У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0001286 за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2022 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєві, громадянина України, українця, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині кваліфікації змінити з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Виключити кваліфікуючу ознаку «повторність» й визнати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб, до покарання у виді 5 місяців арешту. В іншій частині вирок залишити без змін. В ході апеляційного перегляду повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді п`яти місяців арешту.
Стягнуто з ОСОБА_6 у солідарному порядку з ОСОБА_8 , засудженим за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2020 року, на користь ТОВ «Керуюча організація «Ідея»» 5077 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави витрати по проведенню експертизи у розмірі 858 грн. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає, що зазначений вирок суду підлягає зміні в частині кваліфікацій дій обвинуваченого з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вказує, що суд безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_6 , як вчинені повторно, оскільки, на момент ухвалення вироку його попередні судимості погашені відповідно до положень ст.89 КК України, а інше кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду в Центральному районному суд м. Миколаєва. На думку, прокурора наведене свідчить, що судом першої інстанції неповно досліджено дані щодо особи обвинуваченого.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 05.04.2018 року, близько 03-05 години, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлений, ОСОБА_6 , якому було пред`явлено обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та кримінальне провадження направлено до Центрального районного суду м. Миколаєва, разом з ОСОБА_8 (засудженим вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2020 року, який набрав законної сили 02.04.2020 року), перебували біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по пр-ту.Центральному, 60 у м. Миколаєві, де побачили біля входу до магазину брудозахисну решітку, при цьому у них виник спільний злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_8 , підійшов до входу у магазин «Ідея» та від`єднав брудозахисну решітку, вартістю 5077 грн., що належить ТОВ «Керуюча компанія «Ідея»» після чого направилася до ОСОБА_6 , який у цей час перебував на зупинці громадського транспорту, неподалік від місця скоєння злочину та спостерігав за тим, щоб їх діям не перешкодили сторонні особи. Після чого ОСОБА_6 , діючи повторно та спільно з ОСОБА_8 , з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ТОВ « Керуюча компанія «Ідея»» матеріальну шкоду у загальному розмірі 5077 грн.
Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаного злочину.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичними обставинами кримінального правопорушення, дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, з врахуванням пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке направлено до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Водночас, з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020р. по справі №591/4366/18 зазначено, що з урахуванням конституційного принципу презумпції невинуватості, у випадку, коли щодо особи органом досудового розслідування розслідуються чи судом розглядаються різні кримінальні провадження, одне з яких стосовно першого однорідного чи тотожного злочину, існують підстави для кваліфікації наступного епізоду з урахуванням повторності, за відсутності обвинувального вироку суду; наявність іншого кримінального провадження стосовно особи, у тому числі на стадії його судового розгляду, не є правовою підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації наступних чи попередніх діянь особи, у вчиненні яких вона обвинувачується, за ознакою «повторність».

Проте, всупереч вказаним нормам закону України про кримінальну відповідальність суд безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_6 , як вчинені повторно, оскільки на момент ухвалення вироку його попередні судимості погашені відповідно до положень ст.89 КК України, а інше кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду в Центральному районному суді м. Миколаєва.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду стосовно ОСОБА_6 , зміні в частині кваліфікації, з виключенням із вироку кваліфікуючої ознаки - повторність.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 418, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2022 року, щодо ОСОБА_6 , в частині кваліфікації змінити.

Виключити з вироку кваліфікуючу ознаку «повторність». Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.185 КК України, а саме за вчинення таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, до покарання у виді 5 місяців арешту.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: