ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/32376/19

Провадження № 11-кп/4820/366/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000056 від 07.02.2019 року, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2022 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000056 від 07.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.ч. 2,4 ст. 358 КК України повернуто прокурору Хмельницької обласної прокуратури. Клопотання прокурора про виклик свідків та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження залишено без розгляду.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIIІ від 22.11.2018 року, відповідно до п.п. 5 п. 4 Розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» якого з дня набрання чинності цим Законом обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України. Також, суд першої інстанції зазначив, що враховуючи те, що дана норма є імперативною, а виділення матеріалів кримінального провадження на даній стадії судового провадження не передбачено, і обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 190, ч.ч. 2,4 ст. 358 КК України, направлений до суду до 01.07.2020 року та станом на 15.02.2022 року не призначений до судового розгляду, він підлягає поверненню прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор, як видно з її змісту, просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Зазначає, що кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_7 об`єктивно взаємопов`язані та підлягають розгляду в порядку, передбаченому для злочинів. Виділення їх в окремі кримінальні провадження може негативно вплинути на судовий розгляд, призведе до порушення принципу законності, закріпленому у ст. 9 КПК України, а також не забезпечить повноти судового розгляду.
Звертає увагу, що 21.08.2019 року матеріали кримінального провадження №0000235 та №0000236 приєднані до кримінального провадження №0000056 з присвоєнням номеру №0000056. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось за правилами досудового слідства та 27.11.2019 року скеровано до суду як злочин.
Вказує, що повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000056 для виконання вимог глави 25 КПК України є фактичним виділенням кримінальних проступків від іншого епізоду злочину, що призведе до окремого дослідження взаємопов`язаних обставин та деструктивно вплине на повноту досудового розслідування і судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає переконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення необґрунтованого рішення про повернення обвинувального акта.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
У відповідності з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Особливістю кримінальних процесуальних норм, на відміну від кримінально-правових, є те, що їхні структурні елементи (гіпотеза, диспозиція, санкція) у переважній більшості випадків не зосереджені в одній статті КПК, а окремо викладені законодавцем у різних статтях, іноді навіть розділах, КПК України, а отже, зміст окремої норми може бути виявлено лише шляхом системного тлумачення положень КПК (постанова Верховного Суду України від 30.11.2017, справа № 441/1659/15-к).

Так, підпунктом 5 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», встановлено, що обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

В той же час, відповідно до ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.

У кримінальних провадженнях за сукупністю злочинів, один або декілька з яких визначені як кримінальні проступки, в яких до набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене частиною другою статті 283 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий за погодженням із прокурором виділяє в окреме провадження матеріали щодо кримінального проступку, якщо це можливо без шкоди для подальшого досудового розслідування та судового розгляду, та здійснює дізнання в порядку, встановленому главою 25 Кримінального процесуального кодексу України. Кримінальне провадження щодо злочину продовжує здійснюватися в порядку, визначеному цим Кодексом (Підпункт 3 пункт 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»).

Матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу (ч. 1 ст. 334 КПК України).

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що з дня набрання чинності Закону № 2617-VIIІ від 22 листопада 2018 року (з 01 липня 2020 року) суди мають повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні проступків, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду. Зазначена норма має імперативний характер лише щодо обвинувального акту, складеного відносно проступку. У інших же випадках питання щодо можливості виділення/об`єднання матеріалів щодо злочинів та проступків має вирішуватись слідчим чи судом за умови якщо це можливо без шкоди для подальшого досудового розслідування та судового розгляду та не зможе негативно вплинути на повноту досудового розслідування чи судового розгляду. Тобто рішення про повернення обвинувального акту щодо злочину та проступку є дискрецією суду, а не обов`язком, і яке має прийматись із врахуванням обставин, що викладені в обвинувальному акті щодо події злочину, взаємозв`язку між обвинуваченими, способами вчинення злочину тощо.

Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_7 шляхом обману зловживаючи довірою, маючи на меті присвоїти грошові кошти ОСОБА_8 (злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України) склав (проступок, передбачений ч. 2 ст. 358 України) та використав завідомо підроблений офіційний документ (проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України).

З огляду на вищенаведене, кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_7 об`єктивно взаємопов`язані та підлягають розгляду в порядку, передбаченому для злочинів. Виділення їх в окремі кримінальні провадження може негативно вплинути на судовий розгляд, призведе до порушення принципу законно, закріпленому у ст. 9 КПК України, а також не забезпечить повноти судового розгляду.

Так, 21.08.2019 матеріали кримінального провадження № 0000235 № 0000236 приєднані до кримінального провадження № 000005 присвоєнням номеру 0000056. Досудове розслідування у вказане кримінальному провадженні здійснювалось за правилами досудового слідства 27.11.2019 скеровано до суду як злочин.

Так, підпункт 5 п. 4 розділу II Закону є імперативним алгоритмом дій для суду у випадках, коли на стадії підготовчого провадження знаходиться обвинувальний акт лише щодо проступку і у такому випадку суд має його повернути прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України. Разом з тим, інші положення кримінальні процесуального законодавства України не встановлюють яким чином суд застосовувати Закону у разі надходження обвинувальних актів у кримінальні провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні і злочину і проступку.

Таким чином, доцільність повернення прокурору обвинувального акту шодо злочинів і проступків для їх внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України має вирішуватись судом за умови відсутності шкоди такого повернення для подальше судового розгляду, через призму взаємозв`язку проступку з іншими злочинами у цьому кримінальному провадженні, взаємозалежність подій, способами вчинення злочину та видами співучасті у його скоєнні. Повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000056 для виконання вимог глави 25 КПК України є фактичним виділенням кримінальних проступків від іншого епізоду злочину, що призведе до окремого дослідження взаємопов`язаних обставин, та, безумовно, деструктивно вплине на повноту досудового розслідування і судовий розгляд, заперечно порушить принцип процесуальної економії, а також загальні засади кримінального провадження в цілому.
За таких обставин, під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції колегією суддів не встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акту, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, а тому ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2022 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 07.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.ч. 2,4 ст. 358 КК України, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді