ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.12.2022, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимченки

Чорнобаївського району Черкаської області, українця, громадянина України, з

середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей

не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , учасником бойових дій, інвалідом, депутатом, ліквідатором

наслідків аварії на ЧАЕС не являється, не військовозобов`язаного, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185

КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 24.02.2023 включно,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.12.2022 клопотання слідчого Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 24.02.2023 включно з визначенням розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 208 000 грн. та у разі внесення якої, покладено наступні зобов`язання на нього:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

2) не відлучатися з м. Черкаси;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про своє місце перебування, зміну місця свого проживання на іншу адресу та засобів зв`язку;

4) докладати зусиль до пошуку роботи;

5) утримуватися від спілкування по даному кримінальному провадженню з свідками, експертами без присутності слідчого, прокурора чи адвоката.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років та реальної наявності вказаних у клопотанні ризиків.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з обмеженнями, встановленими законом, у разі залишення підозрюваного під вартою, просив зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що жоден з наведених у клопотанні слідчого ризиків не доведений, а судом в недостатній мірі надано оцінку наступним обставинам: наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків - онкохвора матір похилого віку; постійне місце проживання. Зазначає, що наразі розслідування кримінального провадження закінчено, справу направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси для розгляду по суті, а тому ризики переховування від органів досудового розслідування, знищення, приховування чи спотворення речей або документів, які мають значення для справи, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином наразі зазнали значних змін і не носять гострий характер та відпали.

Крім того, захисник звертає увагу, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, являється для підозрюваного завідомо непід`ємною, оскільки таких грошей останній не мав і не має, а тому просив зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дасть можливість підозрюваному сподіватися на сплату даної суми.

Також підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 28.12.2022, вважаючи неправомірним застосування щодо нього запобіжного заходу та просив розгляд апеляційної скарги проводити з його участю.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що у провадженні слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають об`єднані матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003014 від 19.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, повторно, 18.12.2022, в нічний час, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел направлений на вчинення крадіжки, прийшов до приміщення Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 15 Черкаської міської ради Черкаської області, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Кобзарська, 77 та шляхом відтиску металопластикового вікна на першому поверсі, проник до навчального класу № 106, де реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що його дії залишаться непомітними для сторонніх осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в подальшому продовжений Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 до 25.04.2022, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 до 23.08.2022, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 та Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 строком на 90 діб, викрав чуже майно, яке належить Черкаській міській раді Черкаської області, а саме: телевізор чорного кольору «LG», модель 42 LN 540V-ZA, серійний номер 401RAYB6K994, після чого ОСОБА_7 разом із таємно викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Вказаними діями ОСОБА_7 завдав Черкаській міській раді Черкаської області матеріальну шкоду, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-22/14030-ТВ від 26.12.2022, на суму 7 400 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у приміщення, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім того, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, 27.12.2022, в нічний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел направлений на вчинення крадіжки, прийшов до приміщення магазину ТОВ «Група Венето», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та вирізавши, за допомогою кухонного ножа, отвір у вхідних дверях, проник до приміщення, де реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим, що його дії залишаться непомітними для сторонніх осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в подальшому продовжений Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 до 25.04.2022, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 до 23.08.2022, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 та Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 строком на 90 діб, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: ноутбук сірого кольору марки «Toshiba», серійний номер 68201655Q, модель Satellite L300 та праску марки «Moulineх», модель IM1210, після чого ОСОБА_7 разом із таємно викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Вказаними діями ОСОБА_7 завдав ОСОБА_11 матеріальну шкоду, відповідно до товарних чеків наданих потерпілим, на суму 4 700 грн.

27.12.2022 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.12.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме: даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.12.2022; даними протоколу огляду від 19.12.2022; даними протоколу огляду від 19.12.2022; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 , від 19.12.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 19.12.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 21.12.2022; даними відповіді експерта №4411/46/03-22 від 21.12.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 22.12.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 22.12.2022; даними протоколу висновку експерта № СЕ-19/124-22/14030-ТВ від 26.12.2022; даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.12.2022; даними протоколу огляду від 27.12.2022; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 , від 27.12.2022; даними протоколу затримання ОСОБА_7 від 27.12.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 27.12.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_18 від 27.12.2022; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 27.12.2022; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме вчиняти нові злочини.

Також у клопотанні йдеться, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, а також те, що останній, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не має власного, постійного джерела доходів, про що свідчить відсутність працевлаштування, як джерела законного доходу, у зв`язку із чим може вчинити інші аналогічні злочини, в тому числі злочини проти власності.

Крім того, під острахом кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вище значеним ризикам.

Слідчий суддя зазначив, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Надаючи оцінку апеляційним доводам захисника підозрюваного та самого підозрюваного, апеляційний суд констатує, що слідчим суддею вірно встановлено, що при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу, слід виходити з обґрунтованості оголошеної йому підозри за ч. 4 ст. 185 КК України КК України.

Слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний має сталі соціальні зв`язки - матір з інвалідністю, має місце постійного проживання, що цілком нівелює усі заявлені прокурором ризики мають бути відхилені, адже тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В противагу своїм сталим соціальним зв`язкам з матеріалів справи вбачається, що підозрюваний ніде не працює, зусиль з пошуку роботи не докладає, постійного джерела прибутку не має.

Крім того, ОСОБА_7 неодноразово судимий, під час вчинення злочинів перебував під адміністративним наглядом.

Вказане свідчить про те, що підозрюваний на шлях виправлення так і не став й наразі існує велика вірогідність вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Стосовно визначення розміру застави, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається, зокрема, у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 як альтернативного запобіжного заходу заставу та з урахуванням обставин кримінального правопорушення підозрюваного обґрунтовано застосував до нього заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з метою дисциплінування поведінки підозрюваного та мінімізації ризику можливого ухилення від органу досудового розслідування, прокурора чи суду, вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів слідчим суддею вірно враховано положення частини 5 статті 182 КПК України та правильно визначено розмір застави на рівні 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, слідчим суддею неправильно проведено розрахунок еквіваленту розміру застави у гривнях.

Так, відповідно до частини 6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що діючий кримінальний процесуальний закон конкретно не визначає, який розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб враховується для визначення розміру застави, за аналогією закону застосовується норма пункту 16 частини 1 статті 3 КПК України, згідно якої розмір мінімальної заробітної плати - грошова сума, що дорівнює місячному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, оскільки не погіршуватиме становище підозрюваної особи за відсутності конкретного регулювання питання законом.

Тобто розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який приймається для розрахунку розміру застави, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом станом на 1 січня поточного року та в даному випадку становить 2481 грн.

З урахуванням викладеного, застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб складає 198 480 грн. (2481 грн. * 80).

З урахуванням викладеного, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання з визначенням застави, належним чином мотивував своє рішення, однак помилково визначив еквівалент розміру застави у гривнях, колегія суддів апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_7 задовольняє частково, рішення слідчого судді змінює, скасувавши в частині визначення розміру застави та постановляє в цій частині нову ухвалу про часткове задоволення апеляційних скарг та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480 грн., в іншій частині ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.12.2022 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, змінити, скасувавши в частині визначення розміру застави та постановити в цій частині нову ухвалу, визначивши її розмір у сумі 198 480 грн.

В іншій частині - ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді