У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2549/22

№ 1-кс/183/599/22

03 червня 2022 року місто Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Сєвєродонецького РУП ГУПН в Луганській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 31 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001633за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миколаїв Миколаївської області, громадянину України, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження та матір 1954 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участі:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області слідчим слідчого відділу Сєвєродонецького РУП ГУПН в Луганській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , подане клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.
В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої громадянину ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, попередньо кваліфікованих за п. 1 ч. 2 ст.115 КК України. Враховуючи особу підозрюваного, вважає наявними ризики, визначені п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні, а також заперечував, стосовно доводів сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання та просила відмовити у його задоволенні. Наголосила на тому, що прокурором не доведено обґрунтованість пред`явленої підозри, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. В разі, якщо суд встановить наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, також наполягала на тому, що ОСОБА_5 буде більш корисним у складі ЗСУ. Матеріали клопотання не містять достатньо даних, що характеризують особу підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника ОСОБА_6 , просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою проживання його сестри в м.Дніпро. Надав пояснення з приводу пред`явленої йому підозри та зазначив, що в обставновці, яка склалася він виконував вимоги закону та з метою збереження свого життя та життя співслужбовців, був вимушений здійснити постріли в результаті яких його підлеглі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 померли. Якщо суд дійсне висновку про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив залишити його гауптвахті, хоча вважає, що він буде більш корисним у складі ЗСУ. Після того, як сталися ці події, він разом з підлеглими особами обороняли свою позицію, тому як вівся наступ збройними силами РФ, після закінчення активної фази бою, він доповів керівництву щодо подій, що склалися а наступний день прибув до слідчого, разом зі зброєю, куди також доставив полонених. Вважає, що ризики, на які посилається прокурор відсутні.
Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя проходить до наступних висновків, а саме:
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ. А Указом № 133/2022 в України продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ. У подальшому, 21 квітня 2022 року Указом Президента України №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
На підставі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
На виконання вимог ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», розпорядженням Голови Верховного суду від 06 березня 2022 року у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя Сєвєродонецьким міським судом Луганської області через бойові дії на території м.Сєвєродонецьк Луганської області визначено підсудність справ вказаного суду Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

31 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001633 було внесено відомості за фактом вбивства військовослужбовцем ОСОБА_5 . військовослужбовців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
03 червня 2022 року о 10-38 години ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № №0001633 у присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та того ж дня вручене клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, головний сержант ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний Южноукраїнським МКВ Миколаївської області на військову службу за контрактом та зарахований відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20 вересня 2018 року до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду командира бойової машини - командир 2 механізованого відділення, 3 механізованого взводу, 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 . Поряд з цим, солдата ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу за призовом під час мобілізації та зараховано відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04 березня 2022 року до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду номера обслуги 1 механізованого відділення, 3 механізованого взводу, 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 . А старшого солдата ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу за призовом під час мобілізації та зараховано відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04 березня 2022 року до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду старшого навідника 5 мінометного розрахунку, 2 мінометного взводу, 2 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 .
30 травня 2022 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, вищевказані військовослужбовці, перебували за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, с. Метьолкіно. У ході спілкування, на ґрунті неприязних відносин, між вищевказаними військовослужбовцями виник конфлікт, у ході якого в головного сержанта ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті солдату ОСОБА_9 та старшому солдату ОСОБА_10 .
Так, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, головний сержант ОСОБА_5 з метою умисного протиправного заподіяння смерті солдату ОСОБА_9 та старшому солдату ОСОБА_10 , взяв до рук свою закріплену зброю, а саме автомат АКМС номер НОМЕР_2 , 1973 року випуску та здійснив ряд пострілів чергами у бік солдата ОСОБА_9 та старшого солдата ОСОБА_10 , спричинивши останнім тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних поранень, від яких солдат ОСОБА_9 та старший солдат ОСОБА_10 померли на місці події.
31 травня 2022 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. 03 червня 2022 року громадянину ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Вирішуючи клопотання по суті виходжу з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Враховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, а також приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_5 надав пояснення щодо підозри, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянину ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 177 КПК України, є доведеним.
Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , будучи раніше не судимим, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії особливо тяжких та за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgariaвід 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.
В той же час в судовому засіданні не доведені ризики, передбачені п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину та престарілу матір, є військовослужбовцем військової служби, тобто має соціальні зв`язки, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке віднесено законом до категорії особливо тяжких.
Розглядаючи позицію захисника щодо не обґрунтованості підозри, як підставу для відмови у застосуванні запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Служба у ЗСУ, наявність місця проживання у Миколаївській області з сім`єю не є беззаперечною підставою виключення наявності вказаного ризику. Усе вищенаведене є беззаперечною підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.
Крім того, у відповідності з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини розмір застави не визначається.
Враховуючи вищенаведене у іншій частині клопотання належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 29 липня 2022 року включно.
Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Для тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Копію ухвали направити для виконання начальникові слідчого відділу Сєвєродонецького РУП ГУПН в Луганській області, прокуророві Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 03 червня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1