ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/191/15 Номер провадження 11-кп/814/1206/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 лютого 2015 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 жовтня 2013 року за №0001486,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого

25 червня 2013 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України на 80 годин громадських робіт,

визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.389 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік і покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він, будучи засудженим 25 червня 2013 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України на 80 годин громадських робіт, починаючи з 19 серпня 2013 року, ухилився від відбування зазначеного вище покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 лютого 2015 року, яке мотивоване тим, що він одразу після проголошення названого судового рішення отримав повістку для проходження військової служби, вже 04 лютого 2015 року перебував у військовій частині й далі у зв`язку з інтенсивністю тренувань та участю в бойових діях не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого і його захисника на підтримку клопотання про поновлення строку, заперечення прокурора проти клопотання, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи клопотання та дійшла висновку про те, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

У п.1 ч.2 ст.395 КПК України визначено, що строк подачі апеляційної скарги на вирок суду першої інстанції становить 30 днів з дня його проголошення.

За приписами ж ч.2 ст.113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК України, також міститься у ст.116 КПК України.

Установлений процесуальним законом тридцятиденний строк для подання апеляційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення. Правило дотримання строку у встановленому розмірі має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів щодо того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст.117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, якими є лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Наведене відповідає усталенй практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року; «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 03 лютого 2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.389 КК України на 1 рік обмеження волі із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України, про що ухвалено та проголошено обвинувальний вирок. Розгляд даного кримінального провадження, в тому числі й проведення судового засідання в день ухвалення вироку, місцевим здійснювались за участі обвинуваченого, який під час усього провадження в цьому суді не перебував під вартою. Копію названого судового рішення ОСОБА_8 отримав у день його проголошення (03 лютого 2015 року), що підтверджується даними розписки (а.п.24).

Тому останнім днем тридцятиденного строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду для обвинуваченого було 05 березня 2015 року.

Однак, апеляційну скаргу ОСОБА_8 подав 26 липня 2022 року, що підтверджено обвинуваченим у поданих апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку, тобто визначений процесуальним законом строк на оскарження судового рішення в апеляційному порядку пропустив (більше ніж на 7 років) (а.п.69-70).

Таким чином, апелянт, маючи можливість оскаржити вирок суду в межах регламентованого КПК України строку апеляційного оскарження, не зробив цього та не навів поважних причин, які би позбавляли його можливості своєчасно подати апеляційну скаргу в установлений законом строк.

Посилання ж обвинуваченого на неможливість вчасно оскаржити вказане вище судове рішення через проходження військової служби позбавлені підстав, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 15 червня 2017 року ОСОБА_8 звертався до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про видачу копії ухвали суду, постановленої в порядку виконання вироку щодо нього, та цього ж дня отримав її в суді особисто, що підтверджується відповідною розпискою (а.п.60). Окрім того, твердження обвинуваченого про його безперервне перебування у військовій частині спростовуються повідомленням Військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України, за змістом якого в 2016 році здійснювались заходи для встановлення місцезнаходження апелянта для притягнення його до кримінальної відповідальності (а.п.53). Сам ОСОБА_8 у суді апеляційної інстанції підтвердив те, що з 16 лютого 2021 року його було затримано в іншому кримінальному провадженні та на даний час він відбуває покарання у вигляді позбавлення волі.

Наведені вище обставини безумовно підтверджують те, що обвинувачений саме з власної волі не скористався своїм диспозитивним правом на оскарження вироку суду в найкоротший строк, натомість подав апеляційну скаргу через декілька років після закінчення строку, передбаченого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, що є суб`єктивною обставиною, яка виникла внаслідок безпосередніх дій самого скаржника, а тому не є підставою для поновлення названого строку.

Отже, апеляційну скаргу з доданими матеріалами слід повернути ОСОБА_8 як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження, і суд апеляційної інстанції за поданою заявою не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись ст.ст.117, 376, 399, 405 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Відмовити в поновленні обвинуваченому ОСОБА_8 строку на апеляційне оскарження вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 лютого 2015 року щодо ОСОБА_8 .

Повернути обвинуваченому ОСОБА_8 його апеляційну скаргу на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 лютого 2015 року щодо ОСОБА_8 з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4