УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2022 Справа №607/4535/22

Номер провадження: 1кс/607/1507/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження № 0001665 від 26 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 Кримінального кодексу України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Непоротове Сокирянського району Чернівецької області, українця, з середньою технічною освітою, неодруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , не депутата, не адвоката, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Прокурор Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження № 0001665 від 26 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 Кримінального кодексу України (далі КК України) із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001665 від 26 листопада 2021 року за підозрою ОСОБА_4 у здійсненні опору працівникові правоохоронного органу під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 листопада 2021 року близько 22:20 год. екіпажем «Юпітер 0151» у складі командира роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ОСОБА_5 та т.в.о. командира взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ОСОБА_6 було отримано повідомлення про те, що екіпажу «Юпітер 0202» у складі поліцейського ОСОБА_7 та інспектора ОСОБА_8 , які перебували біля АЗС «WOG» по вул. 15 Квітня, 2а, в м. Тернополі, потрібна допомога.

По прибуттю на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlander», н.з. НОМЕР_1 , за вказаною адресою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було встановлено, що поліцейські екіпажу «Юпітер 0202» здійснювали оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП стосовно громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім останнього на місці події перебували ще двоє осіб чоловічої статі, які перешкоджали поліцейським екіпажу «Юпітер 0202» складати протокол стосовно ОСОБА_9 за фактом керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В подальшому, працівники патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які знаходились у форменому одязі (однострій поліцейських), підійшли до вказаних осіб, представились, пред`явили їм службові посвідчення та попросили показати документи, що посвідчують особу, на що один з них ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпочав вчиняти дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Надалі, працівниками патрульної поліції було повторно пред`явлено вимогу ОСОБА_4 показати документи та припинити правопорушення, а також роз`яснено, що у разі відмови його буде затримано та доставлено до відділу поліції.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 ніяк не реагував на законні вимоги поліцейських щодо пред`явлення документів та припинення правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), ОСОБА_6 згідно з ст.ст. 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію» було прийнято рішення про застосування до нього фізичної сили та спеціальних засобів (кайданок).

Після цього, о 22:36 год. 25 листопада 2021 року ОСОБА_4 , проігнорувавши законні вимоги працівників поліції щодо пред`явлення документів та припинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронного органу при виконанні своїх службових обов`язків, діючи умисно, здійснив активний опір працівникам патрульної поліції, які виконували свої службові обов`язки, а саме під час затримання в порядку ст. 260 КУпАП наніс т.в.о. командира взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ОСОБА_6 один удар ногою в область грудної клітки.

26 березня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто у опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Під час допиту 29 березня 2022 року в якості підозрюваного ОСОБА_4 від дачі показань і відповідей на запитання по суті підозри відмовився та зазначив, що згідно чинного законодавства він не вважає себе громадянином України, не визнає державу Україна, а є суб`єктом міжнародного права та громадянином СРСР і живе по його законодавству.

Прокурор вважає, що достатніми підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: рапорт інспектора чергової частини Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області стосовно ЄО № 48210 від 25 листопада 2021 року; показання потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_8 з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення; копії матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 , розстановки сил та засобів роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області з 20:00 25 листопада 2021 року до 08:00 26 листопада 2021 року, наказу на призначення ОСОБА_6 ; протокол огляду речей від 10 березня 2022 року, а саме оптичних носіїв інформації, на яких містяться відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які 25 листопада 2021 року перебували на виклику біля АЗС «WOG» по вул. 15 Квітня, 2а, в м. Тернополі; протокол огляду речей від 21 березня 2022 року, а саме оптичного носія інформації, на якому міститься відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля «Mitsubishi Outlander», н.з. НОМЕР_1 , який 25 листопада 2021 року у складі екіпажу «Юпітер 0151» перебував біля АЗС «WOG» по вул. 15 Квітня, 2а в м. Тернополі; інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу прокурор вказує забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України). Існування даного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі до 2 років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, в тому числі перетнути державний кордон використовуючи наявний у нього паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданий 21 листопада 2012 року.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 не з`явився 01 квітня 2022 року та 05 квітня 2022 року на виклики для проведення процесуальних дій та не повідомив про поважні причини свого неприбуття, його місцезнаходження наразі невідоме, у зв`язку із чим 07 квітня 2022 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , що свідчить про його намір й надалі переховуватися від органу досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від участі у проведенні процесуальних дій.

Підозрюваний ОСОБА_4 не має місця реєстрації та постійного місця проживання на території Тернопільської області, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що є достатніми підставами для підтвердження існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Ризиком того, що у разі не застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він може незаконно впливати на свідків є те, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи у дружніх стосунках з іншими учасниками події, які на даний час органом досудового розслідування ще не встановлені та не допитані, та володіючи необхідною інформацією щодо обставин кримінального провадження, може незаконно на них впливати шляхом погроз чи застосування інших засобів впливу з метою дачі цими особами неправдивих показів.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них, зазначений ризик не зменшився, так як наразі жоден з свідків не допитаний в ході судового розгляду та до проведення такого допиту вони можуть змінити свої показання на користь підозрюваного.

3) знищити, сховати чи спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). Зазначений ризик підтверджується тим, що наразі органом досудового розслідування з об`єктивних причин не з`ясовано місцезнаходження та не вилучено усіх відеозаписів з місця події, які здійснювалися знайомими ОСОБА_4 та ймовірно мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, а тому підозрюваний може їх знищити, сховати або будьяким чином спотворити, щоб приховати свою злочинну діяльність та перешкодити встановленню об`єктивної істини по справі.

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). Зазначений ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 під час вчинення кримінального правопорушення висловлював погрози працівникам поліції, в ході допиту зазначав що не вважає себе громадянином України та не визнає державу Україна, що свідчить про стійкість його суспільнонебезпечної поведінки під час дії по усій території України воєнного стану на підставі Закону України № 2102ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Таким чином, прокурор вважає, що у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принципу поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_4 під час дії по усій території України воєнного стану на підставі Закону України № 2102ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

З урахуванням наведеного, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних рішень, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, прокурор просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті складає 49 620 гривень та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання, вказавши, що слідчий суддя не має юрисдикції «судити» громадянина СРСР, яким підозрюваний себе вважає. Вказав, що 25 листопада 2021 року на нього напали працівники поліції, внаслідок чого у нього було забиття грудної клітки, він викликав швидку та робив аналіз крові. Зазначив, що є добропорядним громадянином, виховує двох синів та допомагає їм. Вважає, що підозра необґрунтована, а ризики недоведені.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

З огляду на зазначені положення процесуального закону, слідчому судді під час вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою визначення, чи є законні підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання існуючим ризикам, необхідно в межах доводів відповідного клопотання розкрити: 1) кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа; 2) ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість; 3) чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчою групою СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001665 від 26 листопада 2021 року за підозрою ОСОБА_4 у здійсненні опору працівникові правоохоронного органу під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

26 березня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України. Зокрема такими є: рапорт інспектора чергової частини Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області стосовно ЄО № 48210 від 25 листопада 2021 року; рапорт т.в.о. командира взводу № ІІ роти № ІІ батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_6 від 26 листопада 2022 року; протокол АЗ № 135641 про адміністративне затримання від 25 листопада 2021 року; заява ОСОБА_6 про залучення до провадження як потерпілого від 15 березня 2022 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 15 березня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 15 березня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 15 березня 2022 року; витяг з наказу № 833 о/с від 18 серпня 2021 року; розстановка сил та засобів роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області з 20:00 25 листопада 2021 року до 08:00 26 листопада 2021 року; протокол огляду речей від 10 березня 2022 року, а саме оптичних носіїв інформації; протокол огляду речей від 21 березня 2022 року, а саме оптичного носія інформації.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

При цьому слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Також за результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків:

переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк до чотирьох років, або позбавлення волі на строк до двох років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування;

незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, при оцінці якого слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначений ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 в ході допиту зазначав, що не вважає себе громадянином України та не визнає державу Україна, що також пояснював в судовому засіданні в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Наведене свідчить про стійкість його суспільнонебезпечної поведінки, що є особливою обставиною під час дії на території України воєнного стану.

Разом з тим, ризик знищити, сховати чи спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення слідчий суддя вважає недоведеним, а тому не бере до уваги.

За таких обставин, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будьякій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Ризики, які вище були встановлені слідчим суддею, є актуальними безвідносно до стадії цього кримінального провадження.

В клопотанні прокурор просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначив що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

Зважаючи на викладені обставини, слідчий суддя бере до уваги дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан та на підставі чого доходить висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 4 ст. 194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Також відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурор при розгляді клопотання не довів наявність достатніх підстав для застосування відносно підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, враховуючи, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також з огляду на існування можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж у виді тримання під вартою, на підставі ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання покурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Вирішуючи, на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, питання про обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що особисте зобов`язання, особиста порука та застава не зможуть в повній мірі запобігти вказаним вище ризикам, оскільки не створюють в достатній мірі стримувальних чинників.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України).

На думку слідчого судді запобігти існуючим ризикам можливо шляхом застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З огляду на викладене, за результатами розгляду клопотання, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , його процесуальну поведінку, наявність постійного місця проживання, беручи до уваги те, що останній раніше не судимий, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, не доведення прокурором недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, за відсутності обґрунтування з посиланням на належні докази необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою і що такий захід в даному випадку буде виправданий, слідчий суддя дійшов висновку, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є співрозмірним з існуючими ризиками, відповідає його особі, та тяжкості кримінального правопорушення, буде необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить вимогам ст. 178, ч. 1, 2 ст. 181 КПК України.

З урахуванням наведеного, обставин клопотання, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 206, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження № 0001665 від 26 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 Кримінального кодексу України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків визначити до 23 год. 59 хв. 29 червня 2022 року.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Доручити виконання ухвали слідчому управлінню Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, а також органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , для чого негайно направити її копію для здійснення відповідного контролю за підозрюваним.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04 травня 2022 року о 08 год. 50 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1