Справа № 574/158/22
Провадження № 1-кп/574/64/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000371 від 25.05.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Слобода Буринського району Сумської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , маючої на утриманні одну малолітню та одну неповнолітню дитину, не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Відповідно до Закону україни "про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Українні" затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Українні" та з 24.02.2022 року на території України введено в дію воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
24.05.2022 року, близько 16 години, в період дії воєнного стану ОСОБА_3 прибула до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_5 .
Перебуваючи в приміщені магазину, ОСОБА_3 скориставшись тим, що ОСОБА_5 вийшла до підсобного приміщення магазину, переконавшись у відсутності поряд сторонніх осіб, усвідомлюючи таємність та протиправність своїх дій, діючи умисно, перехилившись через прилавок однією рукою витягнула шухляду в якій знаходились грошові кошти, звідки викрала грошові кошти на загальну суму 2620 грн. та поклала їх до кишені куртки, однак її дії були помічені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 які припинили її протиправні дії. Таким чином, ОСОБА_3 не вчинила всіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від її волі.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому та пояснила, що 24.05.2022 року, близько 16 години вона прийшла до магазину «Продукти», розташованого по вул. Шевченка, в с. Слобода, та під час того, як продавець магазину ОСОБА_5 вийшла до підсобного приміщення магазину, щоб принести воду, яку вона хотіла придбати, вона перехилилась через прилавок та однією рукою витягнула шухляду в якій знаходились гроші, звідки викрала грошові кошти на загальну суму 2620 грн. та поклала їх до кишені куртки. Однак, коли ОСОБА_5 повернулась із підсобного приміщення магазину то сказала їй повернути гроші, бо ОСОБА_6 бачив як вона їх викрадала. Вона спочатку не признавалась, що викрала гроші, а потім їх повернула.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників судового провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченої та дослідженням документів, що стосуються її особи та речових доказів.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за обставин, викладених в описовій частині вироку, доведеною повністю та її дії кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, як вчинення незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання для обвинуваченої суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, її особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином. Також, суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не працює, однак позитивно характеризується за попереднім місцем роботи, має на утриманні одну малолітню та одну неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
В якості обставин, що пом`якшують покарання суд враховує щире каяття обвинуваченої, оскільки вона критично оцінила вчинений нею злочин, активне сприяння розкриттю злочину, так як вона правдиво повідомила про обставини його вчинення, а також перебування на утриманні обвинуваченої двох дітей.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлено.
За таких обставин, з урахуванням особи винної, характеру і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити передбачене Законом покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.4 ст.185 КК України.
Разом з цим, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, думку потерпілої, яка підтримала позицію прокурора про необхідність призначення обвинуваченій покарання із застосуванням ст.75 КК України, а також досудову доповідь органу пробації, згідно якої виправлення обвинуваченої без обмеження чи позбавлення волі не становить високої небезпеки для суспільства, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої в межах даного кримінального провадження не обирався та клопотання про його обрання до суду не надходило.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-371, 373-376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі: грошові кошти у сумі 2620 (дві тисячі шістсот двадцять) гривень, які залишені на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , залишити в розпорядженні останньої.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же самий строк з моменту вручення його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1