Єдиний унікальний номер 722/413/22
Номер провадження 1-в/722/45/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника виправної колонії: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подане клопотання підтримав та з наведених в ньому підстав, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечувала вказуючи, що поведінка і відношення до праці засудженого ОСОБА_5 під час відбування покарання не були сумлінними, він не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку прокурора та підтвердив викладені в характеристиці засудженого відомості.

Заступник голови спостережної комісії Дністровської РДА ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, натомість звернувся до суду з письмовою заявою провести розгляд справи без його участі. Вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Заслухавши доводи всіх учасників процесу, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 2 частини 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком щелковського міського суду московської області від 15.06.2017 року за ст.ст.228 ч.2, 228.1 ч.3 п «б», 69 ч.3 КК російської федерації до 8 років 1 місяця позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Зараховано у строк відбування покарання період перебування його під вартою з 16.03.2016 року по 14.06.2017 року.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05.06.2019 року вирок щелковського міського суду московської області російської федерації від 15.06.2017 року приведений у відповідність із законодавством України, згідно якої ОСОБА_5 вважається засудженим за ст.309 ч.2, 307 ч.1, 70 ч.1 КК України до 8 років 1 місяця позбавлення волі. Зараховано у строк відбування покарання період перебування його під вартою з 16.03.2016 року по 14.06.2017 року включно. Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховано з 15.06.2017 року.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.02.2022 року зараховано засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі період його попереднього ув`язнення з 16.03.2016 року по 02.11.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_5 30.08.2022 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув 7 років 8 місяців 6 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 04 місяці 24 дні.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови №2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 16.03.2016 року.

За час перебування в установі виконання покарань у м. ногенск московської області російської федерації неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності (в тому числі двічі поміщався до карцеру). В 5 (п`яти) випадках заохочувався.

За час перебування покарання у державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

Міру кримінального покарання у виді позбавлення волі відбуває в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» з 13.01.2022 року.

За час відбування покарання в установі в 1 (одному) випадку за порушення порядку і умов відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення діюче. У жодному випадку не заохочувався.

По прибуттю до установи та по даний час до будь-якої оплачуваної суспільно-

корисної праці не залучається в зв`язку із стійким небажанням працювати, з приводу

працевлаштування до персоналу установи не звертався.

По відношенню до персоналу установи напоказ ввічливий, брехливий. У відношенні до інших засуджених вживчивий, стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості.

Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарань

виконує неохоче та лише під контролем. Намагається утримувати в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку.

Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише в якості

спостерігача, не завжди робить для себе належні висновки.

Участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймає.

Відповідно до статей 110 та 112 Кримінально-виконавчого кодексу України

соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом отримання посилок (передач). За час

відбування покарання в установі отримав 3 посилки та 1 передачу. Взаємовідносини із

рідними добрі.

Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_5 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст.81 КК України.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Статтею 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства і джерелом права встановлено, що жодна людина не може бути приневолена до примусової чи обов`язкової праці крім будь-якої роботи, виконання якої зазвичай вимагається під час ув`язнення.

Разом з тим, праця засудженого під час відбування покарання, є одним з ключових елементів, які у своїй сукупності вказують на перевиховання засудженого та становлення його на шлях виправлення.

Згідно дослідженої в судовому засіданні заяви ОСОБА_5 від 13.01.2022 року (Т.2 а.о.с.105) останній не проявив бажання працювати на підприємстві установи. Згідно довідки, виданої відділом організації і нормування праці СВК №55-22 від 23.03.2022 року, засуджений ОСОБА_5 з моменту прибуття в установу і по даний час ніде не працює.

Згідно ч.5 ст.118 КВК України, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

З пояснень представника колонії встановлено, що засуджений ОСОБА_5 роботи з благоустрою установи виконання покарання виконує неохоче та лише під контролем.

Із змісту ст.81 КК України вбачається, що одним з елементів, необхідних для застосування до засудженого даної пільги є сумлінна поведінка.

Сумлінна поведінка повинна полягати у дотриманні засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Разом з тим, як вбачається з довідки про заохочення і стягнення засудженого, ОСОБА_5 протягом всього часу відбування покарання в п`ятьох випадах заохочувався та в десяти випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання. Востаннє 27.01.2022 року у виді догани за порушення встановленої форми одягу. Накладене стягнення, станом на час розгляду клопотання, діюче.

Згідно пояснення засудженого, яке міститься в матеріалах особової справи Т.2 а.о.с. ОСОБА_5 відмовився одягати встановлену форму одягу, з власних переконань.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», до обов`язків посадових і службових осіб установ виконання покарань входить реалізація законних прав та інтересів засуджених.

Згідно розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить вивчення особистості засуджених, аналізування стану виконання індивідуальних програм роботи із засудженими та періодичне здійснювання оцінки ступеня виправлення засуджених.

Соціально-виховна та психологічна робота із засудженими здійснюється відповідно до індивідуальних програм, які складаються за результатами медичного обстеження, психодіагностики і психолого-педагогічного вивчення, кримінологічної, кримінально-правової характеристики, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та реалізуються, в тому числі за допомогою програм диференційованого виховного впливу.

Ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Корисна ініціатива засуджених реалізується шляхом їх участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі гуртків за інтересами (прикладної творчості, художньої самодіяльності тощо) та у спортивних секціях, порядок роботи яких затверджується наказом начальника установи.

З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що останній, відбуваючи покарання в УФСВП росії по московській області здобув середню професійну освіту та професію кравець 2-го розряду. Відбуваючи покарання в СВК №67 бажання приймати участь в програмах виховного впливу не виявляє.

До обов`язків начальника відділення соціально-психологічної служби, згідно вказаного вище положення, зокрема відноситься щоквартально здійснювати оцінювання поведінки засуджених та надавати пропозиції адміністрації установи для прийняття вмотивованого рішення про доцільність або недоцільність застосування до засуджених заходів заохочення. Складати характеристики на засуджених, у тому числі на підставі оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, визначеної з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, для розгляду питань щодо зміни умов тримання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, переведення засуджених із виховної колонії до виправної колонії, залишення у виховних колоніях засуджених, які досягли 18-річного віку, застосування амністії або помилування, та в інших необхідних випадках.

Відповідно до атестаційних листів засудженого, які містяться в матеріалах особової справи, атестаційною комісією визначено оцінку ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 як «не став на шлях виправлення», станом на 17.01.2022 року (Т.2 а.о.с.120).

Згідно протоколу засідання комісії ДУ «СВК №67» від 27.01.2022 року №2/2022 засудженому ОСОБА_5 відмовлено в переведенні до колонії іншого рівня безпеки, відмовлено в клопотанні перед судом про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокового звільнення як особі, яка не довела що стає на шлях виправлення (Т.2 а.о.с.126).

Суд погоджується з таким висновком адміністративної комісії СВК щодо визначення ступеня оцінки виправлення засудженого, з огляду на досліджені характеризуючи дані та матеріали особової справи.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, характеризуючі дані про особу засудженого суд вважає, що як поведінка, так і ставлення до праці засудженого ОСОБА_5 не доводять факту його виправлення, а тому він не заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення.

Суд вважає, що лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_5 може зазнати позитивних змін, що відповідатиме меті призначеного покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.6 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: