Справа № 487/3335/22
Провадження № 1-кп/487/452/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури м.Миколаєва про застування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000392 стосовно особи малолітнього віку

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, учня 9-А класу Миколаївської ЗОШ 1-3 ступенів №36 м.Миколаєва Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

неповнолітнього - ОСОБА_3 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ

10.10.22 приблизно о 17-20 год. неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходились біля домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_2 , де в них виник спільний, злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_7 скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_8 та сторонніх осіб, залізли на паркан домоволодіння з якого залізли на балкон, розташований на другому поверсі. В подальшому ОСОБА_7 , використовуючи заздалегідь взятий з собою камінець, жбурнув його в вікно вхідних дверей балкону, розбивши при цьому скло та проникли на другий поверх будинку розташованого по АДРЕСА_2 , де, побачивши, що їх дії фіксує відеокамера, покинули місце скоєння кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне протиправне діяння, що містить ознаки складу кримінального правопорушення передбачене ч.1 ст.162 КК України , тобто незаконне проникнення до житла особи.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, наполягав на його задоволенні.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 пояснив, що винуватість у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнає повністю, у скоєному щиро кається, не заперечує проти задоволення клопотання.

Законний представник неповнолітнього - ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання, обіцяла забезпечити належний догляд за сином, приділяти більшу увагу його вихованню та розвитку.

Захисник ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали клопотання та інші докази, які мають істотне значення для вирішення клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.ч.1,2 ст.97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України. Примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого ч.2 ст.105 КК України суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

Відповідно до ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Так, дії ОСОБА_3 містять ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, згідно ст.22 КК України, ОСОБА_3 не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Виходячи з вищезазначених вимог закону, з метою з`ясування питання про ефективність застосування до ОСОБА_3 вказаного прокурором в клопотанні примусового заходу виховного характеру, який найбільше забезпечить позитивний виховний вплив неповнолітньої, судом були досліджені дані про особу ОСОБА_3 , який є неповнолітнім, навчається, за місцем навчання характеризується посередньо, виховується в повній сім`ї, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

Суд ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітнього ОСОБА_3 керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини.

Керуючись ст.ст.22,97,105 КК України, ст.ст.498-501 КПК України,

УХВАЛИВ

Клопотання прокурора окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_4 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та недосягненням ним віку, з якого можлива кримінальна відповідальність - задовольнити .

Застосувати щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягає в забороні залишати місце проживання з 18-00 до 06-00 год. у осінньо-зимовий період та з 20-00 до 06-00 год. у весінньо-літній період (за виключенням часу дії повітряної тривоги) строком на 2 роки.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1