Номер провадження: 11-кп/813/1948/22
Справа № 516/77/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 року м. Одеса

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

захисника-адвоката: ОСОБА_7

Обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одеса в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000285 від 04.05.2020 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Теплодарського міського суду Одеської області від 12 серпня 2022 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Великий Дальник Одеського району Одеської області, освіта середня, не праюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

В С Т А Н О В И В:
Цим ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою скасовано. Звільнено ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, у розмірі 3922 грн. 80 коп.

Питання про речові докази по справі вирішено.

Згідно вироку 4 травня 2020р. приблизно о 03.00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи на території гаражного кооперативу «Металіст» в м. Теплодарі Одеської області, а саме біля гаражного приміщення № НОМЕР_1 , належного на праві приватної власності ОСОБА_9 , маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, діючи повторно, шляхом зламу навісного замка, яким зачиняються двері вказаного гаражного приміщення, проник до даного приміщення, де таємно заволодів наступним майном: човниковим мотором марки «Honda» моделі «BF5A4» вартістю 20496 грн. 82 коп.; надувним човном марки «Spjrt-Boat» L-260см., вартістю 4266 грн. 66 коп.; човниковим паливним баком вартістю 1183 грн. 22 коп.; Wi-Fi роутером моделі «ZXV10H108L» вартістю 206 грн. 66 коп.; кутовою шліфувальною машинкою марки «Makita» моделі «GA5030» вартістю 1180 грн.; тримером покосу трави марки «Енергомаш» моделі «БТ-8952СА», вартістю 1360 грн.; перфоратором марки «BOSCH» моделі «GBN 2-26 DFR», вартістю 1780 грн.; двома розкладними підсаками з алюмінієвою оправою, вартістю 280 грн.; комплектом чохлів на заднє сидіння, вартістю 93 грн. 33 коп.; складною вудкою «Tunder» довжиною 2,7м, вартістю 273 грн. 33 коп.; складною вудкою марки «Lox» довжиною 2,1м, вартістю 188 грн. 33 коп.; складною вудкою марки «Crokodile» довжиною 2,4м, з рибацькою котушкою марки «EU4000», вартістю 749 грн. 99 коп. Після чого ОСОБА_8 погрузив вказане майно до автомобілю марки ВАЗ-2101, державний номер НОМЕР_2 , та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 32 058 грн. 34 коп.

На даний вирок прокурором була подана апеляційна скарга, в якій він не оспорюючи вини ОСОБА_8 та кваліфікацію його дій, вважає вказане судове рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через свою м`якість.

В обґрунтування своїх доводів апелянт вказує на те, що судом першої інстанції при призначені покарання не було наведено переконливих мотивів наявності підстав для застосування положень ст.75 КК України з урахуванням принципу справедливості покарання й відповідності його меті виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Характеризуючи особу суд не дав оцінку тому факту, що ОСОБА_8 неодноразово судимий, вчинив новий корисливий злочин, маючи незняту та не погашену судимість за інший корисливий злочин.

Також вважає, що судом необґрунтовано зроблено посилання, як на пом`якшувачу обставину, щире каяття ОСОБА_8 ..

Просить вирок Теплодарського міського суду Одеської області від 12 серпня 2022 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора який підтримав доводи апеляційної скарги, адвоката та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, заслухавши сторони в судових дебатах де вони залишилися на своїх позиціях, вивчивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом першої інстанції визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що винність ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), поєднана з проникненям у сховище, вчинена повторно.

Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п.4 ст. 409 КПК України - підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 413 КПК України - неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У відповідності до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення ухвалюється іменем України, завдяки чому воно сприймається як воля держави, а вирок, зокрема, визнається засудженим як правова оцінка державою його діяння.
Згідно приписам ст. 3 Конституції України: людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

На думку колегії суддів, яка погоджується з доводами апеляційної скарги, прокурора, що покарання обвинуваченому за ч.3ст.185КК України призначено без урахування усіх обставин справи та його особи, отже вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання, є незаконним, а тому, у цій частині підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.п.1-4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», судам при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілого, що в даному випадку також судом не дотримано, адже судове рішення не містить оцінки думки потерпілого щодо міри призначеного обвинуваченому покарання.

Суд залишив поза увагою та не проаналізував характеру й обсягу допущених обвинуваченим грубих порушень, що спричинило умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та посягнуло на найвищу соціальну цінність в державі - здоров`я людини.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом ОСОБА_10 з урахуванням всіх обставин, повинно бути призначено з позбавленням останнього волу без застосування ст.75 КК України, а тому апеляція прокурорапідлагає задоволенню, а вирок скасуванню в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 414,420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Теплодарського міськогосуду Одеської області від 12 серпня2022 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч.3ст.185КК України у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання в порядку виконання даного вироку суду.
Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання знаходження під вартою з 26 квітня 2022 року по 12 серпня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення на один день відбування покарання.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги, безпосередньо до касаційного суду.

Судді :