Справа № 708/751/22
Провадження № 1-кп/708/52/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Чигиринського районного суду Черкаської області кримінальне провадження, внесене 05.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001048, за яким:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чигирин Черкаської області, громадянин України, не працюючий, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 359 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 у невстановленої особи, у невстановленому місці у 2021 році черех мережу Інтернет, незаконно придбав посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своє ім`я, датоване 12.06.2021, яке було виготовлено на бланку, що не відповідає бланкам посвідчення водія, які є в офіційному обігу України. У подальшому, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, використовував даний документ, що давав йому право керувати транспортним засобом.
У подальшому, ОСОБА_4 , діючи в порушення нормативних актів, які регулюють питання видачі та обміну посвідчення водія на право керування транспортними засобами на території України, а саме: Постанови КМУ від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» та Інструкції «Про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія», затвердженої Наказом МВС України від 07.12.2009 № 515 «Про затвердження деяких нормативно-правових актів, що проводять таку діяльність, їх державну акредитацію та атестацію спеціалістів, а також допуску громадян до керування транспортними засобами, видачі (обміну) посвідчень водія», спільного наказу МОЗ та МВС України від 31.03.2013 № 65/80 «Про затвердження Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів, маючи прямий злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, а саме: посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , на своє ім`я, видане «ТСЦ 6347», достовірно знаючи про те, що 12.06.2021 він не отримував дане посвідчення у «ТСЦ 6347», використовував його під час керування транспортним засобом.
Так, 05.08.2022 ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що не отримував посвідчення водія, розуміючи протиправність своїх дій, використовуючи завідомо підроблений документ та керуючи на підставі нього автомобілем марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_2 , порушив Правила дорожнього руху України, у результаті чого близько 08 години 05.08.2022, перебуваючи за адресою: м. Чигирин, вул. Б.Хмельницького, поблизу будинку № 153 Чигиринської ТГ Черкаського району Черкаської області, був зупинений співробітниками ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та на їх вимогу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних власних дій, маючи злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, надав для проведення перевірки посвідчення водія, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , видане 12.06.2021 Територіальним сервісним центром № 6347, бланк якого згідно висновку експерта № СЕ-19/124-22/8428-ДД від 19.08.2022 не відповідає бланкам посвідчення водія, які є в офіційному обігу України.
За наведених обставин ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки під час судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення суду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України визнав у повному обсязі та підтвердив, що наведені у обвинувальному акті обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме: час, місце, мета та спосіб його вчинення, цілком та повністю відповідають дійсності. Відповідно він не бачить необхідності надавати додаткові покази щодо вчиненого ним кримінального правопорушення, тому від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України відмовився.
За таких обставин у суду відсутні сумніви щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття. У свою чергу обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання, за якої прокурор вважала достатнім призначення покарання у виді штрафу; відношення обвинуваченого до вчиненого (наявність каяття); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків; особу обвинуваченого, який є раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та/або психіатра не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно; має на утриманні одну малолітню дитину; наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
За таких обставин суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення визначеною статтею 50 Кримінального кодексу України мети покарання.
Ураховуючи, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу сторонами кримінального провадження заявлено не було, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у провадженні не заявлений.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають витрати на залучення експертів у сумі 1 510,24 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень);
Речові докази:
- посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області знищити.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 1 510,24 грн. (одну тисячу п`ятсот десять гривень 24 коп.).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Копію вироку вручити обвинуваченому і прокурору негайно після проголошення.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1