Справа № 405/322/23
провадження № 1-кс/405/260/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , власника майна ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001009 від 06.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, про арешт майна,

встановив:

старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на речі та документи - речові докази, які були виявлені та вилучені у ході проведення обшуку 19.01.2023 домоволодіння у якому мешкає ОСОБА_7 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права користування та розпорядження таким майном, а саме:

-предмет ззовні схожий на пістолет Макарова з маркуванням НОМЕР_1 , 1967 р.в.

-кобура з маркуванням «Sarage»

-два магазини кожен з яких споряджений по 8 патронів (всього 16 патронів)

-довідка від 07.04.2022 на імя ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 про видачу пістолета ПМ 9мм, ТА 6652, 2-х магазинів, 16 набоїв, кобури

-одна купюра номіналом 1000 грн.: АЄ 5410385;

-вісімнадцять купюр номіналом по 500 грн. кожна: АН 54447399, АЄ 3318139, АН 1683940, ЄБ 1869956, ВД 4159440, ЄИ 6025607, ЄВ 6738362, ЄБ 5552795, ХД 0029953, ЄЖ 1220523, ЄЖ 5220823, ЕЕ 1522810, ЕЄ 2431665, ВД 1576806, ХД 9211170, АЄ 8827489, ХА 9165084, ЄБ 5502693;

-одна купюра номіналом 1000 грн. АВ 8085565;

-одна купюра номіналом 100 грн. ТА9720609;

-вісім купюр номіналом по 500 грн. кожна: АН 7901241, ГБ 3094174, СБ 200730, СД 8971880, МВ 3248295, ФЖ 4632131, ЛД 6634464, ОВ 9107455;

-одна купюра номіналом 50 доларів США ML82355582B;

-одна купюра номіналом 10 доларів США B70256823C;

-тридцять три купюри номіналом по 100 доларів США: PA57328962B, PA57328961B, PA57328960B, PA57328959B, PA57328963B, PA57328964B, PA57328965B, PA57328966B, PA57328969B, LE98090198A, LB08492745B, MB91900231Q, ME45378051A, PB98237364C, MA57376468A, MA57376470A, MA67605261A, PB50484015A, LJ54425867B, PB34813557C, MB93389443C, LB70702716C, MG68790481B, HC56818631A, KB58285837J, HH83078730A, KB8364313I, KG02976739B, KB69607129F, HB29957082K, KB79506075I, AE72096496B, AH40888112A;

-шість купюр номіналом по 100 Євро кожна: X7, EA, SD, PO322184007, S1, SC;

-шістдесят дві купюри номіналом по 50 Євро: EC, EB, RA, UB, EC, RC, EC, EB, EC, UA, VC, VC, VC, VC, SB, UB, XG, EB, PB, SB, SB, RS, VA, VD, UD, SB, VB, PB, PB, UA, UC, VA, UB, PB, ZC, SE, SB472484054, SC, EB, EB, RS, WA, WA, WA, UB, EB, PB, WA, WB, RA, ZB, UB, VC, V5, V7, X2, P7, RC, Z2, Y8, VC, SE.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001009 від 06.12.2022 за фактом одержання службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій або бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.

20.01.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-3 КК України.

19.01.2023 в приміщенні службового кабінету №204 СУ ГУНП в Кіровоградській області, за адресою: м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 1, було проведено огляд та визнано речовими доказами вищевказані речі. У вказаних речах та документах містяться відомості, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які являються предметом для подальшого дослідження у кримінальному провадженні.

Слідчий в клопотанні вказав, що оскільки вилучені речі у кримінальному провадженні мають ознаки речових доказів, з метою забезпечення їх збереження виникла необхідність у накладені арешту та забороні використання, а також забороні розпоряджатися вищевказаним вилученим майном, оскільки їх використання, а також розпорядження може призвести, до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та документів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник заперечувала щодо задоволення клопотання, вказала, що це не ідентифіковані грошові кошти. Надала довідку про надання дозволу на зберігання зброї.

Власник майна ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення вказаного клопотання, зазначив, що грошові кошти належать його дружині та сину, про що свідчать надані ним матеріали.

Дослідивши матеріали клопотання та надавши оцінку доказам, які містяться в матеріалах клопотання, заслухавши доводи слідчого, представника власника майна, власника майна слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (кримінальне провадження № 00001009 від 06.12.2022 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 4 ст.368-3 КК України) органом досудового розслідування даного кримінального правопорушення є ГУНП в Кіровоградській області.

На підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.01.2023 № 405/322/23, №1-кс/405/190/23) здійснено обшук домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_7 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено наступні речі та документи:

-предмет ззовні схожий на пістолет Макарова з маркуванням НОМЕР_1 , 1967 р.в.

-кобура з маркуванням «Sarage»

-два магазини кожен з яких споряджений по 8 патронів (всього 16 патронів)

-довідка від 07.04.2022 на імя ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 про видачу пістолета ПМ 9мм, ТА 6652, 2-х магазинів, 16 набоїв, кобури

-одна купюра номіналом 1000 грн.: АЄ 5410385;

-вісімнадцять купюр номіналом по 500 грн. кожна: АН 54447399, АЄ 3318139, АН 1683940, ЄБ 1869956, ВД 4159440, ЄИ 6025607, ЄВ 6738362, ЄБ 5552795, ХД 0029953, ЄЖ 1220523, ЄЖ 5220823, ЕЕ 1522810, ЕЄ 2431665, ВД 1576806, ХД 9211170, АЄ 8827489, ХА 9165084, ЄБ 5502693;

-одна купюра номіналом 1000 грн. АВ 8085565;

-одна купюра номіналом 100 грн. ТА9720609;

-вісім купюр номіналом по 500 грн. кожна: АН 7901241, ГБ 3094174, СБ 200730, СД 8971880, МВ 3248295, ФЖ 4632131, ЛД 6634464, ОВ 9107455;

-одна купюра номіналом 50 доларів США ML82355582B;

-одна купюра номіналом 10 доларів США B70256823C;

-тридцять три купюри номіналом по 100 доларів США: PA57328962B, PA57328961B, PA57328960B, PA57328959B, PA57328963B, PA57328964B, PA57328965B, PA57328966B, PA57328969B, LE98090198A, LB08492745B, MB91900231Q, ME45378051A, PB98237364C, MA57376468A, MA57376470A, MA67605261A, PB50484015A, LJ54425867B, PB34813557C, MB93389443C, LB70702716C, MG68790481B, HC56818631A, KB58285837J, HH83078730A, KB8364313I, KG02976739B, KB69607129F, HB29957082K, KB79506075I, AE72096496B, AH40888112A;

-шість купюр номіналом по 100 Євро кожна: X7, EA, SD, PO322184007, S1, SC;

-шістдесят дві купюри номіналом по 50 Євро: EC, EB, RA, UB, EC, RC, EC, EB, EC, UA, VC, VC, VC, VC, SB, UB, XG, EB, PB, SB, SB, RS, VA, VD, UD, SB, VB, PB, PB, UA, UC, VA, UB, PB, ZC, SE, SB472484054, SC, EB, EB, RS, WA, WA, WA, UB, EB, PB, WA, WB, RA, ZB, UB, VC, V5, V7, X2, P7, RC, Z2, Y8, VC, SE, про що складено відповідний протокол (а.к. 17-24).

Слідчий суддя керується загальними засадами кримінального провадження, а саме принципами законності та верховенства права (пункти 1-2, частини 1 статті 7 КПК України). Судове рішення повинно бути обґрунтованим і вмотивованим (частина 1 статті 370 КПК України). Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів (частина 3 статті 370 КПК України).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (наприклад, Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira протии Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема при вирішенні питання про арешт майна для законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 123, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Перша та найголовніша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання з боку органу влади у мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого абзацу надає право позбавляти власності лише «на умовах, передбачених законом», при цьому у другому абзаці визнається право держав здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім стаття Конвенції (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» пункт 58).

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенню питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52).

Під час розгляду даного клопотання встановлено обгрунтованність підозри ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_7 та представник власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні надали пояснення щодо належності дружині та сину підозрюваного виявлених під час обшуку коштів. Зокрема, долучено договір оренди квартири, згідно якого ОСОБА_5 надає в оренду належну їй квартиру та договір купівлі-продажу транспортного засобу, з яких вбачається, що перед проведенням обшуку та врученням підозри ОСОБА_7 вони отримали грошові кошти від здавання в оренду квартири та продаж транспортного засобу.

Слідчим суддею враховується, що слідчим не надано належних доказів, які б вказували, що грошові кошти, відповідають критеріям зазначеним у статті 98 КПК України та наявні правові підстави, передбачені п.1 ч.2 ст. 170 КПК України для їх арешту, а тому слідчий суддя не вбачає правових підстав для накладення арешту на грошові кошти вилучені під час обшуку 19.01.2023 домоволодіння у якому мешкає ОСОБА_7 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 має дозвіл на володіння вогнепальною зброєю, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на предмет ззовні схожий на пістолет Макарова з маркуванням НОМЕР_1 , 1967 р.в., кобуру з маркуванням «Sarage», два магазини кожен з яких споряджений по 8 патронів (всього 16 патронів), довідка від 07.04.2022 на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 про видачу пістолета ПМ 9мм, ТА 6652, 2-х магазинів, 16 набоїв, кобури. Крім того, ОСОБА_7 вручено підозру у вчиненні кримінального провадження, за ч.4 ст.368-3 КК України.

Слід також звернути увагу, що майно у встановленому порядку хоча і визнане органом досудового розслідування речовим доказом у кримінальному провадженні, однак така постанова на думку слідчого судді є формальною, у зв`язку з чим в даному випадку не може ставитися питання про накладення арешту на це майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя відзначає, що клопотання слідчого в контексті мотивування необхідності накладення арешту на зазначене майно є безпідставним та за своїм змістом містить лише формальне посилання на норми закону без підтвердження необхідними доказами та документами.

Таким чином, вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування, оскільки слідчим не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження ґрунтується на припущеннях, тому клопотання слідчого є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, а вилучене майно підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372 КПК України,

постановив :

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10