печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, адвоката: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадження № 0001025 від 07.10.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_6 зі скаргою на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному проваджені №0001025 від 07.10.2014 року.
В обґрунтування скарги зазначає, що 25.09.2019 року у кримінальному провадженні №0001025 закінчився дев`ятимісячний строк досудового розслідування, тому що не був продовженй відповідно до вимог ст.295 КПК України.
Відповідно, граничний строк досудового розслідування дванадцять місяців, сплив 25.12.2019 року.
30.03.2021 року сторона захисту звернулася до прокурора вищого рівня зі скаргою в порядку ст. 308 КПК України на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні, з вимогою надати прокурору Департаменту процесуального керівництва в кримінальнальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами 2013-2014 роках який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001025 обов`язкові до виконання вказівки негайного закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
05.04.2021 року було отримано рішення лист від 02.04.2021 року №14-34081 за підписом заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 , яким захисту роз`яснено суть деяких статтей КПК України, повідомлено про ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2021 року, існування обставин процесуальної поведінки, які унеможливлюють прийняття рішення про відновлення досудового розслідування та зроблено висновок про відсутність в діях відповідного прокурора порушень щодо дотримання розумних строків.
Рішення прокурора вищого рівня від 02.04.2021 року є необґрунтованим, не відповідає положенням КПК, деякі доводи викладені в рішенні не відповідають фактичним даним. Не надано оцінки тому, що строк досудового розслідування закінчився 25.12.2019 року
Посилаючись на викладене адвокат ОСОБА_5 просить скасувати рішення заступника Генерального прокурора від 02.04.2021 №14-34081 у вигляді листа про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 від 30.03.2021 на недотримання розумних строків досудового розслідування №0001025 та зобов`язати заступника Генерального прокурора розглянути в порядку ст. 308 КПК України скаргу захисника від 30.03.2021.
В судовому засідання особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_5 вимоги скарги підтримала та просила задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, про що подав письмові пояснення.
Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.
Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, заслухавли пояснення адвоката, заперечення прокурора, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001025 від 07.10.2014 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ст. 340, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 365 КК України; ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України; ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ст. 340, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 365 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 340, ч. 2 ст. 365 КК України.
30.03.2021 року сторона захисту звернулася до прокурора вищого рівня зі скаргою в порядку ст. 308 КПК України на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні, з вимогою надати прокурору Департаменту процесуального керівництва в кримінальнальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами 2013-2014 роках який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001025 обов`язкові до виконання вказівки негайного закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Відповідно до ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.
За таких обставин, прокурор вищого рівня зобов`язаний був протягом трьох днів розглянути скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на недотримання розумних строків від у кримінальному провадженні №0001025 від 07.10.2014 року та повідомити про результат її розгляду.
Порядок підпорядкування прокурорів та виконання наказів і вказівок визначений ст. 17 Закону України «Про прокуратуру».
Як визначено у ч.3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті. Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.
Згідно п.4 ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру», прокурором вищого рівня для прокурора Офісу Генерального прокурора є Генеральний прокурор чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Розподіл функцій між державними органами і посадовими особами як елемент системи стримувань і противаг є фундаментальним принципом демократичної організації держави.

Однією з форм вираження цього принципу у кримінальному судочинстві є змагальність і диспозитивність як загальні засади кримінального провадження. Згідно зі статтею 22 КПК України змагальність передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими зазначеним Кодексом. У цій же статті закріплено заборону покладення у кримінальному провадженні функцій державного обвинувачення, захисту та судового розгляду на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Диспозитивність відповідно до положень статті 26 КПК України полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, як і суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень зазначеним Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Зазначена правова норма гарантує незалежність посадової особи органу державного обвинувачення у виборі у визначених законом межах способу здійснення своїх повноважень, в тому числі у прийнятті тих чи інших рішень, що є запорукою їх неупередженості й ефективності.

Слідчим суддею встановлено, що подана скарга була розглянута відповідно до ст. 308 КПК України листом від 02.04.2021 року №14-34081 за підписом заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 . У відповіді зазначається, що розумними, згідно ст. 28 КПК України, вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуального рішення. Передбачені Главою 24 КПК України підстави для закінчення досудового розслідування, за умови перебування підозрюваного за межами України і переховування від органу досудового розслідування, відсутні.
Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.

Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, наведено в частині першій статті 303 КПК України. Зокрема, предметом такого оскарження є бездіяльність слідчого, прокурора у формі нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення прокурора про закриття кримінального провадження.

Частина друга зазначеної статті встановлює заборону розгляду під час досудового розслідування скарг на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора. Такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 зазначеного Кодексу.

Відтак не підлягають задоволенню і вимоги скарги в частині скасування рішення уповноваженого заступника Генерального прокурора від 02.04.2021 року №14-34081 про відмову в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 від на недотримання розумних строків у кримінальному проваджені №0001025, оскільки не входить до предмету оскарження відповідно вимог ст.303 КПК України, враховуючи, що згідно ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови.
Так само не входить до компетенції слідчого судді вирішення питання щодо зобов`язати заступника Генерального прокурора, надати відповідному прокурору обов`язкові до виконання вказівки щодо строку прийняття процесуального рішення по завершенню досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 .
Відтак, скарга адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному проваджені №0001025 від 07.10.2014 року, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 303, 305, 306, 307, 308, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків у кримінальному провадження № 0001025 від 07.10.2014 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1