Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 25 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

встановила:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 25 січня 2022 року ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з 27.02.2021 по 27.05.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити його заяву.

Вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані фактичні обставини справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Таким чином, КПК надає засудженому право на захист в межах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 КПК України виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені ст. 42 КПК, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_9 щодо офіційного тлумачення положень ст.59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) право на правову допомогу є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер. Положення ч.1 ст.59 Конституції України про те, що «кожен має право на правову допомогу», треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Октябрського районного суду м. Ліпецька РФ від 13.03.2018 ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 210, 30 ч.3, 228.1 ч.4 п. "а,г", 69 КК РФ до 11 років позбавлення волі.

Ухвалою Ліпецького обласного суду від 27.08.2018 вирок відносно ОСОБА_6 залишено без змін.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13.09.2019 вирок Октябрського районного суду м. Ліпецька РФ від 13.03.2018 приведено у відповідність до законодавства України та ОСОБА_6 визнано засудженим за ст.ст. 255 ч.1, 15 ч.2, 307 ч.2, 70 КК України до 11 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 2011.2015 (час затримання) по 27.08.2018 (день набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Відповідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст.255 КК України, є особливо тяжким злочином.

Згідно вимог ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Проте, як вбачається зі змісту журналу судового засідання та ухвали суду першої інстанції від 25 січня 2022 року розгляд заяви засудженого ОСОБА_6 провадився без участі засудженого та захисника.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ст. 412 КПК України є істотними та такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного, ухвала суду підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд не входить в обговорення всіх доводів апеляційної скарги, однак вважає, що вони підлягають перевірці під час нового судового розгляду.

При новому судовому розгляді необхідно усунути зазначені порушення, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для провадження, створити сторонам необхідні умови для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.376, 404,405,407,537 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 25 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: