ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1934/22 Справа № 183/7351/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003535 щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
За ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2022 року клопотання прокурора задоволено та продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 лютого 2022 року включно.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши обставини провадження та дані про особу обвинуваченого посилався на те, що ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, не припинив існувати та застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не зможе йому запобігти.
В апеляції:
- захисник просить ухвалу суду скасувати та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на те, що суд не врахував обставини, які істотно зменшують встановлений судом ризик. Адвокат вказує на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, двох малолітніх дітей та літніх батьків на утриманні, які мають проблеми зі здоров`ям.
Крім того, звертає увагу на те, що клопотання про продовження запобіжного заходу було вручено прокурором під час судового засідання.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, заяв про участь у розгляді справи не надходили, тому враховуючи вимоги ч.4 ст.422-1 КПК України (в редакції Закону України № 1027-IX від 02.12.2020 р.) розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді судом першої інстанції клопотання прокурора дотримані.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд першої інстанції в достатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.
Суд першої інстанції врахував наявність об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд з ухваленням вироку до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, а також продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду.
З таким висновком погоджується колегія суддів, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, в тому числі й тяжкого злочину проти власності та за яке законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, а також обвинувачений раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не має стабільного та легального джерела доходу, у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки, які б стримували його від ухилення від явки до суду та змогли б запобігти ризику переховування.
Крім того, колегія суддів зазначає, що після скоєння кримінальних правопорушень, в яких ОСОБА_5 обвинувачується, останній залишив межі України у зв`язку з чим досудове розслідування та судовий розгляд обвинувального акта були зупинені, а ОСОБА_5 був оголошений в розшук, що з урахуванням вищевказаних обставин дає підстави вважати, що останній може переховуватись від суду, а тому такий ризик є наявним та обґрунтованим
Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються останньому, та більш м`які запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, як на це вказує захисник в апеляційній скарзі, не забезпечать належної його процесуальної поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Щодо посилання в апеляційній скарзі на наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 постійного місця проживання, двох малолітніх дітей та літніх батьків на утриманні, які мають проблеми зі здоров`ям, то вони хоча і мають місце, проте не є достатнім важелем для зменшення встановлених ризиків. Крім того, ці обставини існували і на момент вчинення злочину, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці обвинуваченого.
Ствердження захисника, що копії клопотання та доданих до нього матеріалів були вручені під час судового засідання, знайшли своє підтвердження, з огляду на журнал судового засідання, проте такі порушення не можуть бути підставою для скасування ухвали та відмови у задоволенні клопотання, з огляду на положення ст. 194 КПК України, яка містить вичерпний перелік підстав для відмови у застосуванні запобіжного заходу.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою, вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003535 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4