Провадження № 1-кс/554/1050/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представників власника майна адвокатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000480 від 06.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № №0000480 від 06.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Підставами для арешту майна вказує, що слідчими Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06.10.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000480 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

На адресу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Полтавській області надійшла заява від директора ТОВ «Хімагростеп» (код за ) про те, що службові особи ТОВ «ВВМ Трейдінг», зловживаючи службовим становищем, заволоділи грошовими коштами ТОВ «Хімагростеп» на загальну суму 15 100 000 грн.

Так, ТОВ «АГРОТРЕЙД-ВИРОБНИЦТВО» відповідно до договору поставки замовив у ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» добриво азотно-фосфорно-калійне Suprofos 12 NPK у кількості 1826 тон на суму 37 889 500 грн. В свою чергу, зазначені добрива ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» у відповідності до договору №1702/2022/ПП від 17.02.2022 року та додатку №2 від 23.06.2022 року мало поставити ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» (код за ).

ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» здійснило перерахування грошових коштів по вищевказаному договору на рахунок ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» в загальній сумі 15 100 000 грн.: 24.06.2022 в сумі 100 000 грн., 30.06.2022 в сумі 10 000 000 грн., 01.07.2022 в сумі 5 000 000 грн., оплативши 665,5 тон добрив відповідно до ціни договору. З вказаних грошових коштів 10 000 000 грн. були коштами ТОВ «АГРОТРЕЙД-ВИРОБНИЦТВО», які були перераховані даним підприємством 01.07.2022 року.

У зв`язку зі скрутною ситуацією та відмови від поставки неоплачуваної частини ТОВ «АГРОТРЕЙД-ВИРОБНИЦТВО», листом ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» було повідомлено про те, що ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» не в змозі виконати в повному об`ємі зобов`язання по договору та просить здійснити відвантаження оплаченого товару або повернення грошових коштів, на що було відмовлено, посилаючись на оплату згідно договору. Проте наявність оплачених добрив підтверджується з/д накладними, де чітко вказано, що власником вантажу є ТОВ «ХІМАГРОСТЕП».

В подальшому ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» здійснили переадресацію вагонів з вантажем ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» до станції Фастів та розвантажили їх на складі ТОВ «Агроміксактив», яке взагалі не має жодного відношення до вказаних добрив, при тому, що згідно транспортних інструкцій, місцями розвантаження були ст. Супрунівка, Півд. Зал. та ст. Ромни, Півд. Зал.

Виходячи з вищевикладеного, службові особи ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ», зловживаючи службовим становищем заволоділи грошовими коштами ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» в сумі 15 100 000 грн., які були перераховані для постачання добрив.

Крім того, від представника ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» надійшло клопотання про накладення арешту на банківські рахунки ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ», у зв`язку із завданою шкодою підприємству.

Відповідно до наявних даних ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» (код за , юридична адреса: 40024, м. Суми, вул. СКД, буд. 24, офіс 13) має відкриті банківські рахунки у:

- АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО): 320478, юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, а саме: № НОМЕР_1 (російський рубль), № НОМЕР_2 (українська гривня), № НОМЕР_1 (долар США), № НОМЕР_1 (українська гривня), № НОМЕР_1 (євро), № НОМЕР_1 (польський злотий), № НОМЕР_3 (українська гривня), № НОМЕР_4 (українська гривня), № НОМЕР_5 (українська гривня), № НОМЕР_6 (українська гривня), № НОМЕР_7 (українська гривня), № НОМЕР_8 (українська гривня), № НОМЕР_9 (українська гривня), № НОМЕР_10 (українська гривня), № НОМЕР_11 (українська гривня);

- Сумська філія АТ КБ «ПриватБанк» (МФО): 337546, головний офіс АТ КБ «ПриватБанк» МФО 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, а саме: № НОМЕР_12 (українська гривня), № НОМЕР_13 (євро), № НОМЕР_14 (українська гривня), № НОМЕР_15 (українська гривня), № НОМЕР_16 (долар США);

- АТ «Райффайзен Банк» (МФО): 380805, юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, а саме: № НОМЕР_17 (українська гривня), № НОМЕР_18 (євро).

Постановою слідчого від 24.10.2022 року грошові кошти в сумі 15 100 000 грн. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, відповідно до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України.

Зважаючи на те, що службові особи, маючи товар, не поставили оплачувану частину ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» згідно договору, не повернули грошові кошти власнику та здійснювали формальні відписки, спрямовуючи взаємовідносини до Цивільного кодексу України, при цьому не здійснивши вирахування пені, яка значно менша суми, якою заволоділи, з цього слідує, що дії службових осіб ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» були направлені на заволодіння грошовими коштами ТОВ «ХІМАГРОСТЕП», не маючи наміру виконувати договір.

Приймаючи до уваги викладене, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження та збереження речових доказів, необхідно накласти арешт (заборону на використання, розпорядження) банківських рахунків належних ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» (код за ). В даному випадку у разі не накладення заборони (арешту) на розрахункові рахунки ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» (код за ), на якому маються грошові кошти, останні можуть зникнути (шляхом переведення на інші рахунки або взагалі знятті грошових коштів з рахунків), що перешкодить відшкодуванню шкоди, завданої ТОВ «ХІМАГРОСТЕП», внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 15 100 000 грн.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив вимоги задовольнити. Зазначив, що після скасування арешту майна 28.12.2022 року невідомо скільки коштів залишилось на рахунках підприємства. Також, невідомо які рахунки в банках є зарплатними.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні. Зазначив, що претензійна робота з липня 2022 року почалася; до 1-го арешту на рахунках підприємства було 42 млн. гривень; перерахування коштів підтверджує вчинення кримінального правопорушення; господарська справа немає відношення до цього кримінального провадження; час вчинення злочину з моменту коли перестали виконуватися зобов`язання.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що це господарські, договірні відносини, і ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» не виконав своїх зобов`язань. Об`єднана справа перебуває в господарському суді, ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» також звернувся до суду зі своїми зустрічними вимогами. За невиконання договору позики ще жодна особа не притягувалася до кримінальної відповідальності. Вважає, що неможливо визнати речовими доказами віртуальні грошові кошти на рахунках, розмір яких не встановлено.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що з цим предметом в господарському суді заведена справа, та в клопотанні не враховано погашення коштів.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що слідчими Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06.10.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

На адресу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Полтавській області надійшла заява від директора ТОВ «Хімагростеп» (код за ) про те, що службові особи ТОВ «ВВМ Трейдінг», зловживаючи службовим становищем, заволоділи грошовими коштами ТОВ «Хімагростеп» на загальну суму 15 100 000 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, якщо метою арешту є збереження речових доказів, то такий арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, слідчим не наведено переконливих тверджень з приводу того, що грошові кошти на банківських рахунках відповідають критеріям, визначеним в ст.98 КПК України, оскільки докази, які б вказували, що належні ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ» кошти в сумі 15100000,00 грн., які знаходяться на банківських рахунках АБ «УКРГАЗБАНК», Сумська філія АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Райффайзен Банк», набуті кримінально протиправним шляхом, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в матеріалах клопотання відсутні.

Накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на рахунках, враховуючи їх нематеріальний і не індивідуалізований характер, не узгоджується з заявленою метою, а саме збереженням речових доказів, адже їх неможливо використати як доказ у кримінальному провадженні.

Отже, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, та не надано доказів, що вказані грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Слід також зазначити, що суду не було надано доказів щодо обсягу грошових коштів, які перебувають на рахунках та належать ТОВ ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ», що позбавляє слідчого суддю можливості встановити розмір грошових коштів, на які може бути накладено арешт у рамках заявленого клопотання на вказаних рахунках та встановити співмірність із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Натомість, слідчим у клопотанні висунуто вимогу про накладення арешту на грошові кошти, які належні ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ», що не відповідає положенням кримінального процесуального законодавства у контексті співмірності із завданими збитками.

Положеннями ч.1 ст.173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, згідно з ч.2 вказаної статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, враховуючи викладене, достатніх підстав вважати, що майно на розрахункових рахунках відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України Кодексу, в ході розгляду клопотання не встановлено.

Також, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення на час розгляду клопотання жодній особі не повідомлено, між тим, власником рахунків є не фізична особа, а юридична особа ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ», яка несе зобов`язання перед державою, а також іншими фізичними та юридичними особами. Крім того, з даних рахунків можуть здійснюватись виплати на оплату праці тощо, що може призвести до обмеження законних прав та викликати наслідки, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна є на теперішній час передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

В силу статті 41 Конституції України, статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання у право власності повинне бути законним, наприклад, на підставі ухвали суду. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тримання майна у кримінальному провадженні (арешт майна) може бути необхідним для належного здійснення правосуддя, що є законною метою в «загальних інтересах» суспільства (наприклад, Рішення у справі East West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року, заява № 19336, параграф 188). Разом з тим, має бути розумне співвідношення між засобами та метою, що досягається - так званий «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи (серед інших, Рішення у справі Edwards проти Мальти від 24.10.2006 року, заява № 17647/04, параграф 69). Тому, навіть сам факт тривалого тримання майна у випадку якщо таке тримання є безпідставним, може бути порушенням статті 1 Протоколу 1 Конвенції.

Відповідно до ч.1 ст.16 КПК України, обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч.1 ст.173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000480 від 06.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1