Справа № 351/1770/22
Провадження № 1-кп/351/60/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2022 за №0000088про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перельоти Балтського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, проходить військову службу за контрактом на посаді водія-механіка польової лазні взводу забезпечення командних пунктів батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

До Снятинського районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05 вересня 2022 року за №0000088, за яким ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309 КК України, за таких обставин: ОСОБА_5 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, усвідомлюючи, що вказаний предмет є вибуховою речовиною і маючи намір на її незаконне придбання, зберігання та носіння, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, незаконно, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взяв до своїх рук бойову ручну гранату «Ф-1» без запалу, що відноситься до вибухової речовини в металевому корпусі та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці переніс її до місця свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав її, без передбаченого законом дозволу до 23.09.2022 року,

чим вчинив придбання, носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 у серпні 2022 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, після дозрівання посаджених рослин конопель, з метою виготовлення наркотичного засобу канабісу, зрізав 5 нарковмісних рослин та 2 частини нарковмісних рослин роду коноплі, які помістив на горище житлового будинку в якому він проживав за адресою: АДРЕСА_2 , для їх підсушування, чим виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, в кількості 1728,0 грама, що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 №188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2000 року за №513/4734, є наркотичним засобом у великих розмірах, який останній незаконно зберігав без мети збуту за місцем свого проживання до 07 год. 33 хв. 23.09.2022.

чим вчинив незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

07.02.2023 між прокурором ОСОБА_3 , який підтримує державне обвинувачення в кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , була уклалдена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 та ч.2 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч.1 ст.263 та ч.2 ст. 309 КК України. Також вирішили клопотати перед судом про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Крім того, в угоді передбачені наслідки укладення та затвердждення угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 ствердив, що він повністю визнає вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263 та ч.2 ст. 309 КК України, не заперечує жодних обставин, встановлених досудовим розслідуваням, розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, а аткож інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 07.02.2023р., яка була укладена між прокурором та його підзахисним. Ствердив, що укладення угоди було добровільним та в його присутності, при укладенні угоди були дотримані всі вимоги КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора та захисника, суд вважає, що для затвердження угоди про визнання винуватості є достатні правові підстави.

Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

В силу п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого обгрунтовно кваліфіковані за ч.1 ст.263 та ч.2 ст. 309 КК України, вчинені ним кримінальні правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та ч.2 ст. 309 КК України - до нетяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому з`ясовано, що обвинувачений та його захисник цілком розуміють положення ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільними, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України. Не встановлено невідповідності умов угоди інтересам суспільства та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшуть та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин вперше, за місцем служби та проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, проходить військову службу за контрактом в Збройних Силах України.

Обставиною , що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами угоди покарання відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обгрунтовним та буде відповідати цілям покарання. Також суд, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України. При цьому суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без реального відбування покарання і до нього можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердженя вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 07.02.2023р., укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 7 928 грн. 76 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374,475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 07.02.2023р. у кримінальному провадженні про визнання винуватості між прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст. 263 КК України - 3 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст. 309 КК України - 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання 3 роки позбавлення волі.

Із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Івано-Франківського НДЕКЦ - 1887 (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок та на користь Чернівецького НДЕКЦ - 6040 ( шість тисяч сорок) гривень 96 копійок процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Скасувати арешт з речових доказів, а саме:

- корпус бойової гранати "Ф1", металеві уламки та холосту пробку, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити;

- 2 рослини, які відповідно до висновку експерта від 30.09.2022 є нарковмісними рослинами роду Коноплі (Cannabis), 5 рослин та 2 частини рослин, які відповідно до висновку експерта від 12.10.2022 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, у кількості 1728,0 грама, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області - знищити;

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_6