Номер провадження: 11-кп/813/2092/22
Справа № 947/6898/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників: адвоката ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_11 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022 року в кримінальному провадженні №0000065 від 11 січня 2022 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.146 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.2 ст.146 КК України,

в с т а н о в и л а :

Обставини, встановлені ухвалою суду першої інстанції.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022 року задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.146 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 11.01.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.146 КК України закрито.

Обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.2 ст.146 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 11.01.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.2 ст.146 КК України закрито.

Вирішено питання щодо судових витрат, заходів забезпечення кримінального провадження та речових доказів.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_11 просить ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022 року скасувати, а справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги потерпілий зазначив, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального законодавства.

Вказує, що злочин вчинено організованою групою осіб, а тому дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.3 ст.146 КК України.

На думку потерпілого, обвинувачені мають намір уникнути кримінальної відповідальності шляхом безпідставно заявлених клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності, а надані ними документи є фіктивними. Зокрема, документи, що надані ОСОБА_8 судом прийняті до уваги без належної їх перевірки.

Зазначає, що в даному випадку відсутні підстави для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, оскільки злочин який вчинили ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не втратив суспільну небезпечність, а обвинувачені не перестали бути суспільно небезпечними.

Стверджує, що після подання клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 погрожував йому помстою та фізичною розправою.

Крім того вчиненим обвинуваченими злочином йому заподіяно фізичну та моральну шкоду, однак вони уникають її відшкодування.

Згідно з ухвалою суду, встановлено, що на початку січня 2022 року, більш точний час та дата не встановлені, ОСОБА_8 , усвідомлюючи для себе обставини та умови, що можуть сприяти або заважати вчиненню злочину, володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, переслідуючи мету помсти за конфлікт ОСОБА_11 з дружиною останнього, з якою ОСОБА_8 перебував у інтимних відносинах, організував та очолив групу осіб, до якої в різний період часу втягнув в якості її членів, раніше знайомих йому особу, матеріали кримінального провадження, у відношенні якої виділені в окреме провадження (далі ОСОБА_Г) (т.1 а.п.137), та ОСОБА_7 , які попередньо зорганізувались задля вчинення злочину, розподіливши ролі та функції кожного з учасників, спрямованих на досягнення єдиного плану, відомого кожному з групи осіб.

Згідно узгодженого плану і розподілу ролей між членами групи осіб, зорганізованих з метою вчинення злочину, кожний з її учасників виконував відведені йому ролі, а саме:

ОСОБА_8 , перебуваючи у місті Одесі ініціював вчинення злочину та для реалізації своїх злочинних намірів на початку січня 2022 року, більш точний час та дата не встановлені, залучив до вчинення злочину, осіб з числа своїх знайомих, а саме: ОСОБА_Г та ОСОБА_7 .

ОСОБА_8 розробив план злочинних дій з розподілом ролей між усіма учасниками, який був доведений до відома та схвалений всіма учасниками злочину.

Надалі, ОСОБА_8 будучи лідером вказаної групи осіб, призначив виконавців та діяв спільно з останніми, координуючи їх дії, з метою досягнення єдиного злочинного результату.

Таким чином, враховуючи виконані організаційні та підготовчі заходи, лідерські та вольові якості, ОСОБА_8 організував та очолив групу осіб за попередньою змовою, основною метою якої визначив помсту за конфлікт ОСОБА_11 з дружиною останнього.

ОСОБА_Г, являючись учасником групи осіб зорганізованих з метою вчинення злочину, діючи згідно єдиного плану та відведеної йому ролі, надав допомогу ОСОБА_8 у незаконному поміщенні потерпілого до автотранспортного засобу та утриманні останнього у вказаному транспортному засобі.

ОСОБА_7 , являючись учасником групи осіб зорганізованих з метою вчинення злочину, діючи згідно єдиного плану та відведеної йому ролі, надавав допомогу ОСОБА_8 у підшукуванні транспортного засобу для вчинення злочину та виконував функції водія, використовуючи автомобіль марки «SUZUKI GRAND VITARA», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою переміщення потерпілого.

Таким чином, на початку січня 2022 року, більш точний час та дата не встановлені, у невстановленому місці ОСОБА_8 , усвідомлюючи для себе обставини та умови, що можуть сприяти або заважати вчиненню злочину, володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, переслідуючи мету помсти за конфлікт ОСОБА_11 з дружиною останнього, з якою ОСОБА_8 перебував у інтимних відносинах, організував та очолив групу осіб до якої в різний період часу втягнув в якості її членів, раніше знайомих йому: ОСОБА_Г та ОСОБА_7 , які попередньо зорганізувались задля вчинення злочину, розподіливши ролі та функції кожного з учасників, спрямованих на досягнення єдиного злочинного плану, відомого кожному з групи осіб.

В подальшому, ОСОБА_7 , діючи відповідно до відведеної йому ролі підшукав транспортний засіб автомобіль марки «SUZUKI GRAND VITARA», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 та 11.01.2021 року о 18:16 год., прибув до заздалегідь зазначеного ОСОБА_8 місця, за адресою: АДРЕСА_5 , тобто до місця мешкання потерпілого ОСОБА_11 .

Діючи відповідно до єдиного плану, відведеної йому ролі та на виконання вказівок ОСОБА_8 11.01.2022 року о 18:30 год., ОСОБА_Г, будучи обізнаним про адресу мешкання потерпілого прибув до заздалегідь зазначеного ОСОБА_8 місця, за адресою: АДРЕСА_5 , тобто за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_11 .

Також, під час підготовки до вчинення злочину, ОСОБА_8 у невстановлений час, при невстановлених обставинах придбав стартовий самозарядний пістолет «Ekol Botan», холостий (шумовий) патрон калібру 9 мм Р.А.К. призначений для подачі звукового (шумового) сигналу (імітація звуку та спалаху пострілу) при його пострілі, газовий балон (засіб сльозогінної дії) та балаклаву, для використання останніх під час вчинення злочину.

Так, 11.01.2022 року у період часу з 18:16 год., по 19:00 год., ОСОБА_8 , ОСОБА_Г та ОСОБА_7 прибули до місця мешкання ОСОБА_11 , а саме за адресою: АДРЕСА_5 , де стали очікувати на повернення потерпілого.

Того ж дня, о 19:30 год., реалізуючи свій злочинний умисел та діючи спільно у складі групи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер дій, що вчиняються кожним із них, дочекавшись появи потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_Г та ОСОБА_7 , незаконно позбавили волі останнього, а саме: ОСОБА_8 застосував по відношенню до потерпілого засіб сльозогінної дії, після чого разом з ОСОБА_Г, протиправно, відкрито захопили ОСОБА_11 та застосовуючи фізичне насилля, наносячи удари потерпілому по різним частинам тіла, проти його волі, заштовхавши останнього в салон автомобіля марки «SUZUKI GRAND VITARA», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого їх очікував ОСОБА_7 , чим незаконно, позбавили волі потерпілого.

Одразу після чого, ОСОБА_7 , за вказівкою ОСОБА_8 на вказаному автомобілі поїхав у напрямку вулиці Комарова у м. Одесі.

Далі, ОСОБА_8 та ОСОБА_Г перебуваючи на задньому сидінні автомобіля, продовжували утримувати потерпілого, який сидів поміж останніх та застосовувати до потерпілого фізичну силу.

Під час вчинення зазначених дій, ОСОБА_8 погрожуючи потерпілому розправою, дістав пістолет, привів його в бойове положення, після чого притулив до лівого боку живота ОСОБА_11 .

Того ж дня, о 19:47 год., проїжджаючи по вул. Комарова у м. Одесі, неподалік будинку № 12, потерпілий ОСОБА_11 намагаючись звільнитись схопився за кермо вказаного автомобіля та намагався здійснити різкі рухи аби привернути увагу інших водіїв. В цей час ОСОБА_8 , маючи на меті подавити волю потерпілого до спротиву, застосував по відношенню до потерпілого засіб сльозогінної дії, що в умовах замкненого простору, змусило водія зупинити автомобіль, а ОСОБА_Г відкрити двері.

Після того, як автомобіль зупинився, ОСОБА_Г вийшов з нього, а проїжджаючий екіпаж патрульної поліції, який побачив потерпілого та почувши крики про допомогу, звільнив потерпілого та припинив протиправні дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , затримавши останніх, а ОСОБА_Г з місця вчинення злочину зник в невідомому напрямку.

За таких обставин, ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.146 КК України, за кваліфікуючими ознаками організація та незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб із застосуванням зброї, а ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.2 ст.146 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Мотиви суду.

Потерпілий ОСОБА_11 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду. Заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на адресу суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинувачених та їх захисників, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проаналізувавши ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022 року у відповідності із доводами апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_11 , суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказане судове рішення в повній мірі відповідає зазначеним критеріям.

За змістом статті 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Таким чином вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки:

вчинене особою діяння внаслідок зміни обстановки втратило ознаки суспільної небезпечності;

-особа перестала бути суспільно небезпечною.

Під втратою вчиненого особою діяння суспільної небезпечності кримінальний закон розуміє істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Виходячи із аналізу норми, що викладена в ст.48 КК України зазначені в ній умови для звільнення від кримінальної відповідальності є альтернативними та такими, що не залежать одна від одної. Тобто, збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної ухвали місцевого суду, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27 ч.2 ст.146 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягалися (т.2 а.п.52,68), вперше вчинили інкримінований їм злочин.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч.3 ст.27 ч.2 ст.146 КК України, а ОСОБА_7 за ч.2 ст.27 ч.2 ст.146 КК України.

В судовому засіданні в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 свою вину в скоєнні інкримінованого злочину визнали повністю і щиросердечно розкаялась, висловили жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення, та зазначили про наявність бажання до виправлення ситуації, що склалася. Обвинувачені зазначили, що після початку повномасштабної військової агресії з боку російської федерації змінили власну морально-юридичну оцінку, стали на шлях виправлення та вчинення інших кримінальних правопорушень для них є недопустимим.

Крім того в матеріалах провадження наявні наступні відомості про обвинувачених.

З 16 травня 2022 року ОСОБА_7 є членом громадського формування з охорони громадського порядку в м.Одеса «Муніципальна громадська безпека» (т.1 а.п.191, 204).

ОСОБА_7 на території оперативного обслуговування ВП №1 ОРУП ГУНП в Одеській області залучається для здійснення патрулювання під час комендантської години, забезпечення та дотримання публічної безпеки та порядку, охорони об`єктів критичної інфраструктури (т.1 а.п.192, 203).

Згідно характеристики, наданої громадським формуванням з охорони громадського порядку і державного кордону Муніципальна громадська безпека», від 01 липня 2022 року, ОСОБА_7 характеризується позитивно (т.1 а.п.196, 202).

Крім того ОСОБА_7 нагороджений почесною грамотою начальника Одеської районної військової адміністрації за результатами активної участі у волонтерському русі в Одеському районі, здійснення громадської ініціативи, активну громадську позицію та самовідданість (т.1 а.п.190, 200).

Також матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 з 01 березня 2022 року є волонтером Громадської організації Спортивний клуб інвалідів «Одеса-Баскет», де виконує роботу по допомозі малозабезпеченому населенню (т.1 а.п.246).

З 27 лютого 2022 року ОСОБА_8 здійснює волонтерську діяльність в громадському формуванні з охорони громадського порядку і державного кордону Муніципальна громадська безпека», приймає участь у забезпеченні продуктами харчування та питною водою підрозділів Збройних Сил України, що виконують завдання з оборони територіальної цілісності України від російської агресії, а також мешканців районів, де такі заходи здійснюються.

З 13 березня 2022 року ОСОБА_8 працює на посаді лікаря-рятувальника в Асоціації Добровільних пожежників України (т.1 а.п.244).

З 27 березня 2022 року являється волонтером Благодійного фонду «Разом з країною» та виконує функції з надання допомоги малозабезпеченим громадянам, характеризується позитивно (т.1 а.п.245).

З 27 березня 2022 року є волонтером Громадської організації «Молодіжна рада Одеської області» у проекті «СпівДія Хаб Одещини». За період функціонування СпівДія Хаб Одещини», ОСОБА_13 системно надавав допомогу та проявив себе як відповідальний волонтер (т.1 а.п.247).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 змінили умови життєдіяльності, свою громадянську позицію та моральну-юридичну оцінку, а також, що вказані зміни суттєво і позитивно вплинули на обвинувачених та свідчать про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перестали бути суспільно-небезпечними особами і не вчинятимуть кримінально караних діянь в майбутньому.

На думку колегії суддів, потерпілий в своїй апеляційній скарзі не навів жодних обставин, які б ставили під сумнів виключно позитивні відомості про особу кожного з обвинувачених. Натомість доводи апеляційної скарги зводяться лише до акцентування уваги суду апеляційної інстанції на суспільно-небезпечності скоєного ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також на тому, що обвинуваченими не відшкодовано йому моральну та матеріальну шкоду.

Натомість, як вже зазначалося, збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Що стосується питання відшкодування потерпілому шкоди, то відповідно до положень ст.48 КК України, вказана обставина не є умовою звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучені до клопотань документи є фіктивними, зокрема документи ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки відповідні документи належним чином завірені, а тому у колегії суддів відсутні підстави сумніватися в їх справжності. Вказані документи були предметом розгляду суду І інстанції, яким дана оцінка і з якою погоджується колегія суддів.

Твердження потерпілого про те, що після подання клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 погрожував йому помстою та фізичною розправою, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки матеріали провадження не містять належних та допустимих доказів зазначеної обставини, як і відомостей про те, що ОСОБА_11 звертався із вказаного приводу до правоохоронних органів.

Що стосується посилань апеляційної скарги потерпілого про те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального законодавства, то суд апеляційної інстанції не може погодитися із такою позицією потерпілого.

Так, матеріали провадження свідчать та це не заперечується потерпілим, що він протягом розгляду кримінального провадження перебуває за кордоном.

Поруч із цим, суд першої інстанції, на виконання вимог КПК України, на електронну адресу ОСОБА_11 періодично повідомляв останнього про дату та час судового розгляду, а також надсилав копії процесуальних документів. Зокрема, 19 вересня 2022 року суд першої інстанції таким чином повідомив ОСОБА_11 про надходження клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , повідомив дату призначеного судового засідання, а також надіслав потерпілому копії відповідних клопотань (т.2 а.п.13).

У відповідь на вказане повідомлення потерпілий ОСОБА_11 надіслав заяву в якій просив відмовити в задоволенні клопотань (т.2 а.п.16).

Згідно з положеннями ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Враховуючи вказані обставини провадження, з огляду на те, що потерпілий був обізнаний про розгляд клопотань щодо звільнення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, отримав копії цих клопотань, а також висловив свою думку щодо них, суд першої інстанції обґрунтовано здійснив розгляд справи за відсутності потерпілого ОСОБА_11 . Будь-яких заяв від потерпілого про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали Київського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022 року за доводами апеляційної скарги потерпілого.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального закону, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, ухвалу суду слід залишити без змін, як законну, обґрунтовану та вмотивовану, а апеляційну скарги потерпілого - без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022 року в кримінальному провадженні №0000065 від 11 січня 2022 року, відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_2 В ОСОБА_14 В ОСОБА_15