Справа № 145/1150/20
УХВАЛА

"13" грудня 2022 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному 02.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
Прокурор ОСОБА_3 просить обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки у вказаному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:
- переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_4 за неодноразові повістки до суду не з`являвся та не повідомив про поважні причини свого неприбуття, за повідомленим ним останнім місцем проживання відсутній, у зв`язку із чим 24.12.2020 був оголошений Тиврівським районним судом у розшук, а судове провадження зупинено. Окрім того, останній має громадянство Російської Федерації, а тому знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме позбавлення волі та строк від 3 до 6 років, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини може переховуватися від суду;
- незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків кримінального провадження, оскільки згідно ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий 10.08.2020 Тиврівським районним судом за ч.1 ст.310 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік, обвинувачений вчинив три епізоди злочинної діяльності, а тому може продовжувати свою злочинну діяльність.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечує проти задоволення клопотання прокурора, просить обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, один з епізодів злочину вчинено під час іспитового строку; з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, (переховування від суду, незаконного впливу на свідків, а також вчинення інших кримінальних правопорушень), оскільки обвинувачений у рамках досудового розслідування даного кримінального провадження був оголошений у розшук; враховуючи недостатність застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику, суд приходить до висновку про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України суд визначає ОСОБА_4 як альтернативний вид запобіжного заходу - заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196-197 КПК України, суд

ухвалив:
Клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Єкатеринівка Щербіновського району Краснодарського краю Російської Федерації, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.08.2020 Тиврівським районним судом за ч. 1 ст. 310 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном в 1 рік, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 10 лютого 2023 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 альтернативний вид запобіжного заходу у виді застави в розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26286152, банк отримувача: ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача №UA0000401).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- не відлучатися АДРЕСА_1 ,без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування із особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави, у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Вінницькій області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі з місця ув`язнення.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5