Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/9311/20
Провадження №1-кп/523/462/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

у присутності обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001852 від 5.06.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, маючої на утриманні неповнолітню дитину 13 років, раніше не судимої.

Фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

Встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси з Одеської місцевої прокуратури №4 (Суворовської окружної прокуратури м. Одеси) надійшов обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України без клопотання прокурора про його розгляд без проведення судового розгляду в судовому засіданні, а також за відсутності письмової заяви самої обвинуваченої, представника потерпілого про надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, у зв`язку чим на підставі ст.382 ч.3 КПК України суд визнав за необхідне призначити розгляд обвинувального акту у загальному порядку за участю прокурора, обвинуваченої.

Так, судом встановлено, що 5.06.2020 року приблизно о 12:47 годині, ОСОБА_4 , знаходячись на автомобільній паркові ТЦ «Сім`я», розташованої по вул. Семена Палія, буд.93-а у м. Одесі, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, скориставшись сприятливими умовами, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрала майно належне ТОВ «Сільпо ФУД», а саме торгівельний візок «P100 Urban Shopper Ral7015» з дитячим сидінням «RAL 2004 Silpo Polikart» вартістю 2405,45 гривень, після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши ТОВ «Сільпо ФУД», в особі представника потерпілого ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 2405,45 гривень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала в повному обсязі та пояснила, що 5.06.2020 року у денний час доби знаходилась біля торгівельного центру «Сім`я», розташованому по вул. Семена Палія у м. Одесі, де побачила торгівельний візок з сидінням для дитини, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає із сторонніх, взяла візок та викотила його за межі території супермаркету. На вулиці до неї підійшли співробітники поліції та вилучили викрадений візок, який потім повернули представнику потерпілого.

Вину визнає повністю, не заперечуючи фактичні обставини скоєного кримінального проступку, щиро розкаюється, дала покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, запевняючи, що на теперішній час в повній мірі усвідомила свою провину, зробила висновки, стверджуючи, що більше нічого подібного вчиняти ніколи не буде.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит представника потерпілого, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченої, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності її позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що в умисних діях обвинуваченої ОСОБА_4 є склад кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та її дії правильно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/ та її вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Статтею 5 ч.2 КК України регламентовано, що Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, тобто слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу у межах санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 22.11.2018р., який набрав чинності 1.07.2020р., були внесені зміни до ст.185 ч.1 КК України, а саме в абзаці другому частини першої слова "від п`ятдесяти до ста" замінено словами "від однієї тисячі до трьох тисяч" неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в частині призначення покарання у виді штрафу санкція ч.1 статті 185 КК України в редакції від 22.11.2018 року містить більш тяжке покарання у порівнянні з редакцією санкції ч.1 ст.185 КК України, яка була чинна на час вчинення кримінального правопорушення, тому вказана норма Закону України про кримінальну відповідальність не має зворотної дії у часі. Оскільки чинна редакція закону не поліпшує становище обвинуваченої, суд вважає за необхідне застосувати норми кримінального закону в редакції, що діяла на момент скоєння інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме враховує час вчинення кримінального проступку, який мав місце 5.06.2020 року, характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпечність вчиненого нею діяння, дані про особу обвинуваченої, те, що вона раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має родину, утриманців, місце проживання, її особисте негативне ставлення до скоєного, відшкодування завданого збитку шляхом повернення вкраденого майна, відсутність матеріальних претензій, просила вибачення за вчинене, що говорить про усвідомлення своєї провини та каяття, також суд приймає до уваги добровільне зізнання у скоєнні інкримінованого кримінального проступку, відсутність тяжких наслідків.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 КК України суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Також вивченням матеріалів провадження встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а саме торгівельний візок «P100 Urban Shopper Ral7015» з дитячим сидінням «RAL 2004 Silpo Polikart», який переданий представнику потерпілого ТОВ «Сільпо ФУД» ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку.

Речовий доказ, а саме CD-R диск з відеозаписом камер спостереження, розташованих на парковці ТЦ «Сім`я» ТОВ «Сільпо ФУД» по вул. Семена Палія, буд.93-а у м. Одесі, долученого до матеріалів кримінального провадження №0001852 від 5.06.2020 року, який суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження за №0001852 від 5.06.2020 року до обвинувального акту не долучались, судом лише були отримані документи щодо речових доказів та характеризуючи дані щодо обвинуваченої ОСОБА_4 .

Таким чином, на підставі вищевикладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 з урахуванням санкції ч.1 ст.185 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення та вимог ст.ст.50, 53 цього ж Кодексу, суд, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію вчиненого кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку та мав місце у 5.06.2020р., відсутність тяжких наслідків та матеріальних претензій, приймаючи до уваги особу обвинуваченої, яка повністю визнала свою вину, її щире каяття, негативне ставлення до скоєного, те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має місце мешкання, на утриманні неповнолітню дитину, наявні доходи, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченій міри покарання, вважає, що міра покарання у вигляді штрафу є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних проступків або правопорушень.

Таким чином, керуючись ст.ст.50, 53 КК України, ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд,

Ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, призначивши їй покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем фактичного проживання засудженої.

Речовий доказ торгівельний візок «P100 Urban Shopper Ral7015» з дитячим сидінням «RAL 2004 Silpo Polikart», який переданий представнику потерпілого ТОВ «Сільпо ФУД» ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутим за належністю.

Речовий доказ - CD-R диск з відеозаписом камер спостереження, розташованих на парковці ТЦ «Сім`я» ТОВ «Сільпо ФУД» по вул. Семена Палія, буд.93-а у м. Одесі, долученого до матеріалів кримінального провадження №0001852 від 5.06.2020 року - зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1