Справа № 509/1048/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження №0000064 від 21 лютого 2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Помошна Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта середня, цивільний шлюб, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2023 до відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області звернулась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з приводу систематичного домашнього насильства з боку її співмешканця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким на протязі останніх дванадцяти років спільно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, упродовж листопада 2022 - січня 2023 мешкаючи спільно, ОСОБА_4 веде аморальний та пристосовницький спосіб життя, зловживає алкоголем та вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_5 , в зв`язку із чим остання звернулась до органів Національної поліції України із заявою щодо систематичного домашнього насильства з боку ОСОБА_4 щодо неї за фактами вчинення психологічного насильства 06.11.2022, 25.11.2022, 17.12.2022, 25.12.2022 в зв`язку із чим було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП, за наслідками розгляду яких судом притягнуто останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Так, згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.01.2023 у справі №509/4856/22, ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме: 06.11.2022 приблизно о 17 год. 05 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , влаштував сварку із співмешканкою ОСОБА_5 , висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, побив, погрожував фізичною розправою, чим заподіяв шкоду її психічному здоров`ю, тобто вчинив сімейне насильство психологічного характеру.

Крім того, згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.01.2023 у справі №509/4992/22 ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме: 25.11.2022 приблизно о 21 год. 55 хв., ОСОБА_4 , повторно на протязі року, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , влаштував сварку із співмешканкою ОСОБА_5 , висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, чим заподіяв шкоду її психічному здоров`ю, тобто повторно на протязі року вчинив сімейне насильство психологічного характеру.

Також, згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.01.2023 у справі № 509/5589/22, ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме 17.12.2022 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , будучи протягом року підданий адміністративному стягненню за домашнє насильство, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , влаштував сварку із співмешканкою ОСОБА_5 , висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, штовхав, бив, чим заподіяв шкоду її психічному здоров`ю, тобто вчинив сімейне насильство психологічного характеру.

Також, згідно постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2023 у справі №509/88/23, ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме: 25.12.2022 приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , влаштував сварку із співмешканкою ОСОБА_5 , висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, кидався в бійку, ображав, чим заподіяв шкоду її психічному здоров`ю, тобто вчинив сімейне насильство психологічного характеру.

Також, згідно зазначеної постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.02.2023 у справі №509/88/23, ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме: 01.01.2023 приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , влаштував сварку із співмешканкою ОСОБА_5 , висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, ображав, штовхав, бив, чим заподіяв шкоду її психічному здоров`ю, тобто вчинив сімейне насильство психологічного характеру.

З наведеного, кожного разу окремо, а саме: 06.11.2022, 25.11.2022, 17.12.2022, 25.12.2022 та 01.01.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, провокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, вчинив по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилося у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами грубої нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, штовханні та хапанні за руки, погрозах фізичної насильства, побоях, що призвело до її психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої, та з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, являє собою систематичність домашнього насилля.

Не зупиняючись на скоєному, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, які полягали у систематичному протиправному домашньому насильстві відносно співмешканки ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 спільно проживає однією родиною, розуміючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді психологічної та моральної шкоди , і хоча не бажав їх настання, але свідомо припускав їх настання, 19.02.2023, перебуваючи за місцем їх спільного мешкання за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє психологічне насильство, яке виразилось у моральному приниженні, погрозами фізичним насильством, залякуванні та словесними образами ненормативною лайкою своєї співмешканки ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань та викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку впродовж тривалого періоду часу.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні; також, згідно ст. 35 Стамбульської конвенції, Україна як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав у повному обсягу та не заперечує щодо обставин, які були встановлені під час кримінального провадження, та пояснив, що дійсно вчинив злочин при вищевказаних обставинах.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась, однак надала заяву, у якій просила суд слухати справу у її відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу та з урахуванням того, що вони не заперечують про визнання не доцільності дослідження доказів щодо обставини, які ні хто не оспорює, при цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зазначений зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності його позиції, в зв`язку з цим суд вважає можливим розглянути кримінальне провадження відповідно до ст.349 КПК України.

ОСОБА_6 умисне систематичне вчиняв психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя ОСОБА_5 , а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ст.126-1 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення - дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, особу винного - особа раніше несудима, сімейний стан - неодружений, характеристику, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, вік.

Обставин, які обтяжують вину підсудного, немає.

Обставиною, яка пом`якшує вину підсудного, є щире каяття.

Шкода злочином не завдана, цивільний позов не заявлявся.

З урахуванням даних обставин, суд приходить до висновку про те, що покарання ОСОБА_6 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі, зі застосуванням ст.ст.75,76 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, що відповідає загальним вимогам призначення покарання.

Керуючись ст.ст.369,373-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити йому покарання, у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

У відповідності до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть іншого злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до палати по кримінальним справам Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1