Справа № 450/2252/20 Провадження № 1-кп/450/107/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000485 від 21.04.2020 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гніздець, Городенківського району, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, який на момент вчинення кримінального правопорушення, працював на ТзОВ «Озелення Галичини» на посаді озеленювача 4-го розряду, на даний час проходить військову службу за призовом у військовій частині НОМЕР_1 , солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого,

який обвинувачується за ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 19 квітня 2020 року, у вечірній час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у металевому контейнері охорони, який розміщений на території ТзОВ «Озеленення Галичини», що с. Сокільники на вул. Авіаційна, 6, Пустомитівського району, Львівської області, будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виникло конфлікту, діючи протиправно, маючи умисел на заподіяння умисного тяжко тілесного ушкодження ОСОБА_6 , використовуючи фізичну перевагу над потерпілим, умисно наніс йому, близько чотирьох ударів долонею та кулаками обох рук в область голови та близько чотирьох ударів кулаками обох рук в область грудної клітки, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у виді травматичного субдурального крововиливу, на чолі справа, правій виличній ділянці, верхній губі, правому коліні шість саден, на повіках обох очей, лівій щоці, правій вушній раковині з переходом на завушну ділянку, підборідді, передній поверхні шиї, передній поверхні грудної клітки, передній поверхні правого плечового суглоба, передній поверхні стегна 18 синців, підшкірний крововилив на чолі, масивний підшкірний крововилив, що охоплює ліву скроневу, ліву тім`яну і ліву потиличну ділянки, крововилив під тверду мозкову оболонку, який охоплює ліву скроневу і обидві тім`яні ділянки, розсіяні крововиливи в м`які мозкові оболонки, підшкірний крововилив на передній поверхні грудної клітки зліва по передньо-пахвовій лінії, переломи 4,5,6 ребер зліва по передньо-пахвовій лінії, крововилив в тканину мозку в лівій скроневій ділянці і зі сторони основи. Дані тілесні ушкодження могли утворитися за 3-6 годин до настання смерті від дії тупих предметів, якими могли бути удари такими предметами, в цілому не могли утворитися при падінні з висоти власного росту, були небезпечними для життя в момент заподіяння, перебували у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково та пояснив, що в суботу 18.04.2020 року напередодні свята Пасхи, він поїхав на ринок придбав продукти з розрахунку на двох осіб, оскільки проживав в одному вагончику на території «Озеленення Галичини» разом з потерпілим ОСОБА_6 . Приїхавши, попросив потерпілого привести свій зовнішній вигляд в порядок: помитися, побритися, підстригтися, з чим останній категорично не погодився. Вподальшому обвинувачений та потерпілий почали спільно розпивати пляшку горілки. На наступний день, а саме 19.04.2020 року обвинувачений та потерпілий ОСОБА_6 також вживали алкогольні напої, а саме горілку. В цей день, близько 8.30 год. розпочали сніданок, та в один момент, потерпілий раптово висловився в сторону обвинуваченого нецензурною лайкою. Останній не стримав своїх емоцій та штовхнув потерпілого в плече, від чого той впав у м`яке крісло. Потім, підскочивши до потерпілого вдарив декілька раз його у обличчя долонею. Потерпілий підскочив з місця, на що обвинувачений його знову вдарив кулаком в чоло, після чого потерпілий знову впав у крісло, при цьому обвинувачений йому наніс удари по корпусу тіла спереду. ОСОБА_6 сказав: «Все добре, я все зрозумів, більше не буду». Вподальшому продовжили спільно вживати алкогольні напої, яких невистачило, та обвинувачений дав потерпілому 100 грн. для придбання горілки, яку останній приніс, продовживши спільно її споживати. Агресії при цьому з жодної сторони не прослідковувалось. Розійшлися по своїх кімнатах, відпочивши якийсь час продовжили споживати алкоголь. Біля 16.00 год. до них на територію «Озелелення Галичини» прийшов ОСОБА_7 та попросив поспостерігати за потерпілим, оскільки той був у стані алкогольного сп`яніння. Зранку 20.04.2019 року пробудившись приблизно о 06.30 год., почув звуки храпу з кімнати ОСОБА_6 . Обвинувачений почувши, що хропіння припиналось, зайшов в кімнату потерпілого, подивився, що він лежить, не відповідає на його звернення. Доторкнувшись до його руки, почав потерпілого тормосити, та побачив, що з його рота йшла піна. Одразу ж викликав швидку допомогу та зателефонував у поліцію. Обвинувачений пояснив, що в цей час був у дуже пригніченому стані, оскільки розумів, що смерть потерпілого могла настати в наслідок його дій, тобто ударів. 19.04.2020 року постійно були двоє з потерпілим ОСОБА_6 , інших людей не було на території, яка ними охоронялась. Разом з тим, обвинувачений цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 заперечив.

Винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, при викладених вище обставинах, окрім часткового визнання вини останніми, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:

показами потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив в судовому засіданні, що у квітні 2020 року йому було повідомлено про смерть батька. Приїхавши на місце події, разом з братом, безпосередньо на місце події його допущено не було, оскільки проводились слідчі дії. З обвинуваченим ОСОБА_4 , не був знайомий, однак зі слів батька йому було відомо, що останній має напарника на ім`я ОСОБА_4 , який має замістити батька, оскільки останній мав намір піти на пенсію, так як був особою відповідного віку. Потерпілий ОСОБА_6 працював охоронником в ТзОВ «Озеленення Галичини» останніх п`ять-шість років. Територія даного підприємства була огороджена, знаходилась під контролем, вільного доступу сторонніх осіб до неї не було. До батька приходив за місцем праці два-три рази, останній виходив за межі охоронюваного ним об`єкту, оскільки на територію сторонніх осіб не допускали. За два місці до смерті батька, зустрічався 5-6 раз, допомагав йому матеріально, надаючи невеликі суми( приблизно по 500 гривень), оскільки йому не вистачало коштів, так як з його слів, зі сторони роботодавця до нього часто застосовувались штрафні фінансові санкції. Разом з батьком часто відвідували домогосподарство, яке розташоване в с. Воля Жовтанецька Кам`янка-Бузького району, однак потерпілий проживав фактично на території ТзОВ «Озеленення Галичини». Батько з матір`ю розлучились близько 10 років назад, однак зберегли нормальні відносини. Потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що похованням батька займався він. В цілому потерпілий ніколи не скаржився на стан свого здоров`я, інвалідом не був. Разом з тим, конфліктною особою потерпілий ОСОБА_6 не був, однак вживав алкогольні напої, як всі люди. Витрати на поховання поніс, які не відшкодовані ні обвинуваченим, ні цивільним відповідачем. Заходи досудового врегулювання цивільного позову вживав, навіть здійснював переговори з бухгалтером даного підприємства, які не завершились позитивним вирішенням даного питання. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити та призначити обвинуваченому покарання пов`язане з реальним позбавленням волі, оскільки останній вибачення не попросив у нього та шкоду не відшкодував;

поясненнями представника цивільного відповідача ОСОБА_7 та показами, даними ним в судовому засіданні якості свідка, згідно яких останній як представник цивільного відповідача, особа яка займає посаду заступника директора ТзОВ «Озеленення Галичини» та є його співзасновником, визнав позов частково, в частині відшкодування витрат на спорудження пам`ятника потерпілому ОСОБА_6 в розмірі 10000 (десять тисяч гривень) та витрати на поховання в розмірі 5000 (п`ять) тисяч гривень. Пояснив, що обвинувачений на час події злочину проживав на території ТзОВ «Озеленення Галичини», трудового договору з ним в цей момент ще не було укладено, в перспективі останній мав зайняти посаду потерпілого ОСОБА_6 , коли той вийде на пенсію. Разом з тим, останній під час допиту в якості свідка пояснив, що з потерпілим ОСОБА_6 знайомі з дитинства, проживали в одному селі. Так як останній не мав роботи, попросив його прийняти на роботу. Взагальному ОСОБА_6 мав спокійний характер, однак мав одну звичку вживати ненормативну лексику щодо оточуючих. На свято Пасхи подзвонив до потерпілого, він не брав слухавки. Коли приїхав до нього лице у останнього було в подряпинах та він сидів на кріслі. Ввечері біля 17.00 год. того самого дня знову приїхав, потерпілий був в стані алкогольного сп`яніння та попросив ОСОБА_4 подивитися за ним. Зранку йому повідомили, що потерпілий ОСОБА_6 помер. Разом з тим, повідомив, що потерпілий не був офіційно працевлаштований на їхньому підприємстві. Однак за станом здоров`я міг виконувати необхідну роботу. Останній зловживав алкогольними напоями, на попередження зі сторони керівництва підприємства давав обіцянку виправитися та просив надати йому можливість допрацювати до пенсії. При перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, останній не виконував свої безпосередні посадові обов`язки. Разом з тим обвинувачений ОСОБА_4 займався зрізкою дерев, будучи людиною працьовитою. Оскільки на час карантину, пов`язаного з поширенням коронавірусної інфекції підприємство «Озеленення Галичини» не працювало, обвинувачений не був прийнятий офіційно на роботу, а просто проживав у вагончику на території даного підприємства. Він мав зайняти робоче місце потерпілого, оскільки останній повинен був вийти на пенсію по віку. Офіційно обвинувачений працевлаштований після смерті потерпілого, та пропрацював близько одного року. ТзОВ «Озеленення Галичини» не понесло жодних витрат на поховання потерпілого, стороні потерпілого жодної компенсації не надавало;

