02.06.22 Провадження 1кп-932/313/21
Справа 932/5965/21
УХВАЛА
Іменем України
2 червня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000431, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ
У провадженні Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 26.04.2022 року продовжений на строк до 24.06.2022 року включно.
Під час обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк два місяці з тих підстав, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до шести років, він раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, він не має міцних соціальних зв`язків і постійного джерела доходу, а тому продовжують існувати ризики, що ОСОБА_5 може ухилитися та переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому, не зможе забезпечити виконання ним покладених на нього обов`язків.

Захисник адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки воно необґрунтовано, прокурором не надано доказів існування ризиків, а вони перелічені тільки формально, обвинувачений не був у розшуку та не ухилявся від суду. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 також підтримав клопотання захисника і просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки у нього є родина, донька, з якою він підтримує відносини, і наразі йому краще перебувати з ними.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят діб, а у задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити, виходячи з наступного.
ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до шести років, який він вчинив у період іспитового строку, не відбувши покарання за попереднім вироком суду, і з врахуванням особистості обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, він не працює, не має постійного джерела доходу, мешкає та має реєстрацію за межами м. Дніпра, офіційно одружений, однак не мешкає з дружиною і має дитину від іншої жінки, а також стадії процесу, продовжують існувати обґрунтовані ризики, що він буде переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Твердження сторони захисту, що не існує ризиків того, що він буде переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він має міцні соціальні зв`язки родину та доньку, не перебував у розшуку та не ухилявся від суду, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, у тому числі і на домашній арешт, так як вищезазначені доводи з урахуванням стадії процесу, тяжкості та обставин злочину, суворості покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його у вчиненні інкримінованого йому злочину винним, не свідчать про наявність у обвинуваченого перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.
Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачується, його особистість, яка не має бездоганної репутації у суспільстві, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.
На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Також, з урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, та вищевикладених обставин, суд вважає необхідним залишити без змін визначену обвинуваченому ОСОБА_5 заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 68 100 гривень, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ
Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт відмовити
Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб, тобто до 31 липня 2022 року включно.
Залишити без змін визначену заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 68 100 гривень, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1