САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/428/22
Провадження № 1-кп/726/73/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2022 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернівці кримінальне провадження №0000444 від 13.02.2022 р. по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Макіївка Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, непрацевлаштований, неодружений, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, -

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
13.02.2022 р., біля 09год 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв разом із ОСОБА_6 , під час раптово виниклої суперечки, звинувачуючи ОСОБА_6 у викраденні в нього грошових коштів, діючи умисно, з метою протиправного позбавлення життя ОСОБА_6 , на ґрунті виниклих між ними неприязних відносин, тримаючи в руці молоток, здійснив ним декілька ударів в грудну клітку та по голові ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 , з метою уникнення нанесення йому тілесний ушкоджень ОСОБА_5 перемістився, повзаючи, в іншу кімнату на ліжко, де ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_6 , продовжив наносити молотком лежачому на ліжку ОСОБА_6 удари по обличчю, голові та тілу, поки останній не перестав виявляти ознаки життя.

ОСОБА_5 , з метою протиправного позбавлення життя ОСОБА_6 , наніс останньому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №116 стац від 25.02.2022, близько тринадцяти ударів молотком, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді:

-синців: на спинці носа з переходом на праву та ліву ділянку, на ділянці грудини на рівні 4-го міжребір`я, по передній поверхні правого плечового суглобу по лопатковій лінії зліва на рівні 9-10-го ребер, по задньо-аксилярній лінії справа на рівні 8-9-го ребер;

-саден: по внутрішній поверхні правого колінного згину, в щічній ділянці справа;

-забійних ран: в тім`яній ділянці справа, в тім`яній ділянці зліва, в лобній ділянці дещо справа, в ділянці лівої брови ближче до зовнішнього кінця, в ділянці гребеня правої здухвинної кістки; струсу головного мозку;

-забійної рани в щічній ділянці зліва; перелому бокової стінки лівої гайморової пазухи та виличної дуги зліва, ускладнених гемосинусом; -

за результатами отриманих яких, ОСОБА_6 втратив свідомість.

В подальшому, ОСОБА_5 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, залишився на місці злочину, вважаючи що досягнув своєї мети на позбавлення життя ОСОБА_6 . Однак, одразу після вчинення ОСОБА_5 злочину, до будинку прийшла матір ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , яка побачивши сліди крові на місці злочину і сина в крові та без видимих ознак життя, викликала поліцію та швидку медичну допомогу, працівники якої надали невідкладну допомогу ОСОБА_6 та госпіталізували потерпілого до лікувальної установи, де останньому було надано вчасна кваліфікована медична допомога, що унеможливила настання смерті потерпілого ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевикладені обставини, кримінальне правопорушення не було закінчено ОСОБА_5 з причин, які не залежали від його волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши всі фактичні обставини, що викладені у обвинувальному акті, не погодився із кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вказав на відсутність у нього наміру на вбивство потерпілого та надав суду наступні показання.

Обвинувачений вказав, що він приїхав в гості до потерпілого ОСОБА_9 12.02.2022 року. В подальшому, після того як закінчили вживати спиртні напої, вони пішли спати. Зранку, після пробудження, вони знову вживали спиртні напої, він виявив відсутність в кишені грошей в сумі 2900 грн., з них залишилось тільки 300 грн. Після того, як ОСОБА_5 виявив відсутність у нього грошей, з потерпілим почався конфлікт. Пояснює, що першим ударів не наносив, а навпаки оборонявся. Вказує, що багато чого не пам`ятає, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння. Пам`ятає, що вдарив потерпілого в груди, по голові, бачив у нього на голові кров. Потерпілий перемістився в іншу кімнату на ліжко, де продовжувався конфлікт. Після чого, вийшовши у двір, закурив, в цей час прийшла мати потерпілого та її сестра, викликали швидку та поліцію.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надав суду наступні покази. Потерпілий повідомив, що 12.02.2022 року, до нього додому прийшов обвинувачений ОСОБА_5 та приніс пляшку горілки. Після розпиття спиртних напоїв, вони лягли спати. Як зазначив ОСОБА_6 , зранку 13.02.2022 року, після продовження вживання спиртних напоїв, обвинувачений ОСОБА_5 «озвірів» через те, що у нього пропали грошові кошти у сумі 3 тис. грн., вхопивши молоток, почав наносити йому удари по грудній клітці та по голові. Пояснює, що ударів було багато, в результаті чого він втрачав свідомість. Під час нанесення ударів, він намагався втекти, перемістився, повзаючи, в іншу кімнату на ліжко, де ОСОБА_5 , продовжив наносити молотком удари по обличчю, голові та тілу, поки він не втратив свідомість. В подальшому, прийшовши до тями побачив свою мати, тітку та поліцію.

Потерпілий в судовому засіданні повідомив суду, що він не має матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 та просить суд винести йому не суворе покарання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомила суду, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_6 . Свідок підтвердила суду, що Обвинувачений ОСОБА_5 , приїхав в Чернівці 3 роки тому із Донецька, йому не було де жити, і брат взяв його на квартиру. Все було добре, через деякий час обвинувачений переїхав, проте часто приїздив в гості та ночував в них. Так, ввечері 12.02.2022року, приїхавши додому, вона побачила сина та обвинуваченого, який приїхав до них в гості, вони вживали спиртні напої. ОСОБА_5 був пригнічений, так як не мав де жити, у нього не було прописки. Конфліктів з ним раніше не було. Пізніше вона пішла додому до своєї сестри. Повертаючись назад з сестрою до свого дому побачила, що обвинувачений сидить на порозі, курить, бубонить щось. Свідок зазначила, що зайшовши до будинку побачила біля стола кров, молоток, який також був у крові, двері, постіль, камін, все було в плямах крові. На ліжку лежав син, накритий ковдрою, ліжко було все в крові. Після того, як підняла ковдру, побачила, що син весь в крові, помітила, що дихає. Забігла сестра ОСОБА_11 , яка залишилася в кімнаті з сином. Викликали поліцію та швидку. З обвинуваченим вона не розмовляла, так як він був неадекватним, щось незрозуміле бубонів.

В ході судового розгляду судом було досліджено надані стороною обвинувачення письмові та речові докази, з яких вбачається наступне.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, вбачається що потерпілий ОСОБА_6 звернувся до правоохоронних органів та повідомив, що 13.02.2022 близько 09.00 год., його знайомий на ім`я ОСОБА_12 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 під час розпиття алкогольних напоїв за допомогою молотка наніс йому тілесні ушкодження.

З протоколу огляду місця події від 13.02.2022, який розпочато о 10.30 год. та завершено о 12.00 год. та доданих до нього фото таблиць, вбачається, що об`єктом огляду є майно за адресою: АДРЕСА_3 . Даний огляд проводився за присутності понятих ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В ході огляду виявлено та вилучено: недопалок сигарети з поверхні столу з кухні; виріз з підодіяльника з речовиною бурого кольору з кімнати № 1; два марлевих тампони (змиви з лівої та правої руки гр. ОСОБА_5 ); два марлевих тампони (змиви з лівої та правої руки гр. ОСОБА_6 ); молоток з нашаруванням речовини бурого кольору; наволочку зі слідами бурого кольору; три марлевих тампони (змивів речовини).

Протоколом огляду місця події від 13.02.2022, який розпочато о 19.00 год. та завершено о 19.20 год. в присутності понятих: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , де об`єктом огляду є приміщення палати лікарні по АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено особисті речі, які добровільно надав потерпілий ОСОБА_6 , а саме: светр жовтого кольору з чорними та білими вставками із речовиною бурого кольору (кров) та штани чорного кольору, що опечатані в паперову коробку.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.03.2022 р. та дослідженого в судовому засіданні відеозапису, за участю потерпілого ОСОБА_6 , встановлено місце та механізм нанесення 13.02.2022 р. ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілому.

Суд, переглянувши DVD диск з відеозаписом вищезазначеного слідчого експерименту констатує, що обставини, на які посилався ОСОБА_6 зафіксовані в протоколі правильно і в повній мірі відображають його покази (т.1 а.с.142).

Відповідно до висновку експерта №116 стац від 17.02.2022 встановлено, що на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_17 , 1978 р.н., даних "медичної карти стаціонарного хворого" №1806/144 з НВ Чернівецької ЛШМД на його ім`я, експерт прийшов до таких підсумків: 1-6. Гр. ОСОБА_17 знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірурхічному відділенні ОКНП Чернівецька ЛШМД з 13.02.2022 року по 21.02.2022 року з діагнозом: струс головного мозку, перелом лицевої кістки, забійні рани голови. Згідно проведеної експертизи у гр. ОСОБА_17 в наявності такі тілесні ушкодження: синці на спинці носа з переходом на праву та ліву параорбітальну ділянку; в ділянці грудини на рівні 4-го мідребір`я; по передній поверхні правого плечового суглобу; по лопатковій лінії зліва на рівні 9-10 ребер; по задньо-аксилярній лінії справа на рівні 8-9 ребер. Садна: по внутрішній поверхні правого колінного згину; в щічній ділянці справа. Рани забійні: в тім`яній ділянці справа; в тім`яній ділянці зліва; в лобній ділянці дещо справа; в ділянці лівої брови ближче до зовнішнього кінця; в ділянці гребеня правої здухвинної кістки. Струс головного мозку. Рана забійна в щічній ділянці зліва. Перелом бокової стінки лівої гайморової пазухи та виличної дуги зліва, ускладнені гемосинусом. Дані тілесні ушкодження виникли одне вслід за одним в короткий проміжок часу в результаті не менш як тринадцятикратної травмуючої дії твердих, тупих предметів, можливо внаслідок нанесення удару молотком, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному у фабулі постанови, і відносяться вказані в п. 2.1. даних підсумків до легких тілесних ушкоджень, вказані в п.2.2. даних підсумків до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, вказані в п.2.3. даних підсумків відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я. Дані тілесні ушкодження знаходяться в межах досяжності власних рук, заподіяння їх власноручно малоймовірно. При проведенні дійсної судово-медичної експертизи не отримано достатньо доказових даних, по яким можна категорично стверджувати, в якому положенні знаходився підекспертний в момент спричинення йому тілесних ушкоджень. Враховуючи характер, кількість та локалізацію вищевказаних тілесних ушкоджень, малоймовірним є їх виникнення в результаті падіння з положення стоячи.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.03.2022 та дослідженого в судовому засіданні відеозапису, за участю свідка ОСОБА_8 , 1958 р.н. встановлено, що гр. ОСОБА_5 вона знає близько 2-3х років, який 12.02.2022 року приїхав до неї за адресою АДРЕСА_3 , де також проживає її син ОСОБА_6 . Пізніше, в той же день, її син та гр. ОСОБА_5 почали розпивати спиртні напої, після чого пішли спати. На наступний день близько 6 родин ранку, свідок ОСОБА_8 пішла до своєї сестри, згодом, після повернення до свого будинку вона побачила сина в крові, якій нічого не говорив та на її думку був без свідомості. На запитання свідку чи бачила вона молоток, остання відповіла, що бачила його біля дивану в крові.

Суд, переглянувши DVD диск з відеозаписом вищезазначеного слідчого експерименту констатує, що обставини, на які посилалася ОСОБА_8 зафіксовані в протоколі правильно і в повній мірі відображають її покази (т.1 а.с.164).

Згідно висновку експерта № 360 від 22.02.2022 встановлено, що при дослідженні кофти, джинсових штанів та пари черевик, що були вилучені під час проведення обшуку громадянина ОСОБА_5 виявлено: кров від гр. ОСОБА_5 , належить до групи В з ізогемаглютиніном анти А. Кров від гр. ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В. В плямах та помарках бурого кольору на кофті (об`єкти №№1-5), джинсових штанах (№№6-8), правого черевика (№9) виявлено кров людини та знайдено антиген А, що не виключає походження крові від особи з групою А, в даному випадку від ОСОБА_6 . Даних про знаходження крові від ОСОБА_5 не отримано.

Відповідно до висновка експерта № 357 від 22.02.2022 встановлено:, кров від гр. ОСОБА_5 , належить до групи В з ізогемаглютиніном анти А. Кров від гр. ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В. В плямах та помарках бурого кольору на фрагменті тканини (об`єкт №1) виявлено кров людини, та знайдено антиген А, що не виключає походження крові від особи з групою А, в даному випадку від ОСОБА_6 . Даних про знаходження крові від ОСОБА_5 не отримано.

Відповідно до висновку № 358 від 22.02.2022 в плямах світло-сірого кольору на двох марлевих тампонах (об`єкти №№1, 2) слідів крові не виявлено.

У висновку №356 від 22.02.2022 р. експерт прийшов до переконання, що в плямах бурого кольору на двох марлевих тампонах (об`єкти №№ 1, 2) виявлено кров людини та знайдено антиген А, що не виключає походження крові від особи з групою крові А, в даному випадку від ОСОБА_6 .

У висновку №361 від 22.02.2022р. експерт прийшов до переконання, що в плямах та помарках бурого кольору на наволочці (об`єкт № 1) виявлено кров людини та знайдено антиген А, що не виключає походження крові від особи з групою крові А, в даному випадку від ОСОБА_6 .

У висновку №362 від 22.02.2022р. експерт прийшов до переконання, що в плямах та помарках бурого кольору на кофті (об`єкти № 1-4), спортивних штанах (об`єкти № 5-8), виявлено кров людини та знайдено антиген А, що не виключає походження крові від особи з групою крові А, в даному випадку від ОСОБА_6 . Даних про знаходження крові від ОСОБА_5 не отримано.

У висновку №359 від 22.02.2022р. експертом встановлено, що в плямах бурого кольору на трьох марлевих тампонах (об`єкти № 1-3), виявлено кров людини та знайдено антиген А, що не виключає походження крові від особи з групою крові А, в даному випадку від ОСОБА_6 .

Згідно висновку експерта № КСЕ-19/126-22/1367БД від 25.02.2022 р. вбачається, що на наданому на дослідження молотку (об`єкти №№1-3) виявлено кров людини. Виявлені сліди крові на молотку (об`єкти №№ 1-3) можуть походити від особи (осіб) з групою крові А (ІІ) ізосерологічної системи АВО в тому числі від потерпілого ОСОБА_6 походження виявлених слідів крові на молотку (об`єкти №№ 1-3) від ОСОБА_5 виключається.

Згідно висновку експерта № КСЕ-19/126-22/1367-Д від 24.02.2022 р. вбачається, що на поверхні на наданому на дослідження молотку, який був вилучений 13.02.2022 року в ході огляду будинку АДРЕСА_3 , слідів рук не виявлено.

Висновком експерта № 101 екс від 13.02.2022 р. при проведенні судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_5 , виявлено наступні тілесні ушкодження: синець по лопатковій лінії справа на рівні 10-11 ребер; садна: в тім`яній ділянці зліва; в ділянці лівого колінного суглоба по зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині. Дані тілесні ушкодження виникли один за одним, в результаті не менш як 4-х кратної травмуючої дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному у постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень. При виконанні дійсної судово-медичної експертизи не отримано достатньо доказових даних, по яких категорично можна стверджувати про положення підекспертного в момент спричинення йому тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження, знаходяться в межах досяжності власних рук. Враховуючи характер та локалізацію даних тілесних ушкоджень, вважає малоймовірним їх виникнення в своїй сукупності внаслідок одноразового падіння з положення стоячи.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №92 від 22.02.2022 року слідує, що ОСОБА_5 в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння психічним захворюванням не страждав і не страждає на даний час. (т.1 а.с.217-118).

Зауважень щодо достовірності та допустимості наданих доказів з боку учасників судового розгляду висунуто не було.

Аналіз в сукупності пояснень обвинуваченого, показів потерпілого, свідка, приведених вище письмових і речових доказів, характер нанесених тілесних ушкоджень, знаряддя їх нанесення, місць їх локалізації та кількості свідчать про наявність у обвинуваченого саме умислу на вбивство, бо удари обвинуваченою наносились в життєво важливий орган, а саме голову. Крім того, обвинувачений, після скоєння злочину накрів потерпілого з головою ковдрою, не намагався надати медичної допомоги потерпілому. Разом з тим ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними, для доведення свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство іншої людини до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому була своєчасно надана медична допомога, у зв`язку із чим він залишився живим.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, при встановлених судом фактичних обставинах, поза розумним сумнівом, а її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні сторона захисту оспорювала кваліфікацію дій обвинуваченої та вказувала на відсутність у нього умислу на вбивство. На думку захисника, дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто за ч.1 ст.122 КК України. Аналізуючи дану позицію сторони захисту та доводи захисника, на які він посилався, суд зазначає наступне.

Виходячи з положень кримінального закону при відмежуванні замаху на умисне вбивство (ст.15,ст.115 КК України) від умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння (ч. 1 ст. 122 КК України), необхідно враховувати спрямованість умислу і ставлення винної особи до наслідків свого діяння. Крім того, необхідно брати до уваги, що замах на умисне вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом, коли винна особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, але такі наслідки не настали з незалежних від неї причин.

При цьому, питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним у цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

У судовому засіданні встановлено, що ініціатором конфлікту був саме обвинувачений ОСОБА_5 . Характер, послідовність, рішучість і динамічність дій, вчинених ним, локалізація поранень, їх кількість, механізм їх спричинення - усе це в сукупності свідчить про те, що обвинувачений мав прямий умисел на позбавлення життя ОСОБА_6 . Це підтверджується й тим, що ОСОБА_5 використав таке знаряддя злочину як молоток, застосування якого може призвести до смерті людини та завдав ним велику кількість ударів в область грудної клітини та голови потерпілого, тобто в область розташування життєво важливих органів. Зі способу та кількості завдання тілесних ушкоджень вбачається, що удари ОСОБА_5 наносив швидко, стоячи навпроти потерпілого, коли ж потерпілий намагався уникнути ударів, переліз до іншої кімнати, обвинувачений продовжував наносити тілесні ушкодження, після чого потерпілий втратив свідомість. Невідомо як надалі повів би себе ОСОБА_5 , якби потерпілий не втратив свідомість, якби вчасно не прийшла мати потерпілого ОСОБА_8 , яка викликала швидку, завдяки чому було врятовано життя потерпілого ОСОБА_6 . Тобто, всі ці обставини в їх сукупності, безумовно вказують на спрямованість дій обвинуваченого саме на позбавлення життя потерпілого.

На переконання суду, вказані вище тілесні ушкодження були заподіяні потерпілому обвинуваченим, який усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини та бажав їх настання. Між діями обвинуваченого та тілесними пораненнями потерпілого є прямий причинний зв`язок. Мотивом вчинення злочину є раптово виниклі неприязні відносини, які склалися між обвинуваченим та потерпілим, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 запідозрив ОСОБА_6 у крадіжці у нього грошей. Метою вчинення злочину є протиправне заподіяння смерті потерпілому.

Додатково про умисел на вбивство потерпілого свідчить й те, що після нанесення удару молотком у груди ОСОБА_6 , коли той розпочав оборонятись, ОСОБА_5 продовжив нанесення ударів молотком вже у голову.

З огляду на вказане, суд критично ставиться до пояснень обвинуваченого про відсутність у нього умислу на скоєння умисного вбивства, оскільки, цілеспрямованість та послідовність його умисних дій, а також нанесення потерпілому ударів в життєво важливі органи, відсутність намірів надання медичної допомоги безпритомному потерпілому, свідчать про наявність в діях обвинуваченого саме прямого умислу, спрямованого на протиправне позбавлення життя потерпілого.

Версія обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він під час завдання потерпілому ударів молотком оборонявся від протиправних дій ОСОБА_6 який в ході словесного конфлікту наносив обвинуваченому удари, тобто застосовував до нього насильство, в суді не знайшла свого підтвердження.

Керуючись п. 2 роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ №2 Про судову практику у справах про необхідну оборону суд перевірив обставини про наявність або відсутність необхідної оборони з боку обвинуваченого, оскільки в своїх показах обвинувачений стверджує про те, що потерпілий хотів застосувати до нього фізичне насильство, а отже обвинувачений завдав потерпілому ударів саме на попередження подальшого ймовірного насильства.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Пленум зазначив, що слід мати на увазі, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Перехід використовуваних при нападі знарядь або інших предметів від нападника до особи, яка захищається, не завжди свідчить про закінчення посягання. При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати,чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання. Згідно п. 5 роз`яснень Постанови Пленуму ВСУ №2 Про судову практику у справах про необхідну оборону - щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини. Якщо суд визнає, що в діях особи є перевищення меж необхідної оборони, у вироку слід зазначити, в чому саме воно полягає.

Обґрунтовуючи свої дії, ОСОБА_5 вказує, що він того дня, виявивши зникнення грошей, одразу ж запідозрив у крадіжці потерпілого ОСОБА_6 . Між ними виникла суперечка, в ході якої обвинувачений вдарив потерпілого молотком в області грудної клітини та голови. В подальшому, під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_18 пояснив, що в ході з`ясування обставин щодо зникнення грошей між ними виник конфлікт, який перейшов у бійку. В той же час, в своїх показах та під час слідчого експерименту потерпілий вказував на те, що він втратив свідомість він нанесення ударів ОСОБА_5 , тому насильство зі сторони потерпілого було досить маловірогідне. Згідно вищезазначеного висновку експерта тілесні пошкодження у ОСОБА_5 відносяться до легких та кількісно значно менші за пошкодження у потерпілого. Таким чином, з огляду на наведені докази, суд приходить до висновку, що потерпілий в ході конфлікту з ОСОБА_5 не становив для нього будь-якої загрози і підстав для самозахисту або необхідності відвернення посягання на останнього з боку потерпілого у нього не виникало. При цьому, кількість ударів, характер та локалізація завданих тілесних ушкоджень потерпілому в область грудної клітини та голови, знаряддя їх нанесення (молоток) переконливо свідчить про те, що ОСОБА_18 усвідомлював можливість настання негативних наслідків своїх дій, а саме смерті іншої людини, тобто його умисел був спрямований саме на позбавлення життя потерпілого.

Дані обставини достовірно встановлені в ході судового розгляду та підтверджуються учасниками подій, що мали місце 13.02.2022 року.

З огляду на вищевказане, суд вважає доведеним, що 13.02.2022 року, ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на вбивство ОСОБА_6 , а відтак його дії кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, характеризуючи особу суд враховує, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі за нанесення тяжких тілесних ушкоджень.

Крім того, суд враховує те, що потерпілий ОСОБА_6 матеріальних претензій до обвинуваченого не має та просив суд його суворо не карати.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено. Невизнання вини свідчить про те, що ОСОБА_5 не в повній мірі усвідомив наслідки своїх дій та не розкаявся, адже, виправдовується тим, що потерпілий вкрав у нього гроші, а коли він вимагав їх повернути, застосував до нього фізичне насильство і як наслідок він почав наносити удари молотком у відповідь, тобто оборонявся, дозволивши собі вчинити дії, направлені на позбавлення життя іншої людини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Факт вживання ОСОБА_5 , 13.02.2022 року, спиртних напоїв та його перебування на момент вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння підтверджується його особистими поясненнями, а також протоколами слідчих експериментів за участю потерпілого та свідка, в ході яких вони пояснювали, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вживали алкоголь.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, оскільки не знаходить підстав для застосування ст.69, 75, 76 КК України і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили слід залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з дня його затримання - 13 лютого 2022 року (т.1 а.с.174-177).

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта всього на загальну суму 6 473 грн. 47 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 374, 376, 382 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 13 год. 50 хв. 13.02.2022 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити без змін - тримання під вартою у ДУ Чернівецькій слідчий ізолятор.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на залучення експерта в загальній сумі 6473,47 грн., а саме: за проведення судової імунологічної експертизи (висновок експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС №КСЕ 19/126-22/1367-Б від 13.02.2022 року) -5272, 13 грн; за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС №КСЕ 19/126-22/1367-Д від 24.02.2022 року) - 514, 86 грн; за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС №КСЕ 19/126-22/1350-Д від 22.02.2022 року) - 686, 48 грн.

Речові докази по справі:

- молоток повернути потерпілому ОСОБА_19 за належністю;

-джинси синього кольору, кофту сірого кольору, черевики чорні повернути ОСОБА_5 за належністю;

-джинси та светр із нашаруванням РБК повернути потерпілому ОСОБА_19 за належністю;

- змиви із зовнішніх поверхонь поверхні килима, дверей на кухні та з рук, які перебувають в камері зберігання речових доказів Чернівецького РУП знищити.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1