Справа № 375/591/22
Провадження № 1-кп/375/1/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , який приймав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції з приміщення Державної установи "Коростенська виправна колонія (№71)",

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000752, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2022 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острів, Рокитнянського району, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні дітей не маючого РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше судимого: 28.12.2009 Рокитнянським районним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 10.08.2010 Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі на підставі ст. 71 КК України приєднано 3 місяці по вироку Рокитнянського районного суду Київської області від 28.12.2009 та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 08.12.2010 Рокитнянським районним судом Київської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 9 місяців, звільненого 03.08.2012 умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік 9 місяців 6 днів; 15.10.2014 Тращанським районним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 07.04.2017 в зв`язку з відбуттям строку покарання; 04.07.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 11.11.2019 Баришівським районним судом Київської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України приєднано 1 місяць по вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2019 та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Звільнений 02.11.2021 умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 5 місяців 25 днів; 02.06.2022 Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ч. 4 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Баришівського районного суду Київської області від 11.11.2019 та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Досудовим слідством ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що порушуючи вимоги Постанови Верховної Ради України №2471 XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 зі змінами та доповненнями, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання бойового припасу та вибухових пристроїв 05.04.2022 близько 22 години 10 хвилин, неподалік Рокитнянського закладу загальної середньої освіти №3 Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області, розташованого по вул. Незалежності, 3, смт Рокитне Білоцерківського району Київської області, на асфальтовому покритті знайшов ударно - дистанційний запал УДЗ та корпус ручної осколкової гранати РГН, які при поєднанні в єдину конструкцію утворюють наступальну ручну осколкову гранату РГН, які він підняв і залишив собі та таким чином придбав і розпочав зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Після цього, ОСОБА_4 , зберігаючи при собі виявлену гранату, направився по власним справам в напрямку вул. Ентузіастів смт Рокитне Білоцерківського району Київської області.

В подальшому, 05.04.2022 близько 23 години 50 хвилин працівниками поліції відділення поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, які здійснювали об`їзд смт Рокитне, з метою виявлення осіб які порушують комендантську годину, в смт Рокитне Білоцерківського району Київської області по вул. Ентузіастів, поруч із зупинкою громадського транспорту, неподалік будинку №18, був зупинений ОСОБА_4 , у якого у подальшому, а саме 06.04.2022 о 00 годині 20 хвилин було виявлено та вилучено промислово

виготовлений ударно-дистанційний запал УДЗ з маркуванням на зовнішній стороні "УДЗ 334-1689" та промислово виготовлений споряджений корпус ручної осколкової гранати РГН з маркуванням "РГН 254-41-89", які приконструктивному поєднанні в єдину конструкцію, що передбачено їхніми конструктивними особливостями і призначенням, будуть утворювати наступальну ручну осколкову гранату РГН, яка є вибуховим пристроєм

промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів, які ОСОБА_4 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як вчинення незаконного придбання, зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосив подану до суду укладену між ним - прокурором у кримінальному провадженні - начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 , угоду про визнання винуватості від 19.07.2022, просив її затвердити та винести вирок відповідно до укладеної угоди, а саме призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Згідно із угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому сторони розуміють, що остаточне покарання буде визначене судом за правилами ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням невідбутої частини покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 02.06.2022 за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України за яким призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, судом буде зараховано покарання, відбуте частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Підозрюваний ОСОБА_4 у присутності свого захисника ОСОБА_5 , діючи добровільно, погодив укладення даної угоди та підписав її, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому обвинувальному акті.

При укладенні угоди сторони прийняли до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також обставини, що обтяжують його покарання рецидив злочину, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 укладену угоду про визнання винуватості підтримав, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, належність даного кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також повідомив що правопорушенням завдана шкода лише суспільним інтересам.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте все одно просив затвердити укладену угоду. Він також вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження. Крім того, повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною 2 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 263 КК України є тяжким злочином.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень статті 473 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною 1 статті 263 КК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, щиро розкаявся у вчиненому, та він погодився із прокурором на призначення йому остаточного покарання за цей злочин у виді 3 років позбавлення волі.

Крім того сторонами, при укладенні угоди погоджуються на застосування судом ч. 4 ст. 70 КК України та призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 02.06.2022.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Отже, у кримінальному провадженні № 0000752, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2022 року, щодо ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості містить усі необхідні відомості, які передбачені статтею 472 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України.

ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд зазначає, що угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 263 КК України, без кваліфікуючих ознак, а саме як зберігання та придбання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також обставини, що обтяжують його покарання рецидив злочину, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий та вчинив кримінальне правопорушення - злочин будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за попереднім вироком суду, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі у нижній межі санкції частини 4 статті 185 КК України

Санкцією частини 1 статті 263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Обвинувачений ОСОБА_4 , на даний час відбуває покарання у Державній установі "Коростенська виправна колонія №71". Згідно з медичною довідкою КНП РСР "Рокитнянська багатопрофільна лікарня" обвинувачений медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не належить до осіб з інвалідністю.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, дані про його особу, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

До обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочину та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України суд не вбачає.

Суд також не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог статті 75 КК України, або ж застосування до нього статті 69-1 КК України.

Крім того, судом враховується те, що 02 червня 2022 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Рокитнянського районного суду Київської області за частиною 4 статті 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі частин 1, 4 статті 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, частково приєднано невідбуту ним частину покарання за вироком Баришівського районного суду Київської області від 11 листопада 2019 року та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислюється з моменту затримання, тобто з 07 квітня 2022 року.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" передбачено, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.

Встановлений ст. 70 КК України порядок, згідно з яким суд зобов`язаний призначити покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів, стосується як основних, так і додаткових покарань.

Відповідно до вимог пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних.

Згідно з вимогами пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", принцип повного або часткового складання покарань може застосовуватись у випадках призначення за окремі злочини, що входять до сукупності, як однакових, так і різних за видом покарань. При частковому складанні розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини.

Остаточне покарання за сукупністю злочинів має визначатися за найбільш суворим видом покарання за окремі злочини, що до неї входять, і в межах санкції того закону, який передбачає більш суворе покарання. Однак якщо хоча б один зі злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для такого виду покарань у Загальній частині КК. Пунктом 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачено, що при вчиненні нового злочину особою, яка відбувала покарання у виді позбавлення волі, його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин, а якщо такий захід не обирався, - то строк, який залишився після постановлення останнього за часом вироку.

Відтак, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначене згідно з положеннями частини 4 статті 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 19.07.2022 між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000752, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2022 року і узгоджену сторонами міру покарання за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 02 червня 2022 року за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

При цьому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, суд зараховує покарання відбуте частково за попереднім вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 02 червня 2022 року. Початок строку відбування покарання слід рахувати з 07 квітня 2022 року.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів та дасть можливість останньому переосмислити власну поведінку та зробити належні висновки.

Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, однак останній відбуває покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 02.06.2022 у Державній установі "Коростенська виправна колонія №71". Строк відбування покарання обчислюється з 07 квітня 2022 року.

Процесуальні витрати складаються з вартості проведення судової вибухо-технічної експертизи №СЕ-19/111-22/10065-ВТХ від 26.05.2022 у сумі 2745 гривень 92 копійки.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами статті 100 КПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, ст. ст. 314, 373-374, 377, 468- 470, 472-475 КПК України, ст. 12, ст. 70, 1. 3 ст. 263 КК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 липня 2022 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000752, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 квітня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 1 статті 263КК України.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острів, Рокитнянського району, Київської області, звинуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до частини 4 статті 70 КК України призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушеньшляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з 07 квітня 2022 року.

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,судові витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи №СЕ-19/111-22/10065-ВТХ від 26.05.2022 у сумі 2745 гривень 92 копійки, яка проводилась експертами Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, які підлягають перерахуванню до Державного бюджету.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні, після набрання вироком законної сили, а саме: ударно - дистанційний запал УДЗ та корпус ручної осколкової гранати РГН, які при поєднанні в єдину конструкцію утворюють наступальну ручну осколкову гранату РГН, - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору.

Не пізніше наступного дня направити копію вироку обвинуваченому, який не був присутній в судовому засіданні.

Вирок проголошено 31 січня 2023 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА