Справа № 353/895/20
Провадження № 21-з/4808/10/22
Категорія ст.380 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву старшого інспектора Івано-Франківського районного сектору №5 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишено без задоволення та частково задоволено апеляційну скаргу заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 . Вирок Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2022 року щодо ОСОБА_9 змінено та виключено з резолютивної частини вироку посилання на те, що покарання, яке призначене згідно цього вироку відбуте. В решті вирок Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2022 року залишено без змін.

Старший інспектор Івано-Франківського районного сектору №5 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_5 повторно звернулась до апеляційного суду з заявою про роз`яснення рішення суду.

Зокрема, вказує, що до органу пробації на виконання надійшли копії вироку Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03.06.2022 року та ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 05.10.2022 року відносно засудженої ОСОБА_9 . Відповідно до ухвали апеляційного суду змінено вирок місцевого суду та виключено з резолютивної його частини посилання на те, що покарання, яке призначене згідно цього вироку відбуте. При цьому, звертає увагу на те, що строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового до інших основних покарань, а також у разі застосування ст. 77 КК України - з дня набрання законної сили судовим рішенням.

На підставі викладеного, просить надати роз`яснення щодо виконання рішення суду, оскільки органу пробації не зрозуміло чи вважається повністю відбутим основне покарання, призначене засудженій ОСОБА_9 за вироком Тлумацького районного суду від 03.06.2022 року, а виконується тільки в частині додаткового покарання, яке покладається на уповноважений орган пробації.

До початку апеляційного розгляду прокурор подав заяву про розгляд заяви про роз`яснення судового рішення в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ст. 406 КПК України.

Старший інспектор Івано-Франківського районного сектору №5 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_5 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд заяви про роз`яснення судового рішення у її відсутності.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 107 та ч. 1 ст. 406 КПК України апеляційний розгляд проведено в письмовому провадженні за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися.

Колегія суддів, обговоривши доводи заяви, вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Виходячи із системного тлумачення положень глави 29 КПК України, відповідно до вимог ст. 380 цього Кодексу, роз`яснено може бути вирок чи ухвалу суду в разі, якщо без такого роз`яснення їх складно виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

При цьому, роз`ясненням рішення вважається викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Вимоги, які пред`являє кримінальний процесуальний закон до змісту ухвали містяться у ст. 372 КПК України.

Як вбачається з тексту ухвали, вона складена у відповідності до вимог ст.372 КПК України з посиланням на норми чинного процесуального закону, якими суд керувався при її постановленні, викладена чіткими зрозумілими реченнями і не містить положень, які викликають суперечності щодо її розуміння та під час її виконання. Резолютивна частина ухвали є зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення.

Колегія суддів вважає, що рішення суду апеляційної інстанції не потребує роз`ясненню, оскільки є зрозумілим та полягало у відмові в задоволенні вимог прокурора про призначення обвинуваченій ОСОБА_9 більш суворого покарання та стосувалось тільки виключенню із вироку суду висновку про те, що покарання призначене судом обвинуваченій повністю відбуте.

Зокрема, за вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням, визначеним за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року, призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності на строк 2 (два) роки.

Судом першої інстанції вказано про необхідність врахування строку відбутого покарання за попереднім вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року.

В цій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін, а тому будь які питання, які виникають у зв`язку із виконанням цього рішення суду першої інстанції можуть бути роз`яснені саме цим судом.

Разом з тим, з вироку суду виключено висновок суду про те, що ОСОБА_9 повністю відбула покарання, яке їй призначене судом, як такий, що не відповідає дійсності, оскільки суперечить даним, наявними в матеріалах провадження.

Так, враховуючи, що остаточне покарання ОСОБА_9 було призначене на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням, визначеним за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року, то вирішення питання про те, чи відбула Г покарання за вироком, який їй було призначено судом першої інстанції залежить від наявності належних даних про те, чи відбула остання покарання за попереднім вироком.

Колегія суддів звертає увагу на те, що законність судового рішення суду першої інстанції перевіряється на час його ухвалення.

Однак, на час ухвалення судового рішення судом першої інстанції були відсутні дані, які свідчили б про те, що ОСОБА_9 повністю відбула основне і додаткове покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року, а тому такий висновок суду першої інстанції було визнано неправильним та таким, що не відповідає дійсності.

Зокрема, зі змісту матеріалів справи вбачалось, що ОСОБА_9 була звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково і взагалі не відбувала додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності на строк 2 (два) роки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що законність судового рішення суду першої інстанції перевіряється на час його ухвалення.

Однак, на час ухвалення судового рішення судом першої інстанції були відсутні дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_9 повністю відбула основне і додаткове покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року, а тому такий висновок суду першої інстанції було визнано неправильним та таким, що не відповідає дійсності.

Зокрема, зі змісту матеріалів провадження вбачалось, що ОСОБА_9 була звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково і не відбула додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності на строк 2 (два) роки.

Колегія суддів вважає, що вимоги заявника виходять за межі положень ст. 380 КПК України, оскільки є намаганням отримати від суду більш детальні вказівки щодо порядку виконання рішення суду, які безпосередньо відносяться до повноважень органу пробації.

Зокрема, зі змісту заяви старшого інспектора Івано-Франківського районного сектору №5 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_5 вбачається, що орган пробації не може визначити чи відбуте основне та додаткове покарання засудженою ОСОБА_9 на час його виконання.

Разом з тим, вирішення цього питання покладається на орган пробації та залежить від даних, які стосуються виконання вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року, оскільки судом першої інстанції вказано на необхідність врахування строку відбутого покарання за попереднім вироком.

Зокрема, якщо орган пробації встановить, що покарання, яке було призначене ОСОБА_9 за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року у виді основаного та додаткового покарання повністю відбуте, то орган пробації повинен прийти до висновку, що засудженою повністю відбуте покарання за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 03 червня 2022 року, оскільки остаточне покарання було призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням, визначеним за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви старшого інспектора Івано-Франківського районного сектору №5 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , оскільки судове рішення є зрозумілим і роз`яснення не потребує, а зазначені нею мотиви у заяві не є підставою для роз`яснення.

Керуючись ст.ст. 376, 380 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Відмовити старшому інспектору Івано-Франківського районного сектору №5 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_5 у роз`ясненні ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4