витягом з ЄРДР № 0000485 від 21.04.2020 року;

протоколом огляду місця події від 21.04.2021 року із схемою та фото таблицею,

висновком експерта № 96/2020 від 21.04.2020 року, згідно якого враховуючі трупні зміни, а саме трупне задубіння, плями та охолодження тілі можна вважати, що смерть ОСОБА_6 настала близько 1-2 діб до проведення експертизи, ймовірно 21.04.2020року внаслідок травматичного субдурального крововиливу, що підтверджується даними мікроскопічного дослідження. При експертизі трупа виявлено морфологічні ознаки хронічної атеросклеротичної хвороби, яка в причинному зв`язку із смертю не знаходилась. При експертизі трупа виявлено на чолі справа, правій виличній ділянці, верхній губі, правому коліні 6 саден, на повіках обох очей, лівій щоці, правій вушній раковині з переходом на завушну ділянку, підборідді, передній поверхні шиї, передній поверхні грудної клітки, передній поверхні правого плечового суглоба, передній поверхні стегна 18 синців, підшкірні крововиливи на чолі, масивний підшкірний крововилив, що охоплює ліву скроневу, ліву тім`яну і ліву потиличну ділянки, крововилив під тверду мозкову оболонку, який охоплює ліву скроневу і обидві тім`яні ділянки, розсіяні крововиливи в м`які мозкові оболонки, підшкірний крововилив на передній поверхні грудної клітки зліва по передньо-паховій лінії, переломи 4,5,6 ребер по передньо-паховій лінії, крововилив в тканину мозку в лівій скроневій ділянці і зі сторони основи. Дані тілесні ушкодження могли утворитися за 3-6 годин до настання смерті (має підтвердження при гістологічному дослідженні) від дії тупих предметів, якими могли бути удари такими предметами, в цілому не могли утворитися при падінні з висоти власного росту, були небезпечними для життя в момент заподіяння, перебували у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_6 , етилового та інших спиртів не виявлено. При судово-імунологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_6 , встановлено, що кров від трупа відноситься до групи В зізогемаглютинінами анти-А за ізосерологічною системою АВО;

висновком експерта № 123/2020 від 02.07.2020 року, згідно якого зазначено, що відповідно до висновку експерта від 15.05.2020 року № 96/2020 при експертизі трупа потерпілого ОСОБА_6 виявлено ряд тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів. Характер та локалізація виявлених ушкоджень відповідає механізму їх утворення показанням, які надавав підозрюваний ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту від 22.04.2020 року щодо спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , з якого відомо, що спочатку він кинув потерпілого в сторону дверей спиною на м`яке крісло, а потім наносив удари по передній поверхні тіла потерпілого. Виходячи з даних є група ушкоджень, які розташовані на передній поверхні голови, шиї та грудної клітки і які могли утворитися від дії тупих предметів, якими могли бути удари кулаками, як і вказав ОСОБА_4 .. Крім того, є травма голови, що розташована на її задньо-лівій поверхні, у вигляді масивного підшкірного крововиливу, що охоплював ліву скроневу, ліву тім`яну і ліву потиличну ділянки крововиливу під тверду мозкову оболонку, який охоплював ліву скроневу і обидві тім`яні ділянки і яка утворилась від дії тупого предмету, яким було падіння з прискоренням на такий предмет, а саме боковину крісла, як вказував під час слідчого експерименту ОСОБА_4 . При експертизі трупа на голові виявлено множинні ушкодження, а саме садна на чолі справа, правій виличній ділянці, верхній губі, синці на повіках обох очей, лівій щоці, правій вушній раковині з переходом на завушну ділянку, підборідді, підшкірний крововилив, що охоплює ліву скроневу, ліву тім`яну і ліву потиличну ділянки. Як було сказано вище всі дані ушкодження є результат дії тупого предмету і виходячи з даних слідчого експерименту частина з них, що розташовані по передній поверхні голови - результат ударів кулаками, а частина, що розташована на задній поверхні голови (підшкірний крововилив, що охоплює ліву скроневу, ліву тім`яну і ліву потиличну ділянки) - результат падіння на боковину крісла. В результаті таких травматичних дій утворились відповідні внутрічерепні ушкодження: крововиливи під тверду мозкову оболонку, крововиливи в м`яку мозкову оболонку, які привели до набряку-набухання і стиснення речовини головного мозку, що с безпосередньою причиною смерті. Судово-медичних даних, які саме зовнішні чинники (удари, падіння) привели до таких внутрішньочерепних ушкоджень немає;

протоколом слідчого експерименту від 23.04.2020 року із фото таблицею і сд-накопичувачем, який проведено за адресою АДРЕСА_2 за участі ОСОБА_4 ;

постановою про призначення судово-медичної експертизи від 21.04.2020 року;

протоколом отримання біологічних зразків для проведення експертизи від 21.04.2020 року;

протоколом отримання біологічних зразків для проведення експертизи від 04.05.2020 року;

протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 04.05.2020 року;

постановою про призначення імунологічної експертизи від 04.05.2020 року

постановою про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 04.05.2020 року;

постановою про призначення судово-імунологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судово-імунологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судово-імунологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судово-імунологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судово-імунологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судово-імунологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судово-імунологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судово-імунологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судово-імунологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судово-імунологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судово-імунологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судово-імунологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судово-імунологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судово-цитологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судово-цитологічної експертизи від 12.05.2020 року;

постановою про призначення судової експертизи волокнистих матеріалів від 14.05.2020 року;

постановою про призначення комплексної дактилоскопічної та експертизи спиртовмісних сумішей;

постановою про призначення дактилоскопічної експертизи;

постанова про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 02.07.2020 року;

корінець направлення для огляду на стан сп`яніння № 13;

актом прийому речових доказів № 4 від 03.09.2020 року;

протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення;

постановою про визнання речових доказів від 04.05.2020 року;

постановою про визнання речових доказів від 22.04.2020 року;

постановою про визнання речових доказів від 22.04.2020 року;

постановою про визнання речових доказів від 22.04.2020 року;

постановою про визнання речових доказів від 22.04.2020 року;

постановою про визнання речових доказів від 22.04.2020 року;

розпискою від 24.04.2020 року;

наказом про прийняття на роботу від 08.05.2020 року ОСОБА_4 , договір, угод на 4 арк.;

висновком судово-психіатричного експерта № 196 від 04.05.2020 року, згідно якого ОСОБА_4 на даний час психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними;

висновком експерта № 542/2020-ім від 24.04.2020 року, згідно якого кров від трупа ОСОБА_6 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0;

висновком експерта № 1412/2020-т від 29.04.2020 року, згідно якого при токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_6 не виявлено: етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів;

висновком експерта № 1050/2020 від 14.05.2020 року, згідно якого розлиті крововиливи з одного боку та дрібно вогнищеві крововиливи в стінці твердої мозкової оболонки, розлиті крововиливи в м`яких мозкових оболонках, дифузні крововиливи в речовині головного мозку з слабко вираженою клітинною реакцією. Набряк головного мозку. Стеатогепатит. Гіпертрофія кардіоміцитів. Артеросклероз в легенях, серці, головному мозку, нирках. Гостра осередкова емфізема в легенях. Повнокров`я судин венозного русла у внутрішніх органах;

висновком експерта № 605/2020-ім від 04.-5.2020 року, згідно якого кров ОСОБА_4 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, анти В за ізосерологічною ситемою АВ0 ;

висновком експерта № 662/2020-ім від 28.05.2020 року, згідно якого в слідах марлевих тампонів зі змивом з крісла, зі столу, зі змивом із дверки холодильника, з підлоги - крові не виявлено;

висновком експерта № 668/2020-ім від 12.06.2020 року, згідно якого в слідах на носовій хустинці вилучені при огляді місця події в АДРЕСА_2 знайдена кров людини, про групову належність крові висловитись неможливо;

висновком експерта № 657/2020-ім від 10.06.2020 року;

висновком експерта № 663/2020-ім від 10.06.2020 року в зрізах волосся глови ОСОБА_4 - крові не знайдено;

висновком експерта № 658/2020-ім від 22.05.2020 року;

висновком експерта № 665/2020-ім від 28.05.2020 року;

висновком експерта № 660/2020-ім від 01.06.2020 року;

висновком експерта № 666/2020-ім від 02.06.2020 року;

висновком експерта № 659/2020-ім від 01.06.2020 року;

висновком експерта № 664/2020-ім від 28.05.2020 року, згідно якого у слідах відрізку тканини, вилученого під час додаткового огляду місця події з за адресою: АДРЕСА_2 , виявлена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0, яка може походити від будь якої особи з такою ж груповою характеристикою крові за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від трупа ОСОБА_6 ;

висновком експерта № 667/2020-ім від 11.06.2020 року ;

висновком експерта № 661/2020-ім від 12.06.2020 року;

висновком експерта № 669/2020-ім від 12.06.2020 року;

висновком експерта № 195/2020-ц від 29.05.2020 року;

висновком експерта № 196/2020-ц від 29.05.2020 року;

висновок експерта № 13/940 від 23.06.2020 року ;

висновком експерта № 10/3/888 від 16.06.2020 року, згідно якого на поверхні скляної пляшки ємкістю 0.7 л. з етикеткою Medoff, вилученої 21.04.2020 року, під час огляду місця події, слідів папілярних ліній не виявлено;

висновком експерта № 1413/2020-Т від 13.05.2020 року;

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Таким чином суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченими заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшуються та обтяжують покарання.

Відповідно до довідки про судимість 4-21042020/46024 ОСОБА_4 раніше не судимий.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, особу обвинуваченого, який шкоду заподіяну злочином не відшкодував, нейтрально характеризується за місцем проживання, у лікаря нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, пом`якшуючі обставини, такі як активне сприяння у розкритті злочину, вживання заходів щодо надання медичної допомоги потерпілому, та обтяжуючі, таке як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2. ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

Щодо заявленого цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та ТзОВ «Озеленення Галичини» про солідарне стягнення з вказаних цивільних відповідачів завданої неправомірними діями матеріальну (майнову шкоду) витрати які потерпілий очікує понести у розмірі 17355 грн. та моральну шкоду в розмірі сто тисяч грн. суд зазначає наступне :

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обвинувачений цивільний позов не визнав в судовому засіданні представник потерпілого позов визнав частково. Не зважаючи на часткове визнання цивільного позову представником потерпілого ТзОВ Озеленення Галичини в розмірі 15000 грн, в задоволенні цивільного позову в частині стягнення з ТзОВ Озелення Галичини відмовити, оскільки, шкода, за обставин викладених в обвинувальному акті, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Під час розгляду справи встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 є сином померлого ОСОБА_6 . Як зазначено у позові, пряма матеріальна шкода підтверджується доданими до позову документами та відомостями про середній розмір вартості надгробку для сільської місцевості( де похований покійний, які додаються). Що в загальному становить 17355 грн. , з яких 7355 прямі витрати, та 10000 грн. заплановані витрати на спорудження потерпілому надгробку (в разі не згоди щодо суми коштів в розмірі 10000 грн, просить відповідачів здійснити організацію встановлення надгробку власними коштом, реалізувати позовну вимогу натурою. Згідно квитанції долученої до позовної заяви потерпілий поніс витрати на поховання 7355 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого. Разом з тим щодо витрат на спорудження надгробного пам`ятнику у розмірі 10 000,00 грн., то такі на час розгляду справи, ще цивільним позивачем не понесені, оскільки лише проведено попередній розрахунок майбутніх витрат, а відтак слід відмовити у їх стягненні. Таким чином матеріальна шкода, яка складається з витрат на поховання у розмірі 7355 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_4 .

Згідно із положеннями статей 23, 1167 ЦК моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, грішми.

Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, що кореспондуються з нормами ст. 1177 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як зазначено у ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст. 2 КПК України, згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням всіх обставин справи, наслідків, що настали від вчинених кримінального правопорушення, ступеню та характеру фізичних, душевних та психічних страждань потерпілого, в результаті чого порушено його звичайний спосіб життя, а також враховуючи, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 настала смерть його близької людини - Батька ОСОБА_6 що є непоправною втратою, суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральної шкоди підлягає задоволенню в розмірі 100000 грн.

Задоволюючи позовні вимоги в частині стягнення на користь потерпілого ОСОБА_8 витрат на правову допомогу, суд керується наступним.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 118 КПК України - процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Правовою підставою відшкодування таких витрат є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що з одного боку процесуально підтверджують надання правових послуг представником, а з іншого боку свідчать про сплату вартості зазначеної правової допомоги.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Судом встановлено, що відповідно до договору від 01.05.2020 року потерпілий ОСОБА_8 уклав угоду з адвокатом ОСОБА_12 про надання правової допомоги.

При визначенні необхідного розміру витрат на правову допомогу, суд керується відповідними правовими позиціями, які зафіксовані Верховним Судом, зокрема в Постанові від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, де зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також констатовано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, керуючись принципами справедливості та верховенством права, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з обставин кримінальної справи, беручи до уваги акт виконаних робіт, представлений адвокатом, фінансовий стан обвинуваченого, суд вважає, що заявлені потерпілим розміром понесених витрат на правову допомогу слід вважати витрати на суму 11000 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну сили не обирати.

З обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні в розмірі 2942,10 грн.

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7(семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та ТзОВ «Озеленення Галичини» задоволити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_8 7355 (сім тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень матеріальної шкоди, та 100000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди. В решті в задоволенні цивільного позову слід відмовити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_8 витрати на правову допомогу в розмірі 11 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертиз, а саме за проведення хімічної експертизи № 3/940 від 23.06.2020 року 1307,60 грн.; за проведення комплексної судової дактилоскопічної та експертизи спиртовмісних сумішей від 16.06.2020 року № 10/3/888 в сумі 980 грн, 70 коп; дактилоскопічної експертизи № 10/3/912 від 17.06.2020 року в сумі 653,80 грн.

Речові докази у справі:

зразки крові ОСОБА_4 , зрізи волосся ОСОБА_4 , змиви з рук, зрізи нігтьових пластин, зразки букального епітелію ОСОБА_4 , сорочку в кліточку з ознаками пошкодження тканини(рукав розрізаний), джинси, шкарпетки, труси, зрізи нігтьових пластин з пальців обох рук, які поміщено та опечатано в паперовий конверт, змиви пальців рук і долоней з трупа, які запаковані в паперовий конверт- знищити; пакет білого кольору зі слідами РБК з кімнати № 1, хустинку тканинну зі слідами РБК з кімнати № 1, змив з крісла зі слідами РБК з кімнати № 1., вирізку з слідами РБК з кімнати № 1, скляну пляшку ємкістю0,7л. з етикеткою Medoff із смітника на вулиці, змив скляного стакана з кімнати № 1, змив із підлоги з кімнати №1, змив із дверки холодильника з кімнати №1,змив із чашки з кімнати №1, змив з крісла з кімнати № 1, мікрооб`єкти з підлоги з кімнати №1, мікрооб2єкти з ліжка з кімнати №1, мікрооб`єкти зі столу з кімнати №1, пластмасову ємкість 1,5 л. в середині якої є невідома речовина прозорого кольору з кімнати № 1, наволочка з подушки із слідами РБК з кімнати №1 - знищити.

мобільний телефон марки HUAWEI імеі1) НОМЕР_2 ; імі2) НОМЕР_3 із встановленою сім картою мобільного оператора НОМЕР_4 , футболка чоловіча синього кольору, мобільний телефон марки самсунг НОМЕР_5 із сім карткою київстар на якій цифри НОМЕР_6 та НОМЕР_7 з кімнати № 1, куртку чоловічу чорного кольору зі слідами РБК з кімнати №1, куртку чоловічу коричневого кольору з кімнати №2, футболку чорного кольору з кімнати №2, шорти спортивні синього кольору із червоними та білими полосками з кімнати №2, спортивна кофта синього кольору з кімнати №2 - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1