Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 1-1/2004
Провадження №: 1-о/332/4/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів Заводського районного суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

встановив:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява засудженого ОСОБА_4 від 08.11.2022 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В заявізасуджений ОСОБА_4 посилається на те, що вироком апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 року за ст.93 п.п. «а», «и», «і» КК України (1960 року), ч.4 ст.189 КК України (2001 року), ч. 2 ст.123 КК України (1960) року його засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його особистою власністю.

В обґрунтування заяви засуджений ОСОБА_4 зазначає, що під час судового слідства не було встановлено належність трупу саме ОСОБА_5 , посилаючись на висновок експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради від 29.02.2016 року № 5/к, яким, на думку заявника, ще у 2016 році були встановлені фактичні дані, які підтверджують, що вищезазначений викопаний у полі в районі села Долинка Гуляйпільського району Запорізької області труп за наявними в нього зубами не можна ідентифікувати як труп ОСОБА_5

Вищенаведене, на думку заявника, також підтверджується фактичними даними, процесуальним джерелом яких є висновок експерта КЗ «Дніпропетровського бюро судово-медичних експертиз» ДОР № 63 від 09.04.2019 року.

Зазначає, що на труп у полі в районі села Долинка Гуляйпільського району Запорізької області як на труп ОСОБА_5 вказав підозрюваний ОСОБА_6 в ході відтворення обстановки та обставин події, отже фактично, штучне створення доказів вбивства ОСОБА_5 з використанням трупа іншої людини зі слідами насильницької смерті вчинив саме підозрюваний ОСОБА_6 .

Штучне створення доказів вбивства ОСОБА_5 з використанням трупа іншої людини зі слідами насильницької смерті вважає нововиявленими обставинами, що в сенсі пункту 1 ч. 2 ст. 459 КПК України 2012 року є підставою для перегляду за цими обставинами вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 року.

З наведеного вище, на думку заявника, випливає те, що під час вищезгаданого відтворення обстановки та обставин події підозрюваний ОСОБА_6 надав органу слідства завідомо неправдиві показання про те, що вищезазначений труп, на який він вказав, є трупом ОСОБА_5 . Тим самим ОСОБА_6 під час досудового слідства ввів слідство в оману, щодо впізнання ним знайденого трупа у полі в районі села Долинка Гуляйпільського району Запорізької області.

Зазначає, що на завідомо неправдивих показаннях підозрюваного ОСОБА_6 щодо належності трупа ОСОБА_5 ґрунтується обвинувальний вирок Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 року, такі його завідомо неправдиві показання вважає нововиявленими обставинами в сенсі пункту 1 ч. 2 ст. 459 КПК України 2012 року, які є підставою для перегляду за цими нововиявленими обставинами зазначеного вироку, що набрав законної сили, тому просить скасувати вирок апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 року, за яким його засуджено за ст.93 п.п. «а», «и», «і» КК України (1960 року), ч.4 ст.189 КК України (2001 року), ч. 2 ст.123 КК України (1960) року довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його особистою власністю, а справу направити на нове досудове розслідування.

Вивчивши матеріали заяви ОСОБА_4 , колегія суддів вважає, що заяву про перегляд вироку апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 року за ст.93 п.п. «а», «и», «і» КК України (1960 року), ч.4 ст.189 КК України (2001 року), ч. 2 ст.123 КК України (1960) року, залишеного без змін Верховним Судом України за нововиявленими обставинами слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Це положення закону необхідно розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження чи відмову у його відкритті. Такий висновок зробила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.02.2020 у справі № 522/14170/18 (провадження № 51-1836кмо19).

Вимогами ст. 466 КПК України передбачено, що повідомлення сторін про розгляд заяви здійснюється лише після відкриття провадження за заявою та призначення її до розгляду по суті.

Враховуючи викладене, вирішення питання про відкриття провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у тому числі й розгляд клопотання про поновлення строку подання такої заяви, здійснюється без виклику учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Таким чином, обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Перелік обставин, які визнаються нововиявленими, зазначений у ч.2 ст. 459 КПК України, є вичерпним.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (ВС справа № 1510/2-1411/11, постанова від 17.04.2018).

Відповідно до п.п. 4, 5, 5-2 ч.2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, поряд з іншим, зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; клопотання про поновлення строку подання заяви.

Як вбачається з ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2018 (справа №315/793/16-к, провадження 1-о/336/2/2018) за заявою ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 та ухвали Верховного Суду України від 14.07.2005 за нововиявленими обставинами, вказана заява була подана 09.08.2016 засудженим ОСОБА_4 до Гуляйпільського районного суду Запорізької області.
У вказаній заяві зазначається, що копію судово-медичної експертизи №2479 за 2000 рік, яка знаходилась на зберіганні в експертній установі, захисник ОСОБА_4 отримав 09.06.2016, а висновок експерта №5/к - 25.05.2016.
Тобто, станом на 09.08.2016 засудженому ОСОБА_4 мало бути відомо про висновок експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради від 29.02.2016 року № 5/к.

В ухвалі Запорізького апеляційного суду від 06.05.2019 по справі №315/793/16-к, провадження 1-о/336/2/16) за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_4 , адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 9 грудня 2018 року про перегляд вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 року та ухвали Верховного Суду України від 14.07.2005 року у кримінальній справі № 1-1/2004 в частині визнання винуватим за п.п. «а», «и», «і» ст. 93 КК України (1960 року) за нововиявленими обставинами відносно ОСОБА_4 зазначено, що посилання захисника на висновки експертизи № 63 від 09.04.2019 року, яка була проведена на підставі ухвали слідчого судді в рамках кримінального провадження № 0003966 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України щодо неправдивого висновку СМЕ, згідно якої встановлені суперечності з висновком попередньої експертизи № 2479 від 23.11.2000 року щодо розбіжностей стоматологічного апарату потерпілого ОСОБА_5 , яка в цьому даному провадженні судом першої інстанції взагалі не досліджувалась, і на переконання колегії суддів, встановлені суперечності не є нововиявленими обставинами в контексті положень ст. 459 КПК України, які б давали підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
При цьому слід зауважити, що наведена вище експертиза № 63 від 09.04.2019 року проводилась в рамках кримінального провадження №0003966 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 384 КК України, щодо неправдивого висновку СМЕ, остаточного рішення по суті в даному провадженні не прийнято, отже апеляційний суд позбавлений можливості надавати оцінку даному висновку в конкретному провадженні за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 6 грудня 2018 року за нововиявленими обставинами.
Тобто, станом на 06.05.2019 засудженому ОСОБА_4 мало бути відомо про висновок експерта КЗ «Дніпропетровського бюро судово-медичних експертиз» ДОР № 63 від 09.04.2019 року.

Згідно з постановою Верховного суду від 21.01.2020 року в рамках цього кримінального провадження зазначено, що з огляду на те, що за завідомо неправдиве показання свідка, завідомо неправдивий висновок експерта у ст. 384 КК передбачено кримінальну відповідальність, тому належним засобом доказування існування викладених у заяві засудженого обставин слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.
Проте належного підтвердження доводів у частині підроблення висновку експерта та (або) надання свідком завідомо неправдивих показань засуджений суду не надав. Результатів здійснення кримінальних проваджень за вказаними фактами матеріали справи не містять.
Таким чином, встановлені суперечності не є нововиявленими обставинами в контексті положень ст. 459 КПК України

Належного підтвердження доводів у частині підроблення висновку експерта не надано суду і на даний час.
Крім того, покази обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_6 , надані ним під час розгляду кримінальної справи за його, ОСОБА_4 та інших осіб, обвинуваченням за ст.93 п.п. «а», «и», «і» КК України (1960 року), ч.4 ст.189 КК України (2001 року), ч. 2 ст.123 КК України (1960 року), були предметом розгляду апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 року за ст.93 п.п. «а», «и», «і» КК України (1960 року), ч.4 ст.189 КК України (2001 року), ч. 2 ст.123 КК України (1960 року) та викладені у вироку від 07 грудня 2004 року, тобто принаймні з того часу мали бути відомі ОСОБА_4 .

Згідно з ч.4 ст.461 КПК України за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 461 КПК заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. В порушення вказаних норм КПК, заявник не вказав поважні причини пропуску цього строку та не надав клопотання про поновлення строку подання заяви.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 467 КПК України, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Проте, прохання засудженого до суду направити справу на нове досудове розслідування не відповідає вимогам ст. 467 КПК, з огляду на те, які рішення може приймати суд за наслідками розгляду кримінального провадження за нововиявленими обставинами.
Отже, заява засудженого про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення містить вимогу до суду, яка не узгоджується з повноваженнями суду за наслідками розгляду кримінального провадження за нововиявленими обставинами відповідно до положень ст. 467 КПК.
Таким чином, під час дослідження зазначеної заяви ОСОБА_4 вбачається, що вона не відповідає таким вимогам закону, зокрема в порушення вимог ст. 462 КПК України, в заяві засудженого ОСОБА_4 не зазначені обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі суду та засудженому під час судового розгляду, відсутнє обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин; в прохальній частині заявлена вимога, яка не відповідає положенням ст.467 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з ч. 4 ст. 423 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Таким чином, враховуючи допущені порушення під час звернення до суду, суд дійшов висновку щодо необхідності залишення без руху заяви ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст.464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст.462 цього Кодексу, застосовуються правила ч.3 ст.429 КПК України. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленимии або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.
Всі обставини, на які посилається заявник, вже перевірялись судом при розгляді справи по суті та при його перегляді, а також при розгляді його заяв про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами Гуляйпільським районним судом Запорізької області, Шевченківським районним судом м. Запоріжжя та перегляді Запорізьким апеляційним судом, Верховним Судом. Викладені в заяві ОСОБА_4 доводи фактично вказують про оспорення фактичних обставин, які були встановлені судом раніше.

За таких обставин, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами засудженого ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст.ст.461-462 КПК України, а тому її слід залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ч.3 ст.464, ч.3 ст.429 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Заяву засудженого вироком апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 року за ст.93 п.п. «а», «и», «і» КК України (1960 року), ч.4 ст.189 КК України (2001 року), ч. 2 ст.123 КК України (1960) року до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його особистою власністю ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - залишити без руху.
Надати заявнику дванадцятиденний строк для усунення недоліків від дня отримання цієї ухвали.
У разі невиконання вказаних вимог заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає поверненню.
Копію ухвали негайно направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3