Справа № 289/541/22
Номер провадження 1-кп/289/61/22
УХВАЛА
05.05.2022 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої - ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000186, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Радомишльського районного суду Житомирської області надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, оскільки строк застосування даного виду запобіжного заходу останньому закінчується 09.05.2022. В обґрунтування зазначила, що ризики, які слугували підставою для обрання ОСОБА_4 такого запобіжного заходу не зменшились та існують на даний час, а саме він знаходячись на волі може переховуватися від суду, так як підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, може вплинути на потерпілу та свідків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому до обвинуваченого не може бути застосовано іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.
Законний представник потерпілої підтримав клопотання прокурора.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про колегіальний розгляд справи в складі трьох суддів на підставі ч. 2 ст. 31 КПК України. Крім того, обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, оскільки вважають його безпідставним, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, оскільки відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, або іншим чином впливати на дієвість кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується зокрема тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди.
Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 14.12.2021 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому неодноразово продовжено судом по 09.05.2022 включно, однак станом на 05.05.2022 кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, не досліджені письмові докази, не допитані обвинувачений, потерпіла і свідки.
Вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, у разі зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Водночас, враховуючи вище викладене та думку прокурора, дані про обвинуваченого, а також виходячи з необхідності забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, можливості переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам і вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому обрано правильно, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, даних про його особу та не встановлення судом обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході відпала.
Таким чином, судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. А тому застосування до обвинуваченого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є найбільш доцільним на даному етапі судового провадження, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Тому клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Частиною 11 статті 31 КПК України передбачено, що суддя чи склад колегії суддів для конкретного кримінального провадження визначається в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років, і обвинуваченим заявлено клопотання про колегіальний розгляд кримінального провадження відносно нього у складі трьох суддів, що є його беззаперечним правом, суд вважає за необхідне проводити колегіальний розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим справу необхідно передати до канцелярії суду для визначення колегії суддів відповідно до ст. 35 КПК України.

Керуючись ст. ст. 31, 35, 177, 183, 314-316, 331, 371, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 03.07.2022 включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Копію даної ухвали направити до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про призначення колегіального розгляду кримінального провадження задовольнити.

Здійснювати розгляд кримінального провадження №0000186, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, колегіально в складі трьох суддів.

Кримінальне провадження передати до канцелярії суду для визначення колегії суддів відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1