Справа № 206/3088/22
Провадження № 1-кп/206/190/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2022 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 02.02.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Шверин, Федеративної Республіки Німеччина, маючого середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей чи інших осіб, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:
- 29.01.2013 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 18.10.2013 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2013, остаточно до відбуття 1 рік 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 18.11.2014 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 22.05.2015 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 14.04.2016 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2015 та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяці позбавлення волі. Звільнений 01.08.2012 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 03.06.2016 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зараховано покарання, призначене за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2016, остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 01.08.2017 з Солонянської ВК Дніпропетровської області № 21 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 25.06.2020 Рубежанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. 28.08.2020 звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 01.02.2022 приблизно о 13 год. 30 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось за можливе, перебував біля приміщення кіоску, розташованого неподалік будинку АДРЕСА_3 , яку на підставі договору про використання об`єктів благоустрою міста для здійснення господарської діяльності у сфері споживчого ринку та послуг, використовувала фізична особа-підприємець ОСОБА_6 , та яка у вказаному місці і у вказаний час торгувала належним їй на праві приватної власності чоловічим та жіночим одягом.
Помітивши, що ОСОБА_6 виставила з кіоску манекени з верхнім одягом, серед яких була жіноча дублянка білого кольору фірми «I-Leod Departament», та залишила їх на території вказаної торгівельної ділянки, а сама повернулась до приміщення кіоску, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, а саме вказаної жіночої дублянки білого кольору, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .
Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 в той же день та час, а саме 01.02.2022, приблизно о 13 год. 36 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось за можливе, підійшов до кіоску, розташованого на території торгівельної ділянки № НОМЕР_1 , яка знаходиться поблизу будинку АДРЕСА_4 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, з корисливих мотивів, взяв своїми обома руками манекен, на якому знаходилась вказана дублянка, та з метою не бути викритим та довести злочинний намір до кінця, переставив його подалі від входу в приміщення кіоску, розташованого на вказаній торгівельній ділянці. Після цього ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, зняв з манекену належну ОСОБА_6 вказану дублянку білого кольору, поклав її до наявного в нього поліетиленового пакету чорного кольору, та з викраденим почав рухатись вулицею Роторною у м. Дніпрі, тобто повторно, таємно, з корисливих мотивів, викрав належну ОСОБА_6 . дублянку білого кольору фірми «I-Leod Departament», після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.
Внаслідок умисних, незаконних дій, ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 2 315 грн. 00 коп.
20.10.2022 між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.185 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, та покласти на нього обов`язки, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_6 надала прокурору згоду на укладення між нею та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у інше приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за яким слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 20 жовтня 2022 року, укладену між прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, п.п. 2 ч. 3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_7 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 468/22 від 03.02.2022 у розмірі 180,00 грн.

Речові докази:

- жіночу дублянку білого кольору I-Leod DEPARTMENT, передану на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній за належністю;

- DVD диск залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000045.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1