справа № 361/1253/23
провадження № 1-кс/361/409/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу директора ПП «КОНЦЕРН-СВК» ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженню №0000474, -

ВСТАНОВИВ:

Директор ПП «КОНЦЕРН-СВК» ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області із скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженню №0000474 про відмову в задоволенні клопотання про виконання слідчих дій від 22.02.2023, а також визнання ОСОБА_3 представником потерпілого підприємства. Вважає вказану постанову незаконною і необґрунтованою, так як внаслідок ДТП, яка сталася близько 15-50 години 16.02.2023 на автодорозі Київ-Чернігів біля АЗС «БРСМ» автомобіль марки «TOYOTA RAV-4 HYDRID» р.н.з. НОМЕР_1 , комплектації преміум, придбаний підприємством в автосалоні в січні 2022 року, був пошкоджений (неможливість використання), в зв`язку з чим підприємству спричинена велика матеріальна шкода, яка станом на 16.02.2023 становить 935307,35 грн.

В судове засідання директор ПП «КОНЦЕРН-СВК» ОСОБА_3 з`явилася, подала заяву про розгляд скарги без її участі, просить скаргу задовольнити.

Суб`єкт оскарження був повідомлений про час та місце розгляду скарги, однак у судове засідання не прибув, з огляду на ч. 3, 4 ст. 306 КПК України і скорочені строки вирішення скарги, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги. На вимогу слідчого судді матеріали кримінального провадження №0000474 від 17.02.2023 за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України до суду не направив, тому слідчий суддя приймає рішення враховуючи наявні матеріали.

Відповідно до ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження дій чи бездіяльності слідчого.

Матеріалами скарги підтверджується та не спростовано суб`єктом оскарження, що 24.02.2023 старшим слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженню №0000474 від 17.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 24.02.2023 старшим слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 особисто було отримано клопотання від свідка ОСОБА_3 , в якому питаннями, які підлягали вирішенню, ставилися питання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000474 від 17.02.2023, визнати ПП «Концерн СВК» потерпілою стороною, а ОСОБА_3 як представника потерпілого підприємства та провести відповідні слідчі дії.

Постановою старшого слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 24.02.2023 у задоволенні клопотання ОСОБА_3 було відмовлено з посиланням на те, що статтею 286 КК України передбачена відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому фізичну шкоду, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження, а ОСОБА_3 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості не спричинено. Також роз`яснено, що ОСОБА_3 являється свідком у даному кримінальному провадженні, отже не являється стороною кримінального провадження, а тому не може подавати клопотання про проведення слідчих дій.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні у тому числі підозрюваним чи його захисником можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 307 КПК України передбачено вичерпний перелік процесуальних рішень слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, а саме: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно зі ст. 55 КПК України, в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

При цьому, така постанова складається на стадії досудового розслідування, коли триває збір доказів у кримінальному провадженні. Таким чином, винесення вказаної постанови можливо за умови існування сукупності таких підстав:

1) певній особі не було завдано шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення і це беззаперечно вбачається з матеріалів кримінального провадження;

2) у кримінальному провадженні вже не може бути зібрано доказів, які свідчитимуть про протилежне.

Постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають можливість визнання особи потерпілою, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

У відповідності до п. 33 рішення Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» та п. 44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.

Із оскаржуваної постанови від 24.02.2023 слідує, що у ній відсутні посилання на очевидні та достатні підстави того, що ПП «Концерн-СВК» в особі директора ОСОБА_3 не завдано шкоди внаслідок обставин, якими пов`язуються ознаки вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди одному із її учасників - ПП «Концерн-СВК» завдано майнової шкоди.

Посилання слідчого у постанові на те, що у разі невідшкодування страховою компанією винуватої особи завданої власнику автомобіля шкоди, він може звернутися в порядку цивільного судочинства про відшкодування різниці між страховою виплатою та вартістю ремонту, не може бути належним обґрунтуванням для відмови у задоволенні клопотання, оскільки досудове розслідування триває та рішень визначених ст. 283 КПК України за наслідком його проведення не прийнято.

Разом із цим, питання відшкодування шкоди перебуває поза компетенцією слідчого і не перебуває у площині визначених кримінальним процесуальним законом у ст. 55 КПК України підстав можливості перебування особи у статусі потерпілого.

При цьому в резолютивній частині оскаржуваної постанови взагалі не зазначено висновок щодо заявленого в клопотанні прохання про визнання ОСОБА_3 та ПП «Концерн-СВК» потерпілою стороною у кримінальному провадженні №0000474 від 17.02.2023.

Згідно практики ЄСПЛ (рішення у справі Шевченко проти України від 04.04.2006 (п.74), Трубніков проти Росії від 05.07.2005 (п.93) виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість постанови слідчого. З огляду на наведені обставини, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.110, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу директора ПП «КОНЦЕРН-СВК» ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 24.02.2023 у кримінальному провадженню №0000474 від 17.02.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1