Провадження №1-кс/337/219/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу поліції № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ по матеріалам кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000257 від 03.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.03.2023 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Процесуальне рішення керівника відповідного органу досудового розслідування про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України. При цьому, враховуючи вимоги ч. 6 вказаної статті, таке рішення повинно бути виготовлене на офіційному бланку та підписане службовою особою, яка його прийняла.

Витяг з ЄРДР не може замінити процесуального рішення про визначення групи слідчих у кримінальному провадженні, яке має бути оформлено постановою.

Процесуальне рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має прийматися у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови.

При цьому таке процесуальне рішення необхідно долучати до матеріалів досудового розслідування для підтвердження наявності повноважень слідчих, які здійснюють досудове розслідування.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Відсутність такого процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані неуповноваженою на те особою.

Слідчий ОСОБА_3 на підтвердження своїх повноважень проводити досудове розслідування та звертатись до слідчого судді із клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження не додав постанову начальника слідчого відділу про визначення групи слідчих.

На підтвердження повноважень прокурора слідчому судді надана постанова першого заступника керівника органу прокуратури ОСОБА_5 від 03.03.2023 року, яка також ніким не підписана.

Таким чином, у слідчого ОСОБА_3 відсутні повноваження для звернення до слідчого судді із зазначеним клопотанням.

Положення статей 159-166 КПК України, які регулюють порядок розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, не дають можливості повернути клопотання слідчому для належного оформлення, а тому слідчий суддя вирішив залишити його без задоволення, що не позбавляє слідчого права повторно звернутись із клопотанням.

На підставі ст.159-166 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1