків та матеріалами кримінального провадження.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є донькою померлої ОСОБА_13 . Про те, що трапилося з її матір`ю, вона дізналася від сина, який їй зателефонував. Мати перебувала у лікарні, лікар розповів їй, які в неї були тілесні ушкодження: гематома головного мозку, перелом носу та щелепи, сильно заплило око. Вона була у комі, з якої вона не вийшла. Її двічі оперували, дуже тяжкий стан. Її синові розповів двоюрідний брат, її племінник. Племінник повідомив про те, що трапилось, та про те, що він не бив бабусю. Тілесні ушкодження мати отримала, перебуваючи вдома. У квартирі, де все трапилось, наразі живе її син, з червня 2021 року. Раніше також жив племінник. З племінником у неї негативні відносини, так як він повернувся з тюрми, робив вид, що він хворий, не працював. Жив у квартирі матері, хоча й мав власне житло, зі своєї квартири він знявся з реєстрації у 2015 році. Мати декілька разів виганяла племінника з квартири. Її син з матір`ю хотіли піти до нотаріуса, щоб продати квартиру. Племінник знав про це, та погрожував матері, казав, що він має право на житло. Заявлений цивільний позов підтримує повністю та просить задовольнити.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що у лютому 2016 року, приблизно о 2200 годині, йому подзвонили у двері, попросили бути понятим при проведенні слідчих дій. Пояснили, що побили сусідку. Коли він зайшов до квартири, то речі були розбросані, слідів крові не було. Коли все було оглянуто, він підписав протокол.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він є другом ОСОБА_11 . Узимку 2016 року він, ОСОБА_4 купили горілку та пішли відпочивати до Славіка ( ОСОБА_11 ) додому. До квартири прийшли він, ОСОБА_11 та дві дівчини приблизно о 23-2330 годині. Вони поїли, випили, потім ОСОБА_11 та ОСОБА_16 пішли. Згодом він заснув, проснувся, коли його розбудили працівники поліції. Поліцейські розповіли, що трапилося. Він не бачив, як все трапилося, коли він проснувся, то ОСОБА_4 лежав на підлозі. У квартирі він вживав тільки алкоголь, а ОСОБА_11 та ОСОБА_4 вживали також наркотичні засоби. У нього з бабусею були нормальні відносини. Після того, як ОСОБА_11 та ОСОБА_16 пішли , у квартирі залишилися бабуся, він, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 . Вони сиділи та шуткували, сміялися, потім зайшла бабуся та зробила зауваження. Після цього ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_11 та запитав, де він, також сказав, що бабуся їх посварила. У подальшому, коли він сходив до туалету, до туалету пішов ОСОБА_4 , в іншій кімнаті щось впало. Він вийшов з кімнати та побачив, що на підлозі лежала бабуся, поруч стояв ОСОБА_4 . Вона сказала, що з нею все добре, встала та пішла до кімнати. Тому вони пішли знову пити. У цей вечір ОСОБА_4 був у стані алкогольного сп`яніння, про бабусю нічого поганого не казав. Потім він заснув. Що саме ОСОБА_4 бив бабусю, він не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він приходиться сином потерпілій ОСОБА_6 та онуком померлої, ОСОБА_11 це його двоюрідний брат. Бабуся на брата постійно скаржилась, так як він та ОСОБА_4 часто курили «траву» у квартирі, навіть розбили вікно. Також брат погрожував йому. ОСОБА_11 телефонував йому 08.02.2016, вночі, та повідомив, що бабуся у реанімації, сказав, що її побив, зі слів ОСОБА_12 , ОСОБА_4 . Брат розповів, що спочатку він вживав алкогольні напої з ОСОБА_4 , потім до них прийшли ОСОБА_10 та дівчина. З цього приводу бабуся нервувала. У лікарні він з бабусею не спілкувався, так як вона не прийшла до тями. У вересні 2016 року він вигнав з квартири ОСОБА_11 , наразі у цій квартирі живе він. ОСОБА_11 казав, що свою квартиру він продав, тому й жив у бабусі.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_11 суду пояснив, що він приходиться онуком ОСОБА_13 . ОСОБА_4 знає з дитинства. Ввечорі 08.02.2016 він не бачив, щоб ОСОБА_4 та бабуся конфліктували, також він не бачив, щоб ОСОБА_4 спричиняв тілесні ушкодження бабусі. У той вечір ОСОБА_13 кричала на всіх, на нього також, так як їй не подобався спосіб їх життя. Серйозних конфліктів не було.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_18 суду пояснив, що ОСОБА_4 він знає, вони вчилися разом, ОСОБА_11 його знайомий. Узимку 2016 року до нього приходив ОСОБА_11 , потім пішов, згодом зателефонував та повідомив, що вбили його бабусю. Сказав, що у квартирі були ОСОБА_4 та ще хтось, не пам`ятає прізвища. До нього він приходив один, без співмешканки.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_16 суду пояснила, що у лютому 2016 року вона бачила ОСОБА_13 , коли приходила до квартири ОСОБА_11 , з нею було все добре, не бачила на ній гематом або ссаден. У квартирі знаходилися вона, ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 пішов з квартири раніше. З квартири пішли вони також разом: вона, ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 . Хлопці залишились на вулиці, а вона та ОСОБА_19 пішли.

Крім того, винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

Том № 1:

- протоколом огляду місця події від 09 02 2016 року по АДРЕСА_3 ( а.с.5-10 );

- висновком медичного огляду від 14 02 2016 року , відповідно до якого 09 02 2016 року ОСОБА_4 перебував в амфетаміново- алкогольному сп`янінні ( а.с. 42 );

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_13 ( а.с. 89) ;

- протоколом огляду трупа від 07 03 2016 року ( а.с. 148-149 );

- висновком експерта № 532 від 09 03 2016 року , відповідно до якої тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_13 носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя в момент спричинення ( а.с. 151-154 ):

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14 04 2016 року ( а.с. 156-158);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18 04 2016 року ( а.с. 170-172 );

- висновком експерта № 532/1 від 19 04 2016 року ( а.с. 177-181) .

Оцінюючи зібрані по справі докази та з урахуванням всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості, і достовірності, суд вважає, що в сукупності зібраних доказів в їх взаємозв`язку та достатності вина обвинуваченого доведена та знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні.

Зважаючи на встановлені судом докази, показання учасників кримінального провадження та свідків, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При застосуванні обвинуваченому кримінального покарання, суд враховує ч.2 ст. 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Суд, при визначені покарання обвинуваченому враховуєступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, визнав себе винним , на обліку у лікаря психіатра не перебував та не перебуває, з травня 2011 перебуває під наглядом з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю , синдром залежності, за місцем проживання характеризується посередньо, має неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , 2012 року народження та ОСОБА_8 , 2007 року народження.
Відповідно до висновку судово- психіатричного експерта № 72 ( а.с. 92-96, том № 1 ) ОСОБА_4 хронічним психічним захворюванням в період інкримінованого йому діяння не страждав та на даний час не страждає, в період інкримінованого йому діяння міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Обставиною, відповідно до вимог ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставини, відповідно до вимог ст. 67 КК України, які обтяжують покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку; вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо у вигляді позбавлення волі , із застосуванням ст.. 70 ч 4 КК України так як обвинувачений на шлях виправлення не став та таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень , а також буде необхідним та достатнім.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
З урахуванням вироку Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 03 2019 р. остаточне покарання йому призначається за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до частини 4 статті 70 КК України.
В рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_20 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою 09 лютого 2016 року ( а.с. 34-35 протокол затримання, 59-60- ухвала суду , том № 1 ).
Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 03 04 2017 року ( а.с. 164-165 , том № 3 ) запобіжний захід ОСОБА_4 змінено на цілодобовий домашній арешт.
Суд також при постановленні даного вироку враховує, що за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 03 2019 р. та ухвали Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.08.2020 якою звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано, ОСОБА_4 затриманий 25 06 2021 року на виконання даного вироку.
За ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2021 року ( а.с. 48 , том № 4 ) він тимчасово залишений в Криворізькій установі виконання покарань № 3 УДПтСУ у Дніпропетровській області для подальшої участі в судовому засіданні для розгляду даного кримінального провадження.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний судом, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
Одже, строк з 09 лютого 2016 року по 03 квітня 2017 року включно та з 07 липня 2021 року по день набрання вироком законної сили включно повинен бути перерахований з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк з 25 червня 2021 року по 06 липня 2021 року включно повинен рахуватися з розрахунку день за день оскільки даний період ОСОБА_4 відбував покарання за попереднім вироком .
В межах розгляду цього кримінального провадження потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду, яку вона витратила на лікування матері , у розмірі 16964,13 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., яку вважає справедливою та розумною, рівноцінну її стражданням.

Дослідивши матеріали позову, а саме надані потерпілою квитанції та чеки , суд вважає, що позов в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1177 ЦК України майнова шкода, завдана злочином, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. на користь потерпілої також підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Така шкода, виходячи з п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній… особі неправомірними… діями…, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи із зазначених положень закону та обставин справи, характеру, глибини та тривалості фізичних, душевних і емоційних страждань, які перенесла потерпіла у зв`язку з умисними діями обвинуваченого, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що моральна шкода підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої у повному розмірі.

З ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на проведення експертизи.
Питання про речові докази, слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 ( п`ять ) років 1 ( одного ) місяця.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 03 2019 року ( за ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.08.2020 звільнення від відбування покарання з випробуванням за даним вироком скасовано ) більш суворим покаранням призначеним за даним вироком та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді 5 ( п`яти ) років 1 ( одного ) місяця позбавлення волі .
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 25 червня 2021 року .
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження з 09 лютого 2016 року по 03 квітня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у відповідності до ч 5 ст. 72 КК України.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк відбування покарання за попереднім вироком з 25 червня 2021 року по 06 липня 2021 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його перебування як особи, яка відбуває покарання, в установі попереднього ув`язнення та яка була переведена для участі у судовому розгляді кримінального провадження період з 07 липня 2021 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 16964 ( шістнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири ) грн.. 13 коп.. та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 20000 ( двадцять тисяч ) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 880 ( вісімсот вісімдесят ) грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат напроведення судової експертизи № 14/4.6-1092 від 11 04 2016.

Речові докази по справі : медичний шприц клинок ножа, фрагмент килиму з речовиною бурого кольору,шість слідів пальців рук на п`яти липких стрічках, дактилоскопічну карту на ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1