Справа № 405/4769/22
провадження № 1-кс/405/453/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого ВР ЗЗС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000413 від 18.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, про арешт майна,

встановив:

старший слідчий ВР ЗЗС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотання, в якому просить накласти арешт на майно, що було вилучене 10.02.2023 в період часу з 06:45 до 08:19 год., під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.01.2023 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосувати заборону використання та заборону розпоряджатися вказаним майном, а саме:

- речовиною рослинного походження темно зеленого кольору, яку упаковано до спецпакету «НПУ» №WAR 1342610;

- предметом ззовні схожим на пістолет, який поміщено до спецпакету НПУ №WAR 1342614.

В обґрунтування клопотання слідча вказала, що в провадженні відділу РЗЗС слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження № 0000413 від 18.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

10.02.2023 в період часу з 06:45 до 08:19 год., під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.01.2023 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:

- речовина рослинного походження темно зеленого кольору, яку упаковано до спецпакету «НПУ» №WAR 1342610;

- предмет ззовні схожий на пістолет, який поміщено до спецпакету НПУ №WAR 1342614.

Вилучені вищевказані речі 10.02.2023 визнано речовими доказами, по вказаному кримінальному провадженню, оскільки вони могли бути як знаряддям так і предметом вчинення злочину, а отже всі вищевказані вилучені речі мають значення для кримінального провадження.

Таким чином існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені в ході обшуку речі, є доказом злочинної діяльності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідча в клопотанні вказала, що вказаний предмет схожий на пістолет та речовина рослинного походження є речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню та є всі підстави вважати, що вони були набуті в результаті вчинення кримінальних правопорушень і відповідають вимогам ч. 2 ст. 167 КПК України, тому відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України на них необхідно накласти арешт.

У судове засідання слідча не з`явився, повідомлена про дату, час та місце розгляду клопотання по телефону, причини неявку суду невідомі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом направлення судової повістки, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України відсутність слідчого та власника майна не є перешкодою для розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за відсутності слідчого та власника майна, на підставі наявних доказів, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділу РЗЗС слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області знаходиться кримінальне провадження № 0000413 від 18.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (а.к. 2 витяг з ЄРДР).

В рамках кримінального провадження 10.02.2023 в період часу з 06:45 до 08:19 год., під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.01.2023 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:

- речовина рослинного походження темно зеленого кольору, яку упаковано до спецпакету «НПУ» №WAR 1342610;

- предмет ззовні схожий на пістолет, який поміщено до спецпакету НПУ №WAR 1342614, про що складено відповідний протокол (а.к.20-23).

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1,2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст. 168 КПК України).

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий судя відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим доведено, що речовина рослинного походження темно зеленого кольору, яку упаковано до спецпакету «НПУ» №WAR 1342610 та предмет ззовні схожим на пістолет, який поміщено до спецпакету НПУ №WAR 1342614 об`єктивно могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Постановою слідчого від 10.02.2023 вищевказані вилучені речі визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні (а.к. 19), а тому у даному випадку арешт накладається у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.

На даний час проводяться процесуальні дії, спрямовані на збирання доказів, які можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення або його спростувати.

Під час ухвалення рішення враховується також, практика Європейського суду з прав людини, згідно якої для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.

Матеріали клопотання слідчого свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, за викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі та відчуження.

Слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372 КПК України,

постановив :

клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000413 від 18.03.2021 на майно, що було вилучене 10.02.2023 в період часу з 06:45 до 08:19 год., під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.01.2023 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- речовиною рослинного походження темно зеленого кольору, яку упаковано до спецпакету «НПУ» №WAR 1342610;

- предметом ззовні схожим на пістолет, який поміщено до спецпакету НПУ №WAR 1342614.

Заборонити розпоряджатися та користуватися вищевказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6