Справа № 405/1345/23
провадження № 1-кс/405/654/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2023 м. Кропивницький

Cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю заявника ОСОБА_3 , прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.02.2023, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.02.2023.

В обґрунтування скарги заявник зазначила, що 03.02.2023 вона повідомила згідно поданої заяви про вчинення злочину про зловживання службовим становищем групи осіб суддів, прокурорів, слідчих при розслідуванні кримінального провадження № 0000403 фальсифікацію вільних зразків покупців та продавця, та покривання тяжких злочинів суддями першої інстанції ОСОБА_5 та апеляційної інстанції, які також покрили злочини експертів, прокурорів та фігурантки підписів у двох договорах ОСОБА_6 , яка являється підписантом за тата ОСОБА_7 та покупців у двох договорах від 2015, та повторно у 2016. Згідно поданої заяви злочин не занесений в ЄРДР, чим порушені норми КПК України та її конституційні права. Органи досудового розслідування не можуть посилатись на необхідність проведення перевірки. Просила визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, які не внесли до ЄРДР її заяву від 03.02.2023 та зобов`язати внести до ЄРДР відомості, які викладені у її заяві від 03.02.2023.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 свою скаргу підтримала, просила її задовольнити, та пояснила, що з 2019 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000403, були сфальшовані зразки почерку її батька, вважає, що покривається злочин.

Прокурор відділу Кіровоградської обласної прокуратури в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначив, що на заяву ОСОБА_3 від 03.02.2023 була надана відповідь від 07.02.2023, що підстави для внесення цієї заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні, оскільки у заяві не відображено об`єктивних та достатніх даних, що свідчать про ознаки кримінального правопорушення, а фактично висловлюється незгода із діями та рішеннями дізнавачів поліції, судових експертів та суддів під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000403. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши матеріали, долучені до скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У судовому засіданні встановлено, що 03.02.2023 ОСОБА_3 звернулась до Кіровоградської обласної прокуратури із заявою від 03.02.2023 про вчинення злочину, в якій просила притягнути до кримінальної відповідальності групу посадових осіб, які використали в змові з слідчими, прокурорами, експертом, суддями м. Знам`янка Кіровоградської області та суддями апеляційного суду свої владні повноваження, щоб приховати тяжкі злочини нотаріуса Ковтуна з групою осіб за фактом підробки документів, а саме, договору купівлі продажу, зареєстрованого в реєстрі за № 90, посвідченого 18.03.2016 приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_8 , укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 про купівлю продаж квартири АДРЕСА_1 , зробили службові підроблення, внесли неправдиву інформацію стосовно справжніх фактів злочину у кримінальному провадженні за № 0000403, де вказували фігурантку злочину ОСОБА_6 , які в змові з нотаріусом таємно, без згоди ОСОБА_7 , підробили підписи, та виготовили договори та експертизи, яка слугувала закриттю кримінального провадження за № 0000403. Експерт ОСОБА_12 , не дослідивши вільні зразки фігурантки злочину ОСОБА_6 , знаючи, що її батько був неграмотною людиною, повідомлена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Прокурори та дізнавачі поставили в неповному обсязі питання свідомо, та приховали злочин ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , які дали фіктивні зразки. Всі обставини утаємничили судді першої інстанції м. Знам`янка Кіровоградської області ОСОБА_5 та судді другої інстанції ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , яким вона у скарзі повідомляла про всі обставини справи, судову почеркознавчу експертизу побачила тільки в апеляційному суді. Просила скасувати постанову, тому що підроблена експертиза, але суд прийняв злочинне рішення, цими діями їй завдано великих страждань.

Листом від 07.02.2023 першого заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_17 заявника ОСОБА_3 повідомлено, що в її заяві від 03.02.2023 не відображено об`єктивних та достатніх даних, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, а фактично висловлюється незгода з діями і рішеннями дізнавачів поліції, судових експертів, прокурорів та суддів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000403, що відповідно вимог ст.ст. 303-307 КПК України, оскаржується слідчому судді, а Законом України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено дисциплінарний порядок оскарження до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України дії судді щодо неналежного виконання посадових обов`язків чи присяги судді.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, положення ст. 214 КПК України, перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Так, відповідно до вимог ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 761/20985/18 висловлено правову позицію, згідно з якою «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

У постанові ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 зазначено, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним, з точки зору використання державних ресурсів.

Проаналізувавши заяву про вчинення злочину ОСОБА_3 від 03.02.2023, з`ясувавши обставини та надавши оцінку доказам, слідчий суддя приходить до висновку, що за своїм змістом та суттю заява ОСОБА_3 не є повідомленням про злочин, оскільки не містить викладу обставин, які б могли свідчити про вчинення державним виконавцем будь-яких дій, які мають ознаки кримінального правопорушення.

Як вбачається з заяви від 03.02.2023, її зміст зводиться до незадоволення заявника з тим, як проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000403.

Разом з тим, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування передбачений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, тобто спеціальні норми процесуального закону безпосередньо визначають цей порядок.

Відповідно до частини 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Згідно із ч. ч. 1-3 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання; суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права; втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

У відповідності до статтей 1 та 10 Загальної (Універсальної) хартії судді, ухваленої 17 листопада 1999 р. Центральною Радою Міжнародної Асоціації Суддів в Тайпеї (Тайвань), незалежність судді є обов`язковою для безстороннього правосуддя згідно із законом. Це невід`ємна його складова. Всі установи і органи влади, національні чи міжнародні, повинні поважати, захищати і відстоювати таку незалежність (ст.1)

Притягнення судді до цивільної відповідальності в країнах, де існує така можливість, а також до кримінальної відповідальності, в тому числі й арешт судді, повинні допускатися тільки за умови відсутності впливу на його незалежність (ст.10).

Крім того, слідчий суддя зазначає про те, що на дії судді, якщо заявник вважає допущеним істотне порушення норм процесуального права або недотримання норм матеріального права під час здійснення правосуддя, що призвело до неправильних висновків суду, унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, - вона не позбавлена права скаржитись та вимагати притягнення судді до дисциплінарної відповідальності у порядку, визначеному законом.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб Кіровоградської обласної прокуратури виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 03.02.2023, відсутні, а тому, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 305 - 307, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.02.2023 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_18