ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне, угоду про визнання винуватості від 16 вересня 2022 року, укладену між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2022 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000072 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України з угодою про визнання винуватості від 16 вересня 2022 року, укладеною в приміщенні службового кабінету прокурора ОСОБА_6 . Рівненської окружної прокуратури, за адресою: м.Рівне вул.Гарна, 29, між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості та обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у поширенні, а також публічному використанні символіки комуністичного тоталітарного режиму, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України, за таких обставин:

Відповідно до пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він в період часу з 01 травня 2017 року по 13 вересня 2022 року, використовуючи невстановлені досудовим розслідуванням електронні засоби і пристрої, за допомогою облікового запису « ОСОБА_7 » у соціальній мережі «В контакте» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 діючи умисно, публічно, для необмеженого кола користувачів (відвідувачів), систематично, з метою пропаганди комуністичного тоталітарного режиму серед широкого кола осіб, перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та у інших невстановлених досудовим розслідуванням місцях, поширював та публічно використовував шляхом розміщення на власній загальнодоступній сторінці соціальної мережі «В контакте» 10 (десять) записів із символікою комуністичного тоталітарного режиму у вигляді зображень державного прапора та герба СРСР, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , інших зображень, в яких відтворюється поєднання серпа та молота, серпа, молота та п`ятикутної зірки, поширення та публічне використання яких є забороненим згідно п.4 ч.1 ст.1, ч.1 ст.4 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» №317-VIII від 09.05.2015 року.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.436-1 КК України, - як поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.436-1 КК України, як поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму.

Обвинувачений ОСОБА_4 діючи добровільно, без примусу та тиску, в повному обсязі та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 сторони враховують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого. Зокрема злочин, передбачений ч.1 ст.436-1 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься по категорії тяжкості до нетяжких злочинів. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в ході досудового розслідування не встановлено. Обвинувачений не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Після вчинення інкримінованого злочину обвинувачений ОСОБА_4 вів законослухняний спосіб життя, не ухилявся від органу досудового розслідування та суду, належно виконував покладені на нього обов`язки, не притягувався до будь-якої відповідальності, компрометуючі дані щодо нього відсутні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.436-1 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки без конфіскації майна із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Із запропонованим видом та мірою покарання сторони згідні.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного:

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості для сторін є:

- для прокурора і обвинуваченого обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України.

- для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтримала і просила суд затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Пояснила суду, що їй відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав і просив суд затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Пояснив суду, що йому відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.436-1 КК України, винним себе визнав повністю, підтвердив викладені у вироку обставини вчинення злочину. У скоєному щиро розкаюється. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений згідний. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості. Пояснив суду, що наслідки укладення, затвердження угоди та невиконання угоди, йому роз`яснені і зрозумілі.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, матеріали досудового розслідування, суд приходить до наступного:

Як зазначено в п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог ст.474 КПК України, суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника або захищатися самостійно; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вбачає, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Санкція ч.1 ст.436-1 КК України, передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, з конфіскацією майна або без такої.

Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65-67 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, особи винного, який є не судимим, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Згідно пункту 1 частини 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього кодексу.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки без конфіскації майна із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, відповідає вимогам закону та особі обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За вище викладених обставин, суд прийшов до переконання що угода може бути затверджена і призначена обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджена сторонами міра покарання.

Відповідно до положень ч.9 ст.100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду.

Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки «Huawei Honor 9», синього кольору в чорному чохлі, imei1: НОМЕР_1 , imeі2: НОМЕР_2 , ноутбук марки «HP», CNF 01386 DB, із зарядним пристроєм, які упаковані у сейф пакет НПУ №SUD4029853, і які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити обвинуваченому ОСОБА_4 .

Речові докази по кримінальному провадженню: оптичний диск «CD-R» з серійним номером MAXELL RFD80M-79532 №5/3/1-293 від 29.08.2022 року, оптичний диск «DVD-R» з серійним номером №5/3/1-327 від 14.09.2022 року на яких завантаженні електронні зображення та унікальний геш-код типу SHA256, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Частиною 4 ст.174 КПК України визначено, що одночасно з ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, має бути вирішено питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження, якщо майно не підлягає конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2022 року на мобільний телефон марки «Huawei Honor 9», синього кольору в чорному чохлі, imei1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із двома сім-картами мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 та ноутбук марки «НР», CNF 01386DB, із зарядним пристроєм.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 314, 369, 370, 374, 468-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, №0000072, укладену 16 вересня 2022 року в приміщенні службового кабінету прокурора ОСОБА_6 Рівненської окружної прокуратури, за адресою: м.Рівне вул.Гарна, 29, між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.436-1 КК України у виді 02 /двох/ років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки «Huawei Honor 9», синього кольору в чорному чохлі, imei1: НОМЕР_1 , imeі2: НОМЕР_2 , ноутбук марки «HP», CNF 01386 DB, із зарядним пристроєм, які упаковані у сейф пакет НПУ №SUD4029853, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , залишити обвинуваченому ОСОБА_4 .

Речові докази по кримінальному провадженню: оптичний диск «CD-R» з серійним номером MAXELL RFD80M-79532 №5/3/1-293 від 29.08.2022 року, оптичний диск «DVD-R» з серійним номером №5/3/1-327 від 14.09.2022 року на яких завантаженні електронні зображення та унікальний геш-код типу SHA256, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 вересня 2022 року на мобільний телефон марки «Huawei Honor 9», синього кольору в чорному чохлі, imei1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із двома сім-картами мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 та ноутбук марки «НР», CNF 01386DB, із зарядним пристроєм.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, та з урахуванням обмежень, передбачених ч.2 ст.473 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1