Справа № 686/9761/22
Провадження № 1-кс/686/4322/22
УХВАЛА

19 травня 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Алєксєєвка Хвалинського району Саратовської області РСФСР, місце проживання невідоме, робоча адреса: АДРЕСА_1 , громадянина Російської Федерації, з вищою освітою, депутата Державної Думи Федеральних Зборів Російської Федерації, раніше не судимого, оголошеного у міжнародний розшук,

у кримінальному провадженні № 0000078,

встановив:
18.05.2022 слідчий в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 , в якому просить обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, постановою слідчого від 04.05.2022 р. він оголошений в міжнародний розшук, існують передбачені ст.177 КПК України ризики, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, продовжить переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, крім цього, може продовжити вчиняти дії, які посягатимуть на територіальну цілісність і недоторканість України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що «Слідчим відділом УСБУ у Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000078 від 05.05.2022, за підозрою громадянина російської федерації ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

Підставою для початку досудового розслідування стала постанова начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 від 05.05.2022 про виділення з матеріалів кримінального провадження №0000083 від 10.03.2022 в окреме провадження матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що з листопада 2021 року представники влади та збройних сил російської федерації, з метою підготовки до повномасштабного нападу на Україну, організували перекидання підрозділів ЗС та інших військових формувань російської федерації до кордонів України, що пояснювалося запланованими спільними російсько-білоруськими навчаннями «Союзна рішучість-2022», які розпочалися 10 лютого 2022 року.

Станом на 8 лютого 2022 року вздовж усього кордону з Україною з боку російської федерації, Республіки Білорусь та тимчасово окупованих територій України зосереджено 140 тис. військових російської федерації, включаючи повітряний та морський компонент.

З метою створення приводів для ескалації воєнного конфлікту і здійснення спроби виправдання своєї агресії перед громадянами російської федерації та світовою спільнотою, представниками влади та збройних сил російської федерації розроблено окремий план, який передбачав вчинення дій, спрямованих на введення в оману і залякування громадян російської федерації та мешканців тимчасово окупованих територій України, а також вчинення провокацій, які полягали у імітації нападів і вогневих ударів, вчинених нібито підрозділами ЗС України по території російської федерації та тимчасово окупованим територіям України.

Одночасно із зазначеним, передбачалося визнання керівництвом російської федерації «Донецької народної республіки» і «Луганської народної республіки» незалежними державами та отримання від них звернення з запитом про надання військової підтримки, яка викликана нібито агресією Збройних Сил України.

На виконання зазначених намірів, 15 лютого 2022 року державна дума російської федерації звернулася до президента російської федерації з проханням визнати незалежність «самопроголошених Донецької та Луганської народних республік».

18 лютого 2022 року керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей повідомлено про проведення евакуації місцевого населення тимчасово окупованих територій України до Ростовської області, що пояснювалося вигаданими застереженнями про те, що Збройні Сили України мають намір атакувати тимчасово окуповані території та здійснити їх силове повернення під контроль України.

19 лютого 2022 року вказаними особами було оголошено так звану загальну мобілізацію жителів тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей.

21 лютого 2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до президента російської федерації з проханням визнати незалежність так званих Донецької та Луганської народних республік.

В цей же день, президент російської федерації скликав позачергове засідання ради безпеки російської федерації, де обговорено питання щодо доцільності визнання незалежності Донецької та Луганської народних республік.

Службові особи з числа вищого керівництва російської федерації, які входять до складу Ради безпеки російської федерації, публічно підтримали звернення Державної думи російської федерації та заявили про необхідність визнання президентом російської федерації незалежності «Донецької народної республіки» та «Луганської народної республіки».

Цього ж дня президент російської федерації підписав указ про визнання незалежності Донецької народної республіки та Луганської народної республіки.

22 лютого 2022 року президент російської федерації підписав з керівниками російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей договори про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу, які в той же день ратифіковані Державною думою та радою федерації російської федерації.

В цей же день президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, з метою надання видимості законності дій по нападу на Україну, направив до ради федерації російської федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

23 лютого 2022 року керівники російських окупаційних адміністрацій на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей звернулися до Президента Російської Федерації з проханням надати допомогу у відбитті надуманої ними воєнної агресії «українського режиму щодо населення» так званих Донецької та Луганської народних республік.

24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні.

В подальшому, цього ж дня, збройними силами російської федерації, які діяли за наказом керівництва російської федерації і збройних сил російської федерації, віроломно здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань російської федерації, здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.

У період з 5 години 24 лютого 2022 року та щонайменше до 10 березня 2022 року (включно) підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

У свою чергу, голова державної думи федеральних зборів російської федерації ОСОБА_6 , будучи представником влади російської федерації, уповноваженим приймати участь у засіданнях палати і голосувати за прийняття поставлених на голосування актів та інших питань, серед яких питання ратифікації міжнародних договорів російської федерації, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншими депутатами та представниками влади і збройних сил російської федерації, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, зокрема й цивільного населення, розуміючи, що він порушує встановлений ст.ст. 1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на суверенітет та територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та розширення впливу російської федерації, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю російської федерації над політичними та економічними процесами в Україні, усвідомлюючи, що інші співучасники діють всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, порушують принципи Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року та вимоги частини 4 статті 2 Статуту ООН та Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХIХ), ст. 1-3, 68 Конституції України, 15 лютого 2022 року, за адресою російська федерація, м. Москва, вул. Охотний ряд, буд. 1, прийняв участь у засіданні державної думи федеральних зборів російської федерації, де підтримав постанову із зверненням до президента російської федерації з проханням розглянути питання про визнання російською федерацією самопроголошених Донецької та Луганської народних республік, як самостійних, суверенних і незалежних держав, а також 22 лютого 2022 року, за тією ж адресою, прийняв участь у засіданні державної думи федеральних зборів російської федерації, де підтримав ратифікацію Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між російською федерацією і так званою Донецької народною республікою та Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між російською федерацією і так званою Луганською народною республікою, у такий спосіб ОСОБА_6 будучи представником влади, за попередньою змовою групою осіб, вчинив умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Зазначені рішення державної думи федеральних зборів російської федерації були частиною злочинного плану, так як сам факт їх існування використовувався при створенні приводів для ескалації воєнного конфлікту і був спробою виправдання агресії перед громадянами російської федерації та світовою спільнотою.

Дії російської федерації призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 , будучи представником влади, за попередньою змовою групою осіб, вчинив умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до загибелі людей та інших тяжких наслідків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 110 КК України.

11.04.2022 прокурором Офісу Генерального прокурора складено письмове повідомлення про підозру громадянину російської федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто вручено не було, оскільки він перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, а саме на території російської федерації.

У зв`язку з цим, цього ж дня, вказане письмове повідомлення про підозру направлене на сайт Державної Думи Федеральних Зборів Російської Федерації.

Окрім того, відповідно до вимог ст.ст. 111-112, 276-278 та глави 11 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваного, стосовно якого існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, а саме на території російської федерації, відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру, а також повістки про виклик ОСОБА_6 на 23, 24 та 25 квітня 2022 року в УСБУ у Хмельницькій області опубліковано на офіційних веб-сайтах Офісу Генерального прокурора, Служби безпеки України та у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий кур`єр»).

На жоден із викликів підозрюваний ОСОБА_6 не прибув, про причини неприбуття не повідомив, у зв`язку з чим є підстави вважати, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а встановити його фактичне місцезнаходження не представилось можливим, у зв`язку з чим постановою слідчого 04.05.2022 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено оперативному підрозділу УСБУ у Хмельницькій області.

ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук, а обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 знаходиться на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, а саме на території російської федерації, а також уповноваженим оперативним підрозділом 2 відділом ГВ ЗНД УСБУ у Хмельницькій області виконується постанова слідчого від 04.05.2022 про оголошення державного та міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_6 та здійснюється його розшук.

У клопотанні слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.»

Заслухавши слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, захисника підозрюваного, який заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, оскільки він не узгодив свою позицію із підзахисним та йому не відомо, чи ОСОБА_6 отримав повідомлення про підозру, дослідивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження № 0000078, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Ч.1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, у зазначеній нормі КПК законодавець прямо передбачив, що у випадку наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та оголошений у міжнародний розшук слідчий, прокурор (процесуальний керівник) звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не про його застосування, яке розглядається за відсутності підозрюваного. Специфікою є те, що таке рішення слідчий суддя, суд приймає за відсутності підозрюваного, а запобіжний захід лише обирається, а не застосовується.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що Слідчим відділом УСБУ у Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000078 від 05.05.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110 КК України.

11.04.2022 р. відносно ОСОБА_6 було складене повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110 КК України, яке було вручено захиснику підозрюваного ОСОБА_5 , а також опубліковано в Урядовому кур`єрі України та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Також в Урядовому кур`єрі України та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора були опубліковані повістки про виклик ОСОБА_6 до слідчого СВ УСБУ України в Хмельницькій області на 23, 24 та 25 квітня 2022.

Окрім того, повідомлення про підозру ОСОБА_6 було направлено за допомогою сервісу скерування електронних звернень на офіційному сайті місця роботи підозрюваного - Державної Думи Федеральних Зборів Російської Федерації.

Враховуючи те, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_6 , його точне місце перебування з об`єктивних причин не встановлено, приходжу до висновку, що повідомлення про підозру було вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у порядку ч.8 ст.135 КПК України, а ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протокол огляду від 10.03.2022 р.; протокол огляду від 10.03.2022 р.; протокол огляду від 10.03.2022 р.; протокол огляду від 29.03.2022 р.; протокол огляду від 07.04.2022 р.; протокол огляду від 27.03.2022 р.; протокол огляду від 29.04.2022 р.; протокол огляду від 29.04.2022 р.; протокол огляду від 29.04.2022 р.; протокол огляду від 29.04.2022 р.; протокол огляду від 29.04.2022; протокол огляду від 29.04.2022 р. та інші матеріали кримінального провадження.

З урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Відповідно до статті 8 КК України іноземці, що не проживають постійно в Україні, які вчинили кримінальні правопорушення за її межами, підлягають в Україні відповідальності за цим Кодексом у випадках, передбачених міжнародними договорами або якщо вони вчинили передбачені цим Кодексом тяжкі або особливо тяжкі злочини проти прав і свобод громадян України або інтересів України.

Санкція ч. 3 ст. 110 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, тобто згідно зі ст.12 КК України даний злочин класифікується як особливо тяжкий.

Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 р. затверджено «Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором», у якому Верховна Рада України визнала Російську Федерацію державою-агресором.

Постановою слідчого від 04.05.2022 р. підозрюваного ОСОБА_6 , який перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та переховується від органу досудового розслідування, встановити фактичне місце знаходження якого не представилось можливим, було оголошено у державний та міжнародний розшук.

Відповідно до ч.7 ст.110 КПК України постанова слідчого, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук, що свідчить про існування ризику подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідство знаходиться на початковій стадії, свідки судом не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків у кримінальному провадженні - працівників Державної Думи РФ та інших депутатів, з метою примушування чи схиляння до незаконних дій чи надання неправдивих свідчень на користь підозрюваного. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Також, ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_6 , являючись головою Державної Думи РФ та маючи владні повноваження, маючи доступ до матеріалів щодо участі в засідання Державної Думи Російської Федерації та голосування, може спотворити чи знищити матеріали та документи, що стосуються його участі та незаконного голосування щодо визнання незалежності так званих ДНР та ЛНР.

Враховуючи, що ОСОБА_6 , являючись діючим депутатом, маючи право законодавчої ініціативи, а також будучи наділеним владними повноваженнями, може ініціювати та голосувати за прийняття незаконних законодавчих актів, здійснювати публічні виступи і заклики, спрямовані проти основ національної безпеки України, проти її громадян, виправдання збройної агресії РФ, а також правомірності захоплення та анексії території України, тому слідчий суддя вважає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є достатньо високим.

У ході розгляду клопотання прокурором було доведено наявність підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а саме існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, схову або спотворення будь-яких із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, факт перебування підозрюваного ОСОБА_6 на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та оголошення його у міжнародний розшук, а тому слідчий суддя дійшов до висновку про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного та задоволення вимог клопотання.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, особу підозрюваного, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За встановлених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтоване і доведене, а обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Обставин, які б вказували на неможливість утримання ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

Згідно з ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 194, 196, 197 КПК України,

постановив:
Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя