Справа № 161/1587/22
Провадження № 1-кп/161/490/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 22 січня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працює, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 19 січня 2022 року, близько 18 год. 18 хв., перебуваючи у приміщенні магазину "Єва" № 1603, що по пр. Соборності, буд. 4 у м.Луцьку, Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав із торгової полиці вищевказаного магазину флакон із парфумованою жіночою водою марки "Ralf Cristoff Just For You", об`ємом 100 мл, закупівельною вартістю 303 грн. 24 коп., чим завдав ТОВ "РУШ" майнової шкоди на вищевказану суму.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно та кваліфікує їх, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

20 травня 2022 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно з якої, останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, вибачився перед представником потерпілого, примирившись з ними, відшкодував завдану шкоду та сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 призначається покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць. При цьому, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, представника потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Представник потерпілого, обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення, прокурор не заперечував.

Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 та представнику потерпілого ОСОБА_5 наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши угоду про примирення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та повністю підтвердив обставини його вчинення. У вчиненому щиро розкаювався, зазначаючи, що примирився із представником потерпілого, відшкодував завдані збитки та погоджується на призначення узгодженого покарання.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинений ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому та представнику потерпілого правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженого покарання та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від його відбування із випробуванням з встановленням півторарічного іспитового строку та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 468, 473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 20 травня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 22 січня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць, зарахувавши у строк покарання, відбуте частково покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2022 року.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: диск залишити при матеріалах кримінального провадження, шапку чорного кольору, куртку чорного кольору з рожевим капюшоном та джинси - повернути за належністю ОСОБА_3 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайоного суду ОСОБА_1