Справа № 932/808/22
Провадження № 1-кс/932/644/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського РУП Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання, яке було розподілено, для розгляду, слідчому судді ОСОБА_1 , та в якому заявник просить слідчого суддю накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,3 кв.м.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила розглянути клопотання без її участі.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не викликалася з підстав, визначених ч.2 ст.172 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Вирішуючи клопотання слідчий суддя виходить із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143 від 28.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, за заявою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом заволодіння невстановленою особою, шахрайським шляхом, квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

28.01.2022 ОСОБА_6 звернулася до поліції із заявою про вчинення злочину, останню залучено до провадження як потерпілого.

Підчас допиту ОСОБА_6 пояснила, що в березні 2018 року вона із чоловіком ОСОБА_7 почали проживати разом із матір`ю останнього ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 . Приблизно в березня 2020 року, з метою відкриття спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_9 , яка відкрила спадкову справу та вказала на необхідність подання додаткових документів. Через пів-року вона принесла усі документи нотаріусу, яка в свою чергу вказала що буде витребувати додаткові документи. 28.01.2022 вона дізналася, що квартиру було продано за договором купівлі продажу, укладеним між продавцем ОСОБА_10 та покупцем ОСОБА_5 . Зазначила, що таких осіб не знає, довіреностей на них не видавала.

Відповідно до долученої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2022 вбачається наступна інформація щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 - право власності зареєстровано 10.11.2021 за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.2021, договір посвідчений та реєстрація проведена приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9 12.10.2021.

Слідчим долучено копію договору купівлі-продажу від 10.11.2021, укладеного між ОСОБА_6 , від імені якої, на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_11 , за реєстровим номером 991 діє ОСОБА_10 , як продавцем та ОСОБА_5 як покупцем.

Предметом договору є вказана вище квартира. Підставою набуття квартири у власність ОСОБА_6 вказано свідоцтво про право на спадщину, видане 04.11.2021 приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9 за реєстраційним номером 1808.

Постановою слідчого від 01.02.2022 квартира визнана речовим доказом в межах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно приписів ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 вказаної статті визначає чотири окремих підстави для арешту майна: 1) збереження речових доказів ; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За приписами ч.12 вказаної статті заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що потерпіла ОСОБА_6 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, ствердила, що свідоцтва про право на спадщину не отримувала, довіреності на ОСОБА_10 не підписувала, можна ствердити про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Оскільки наявні підстави вважати, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 може бути об`єктом кримінально протиправних дій, така є речовим доказом. Квартира може бути відчужена або обтяжена, отже існують підстави для вжиття заходів щодо збереження такого майна.

Враховуючи, що йде мова про нерухоме майно, ефективним та достатнім заходом забезпечення буде заборона відчуження та розпорядження майном.

Щодо заборони користування то враховуючи приписи ч.12 ст.170 КПК України, відсутність мотивів клопотання про арешт обставиною проживання у квартирі осіб без законних на те підстав, в цій частині клопотання не може бути задоволено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 107, 132, 170-173, 309, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження та розпорядження, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,3 кв.м., право власності на яку оформлено за ОСОБА_5 .

В частині клопотання про заборону користування квартирою відмовити.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, що здійснює досудове розслідування.
Копію ухвали надіслати слідчому та власнику майна.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1