печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕО-ДЕЛЬТА-КБ» про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
17.05.2022 до Печерського районного суду м. Києва надійшло адвоката ОСОБА_4 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕО-ДЕЛЬТА-КБ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2021 по справі №757/48637/21-к, у кримінальному провадженні №0000491 від 06.04.2021 року. В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, оскільки сторона обвинувачення не надало доказів, що майно, на яке накладено арешт, є предметом кримінального правопорушення, здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення. Окрім цього, адвокат зазначає, що єдиною підставою для відкриття кримінального провадження та накладення арешту є відсутність у ТОВ «ГЕО-ДЕЛЬТА-КБ» санітарного паспорту. Однак, на момент арешту майна він був відсутній, оскільки дані документи були отримані товариством вже після ухвали про арешт. Таким чином, на думку адвоката підстав для арешту немає, так як, виконано всі умови з правових та організаційних засад дозвільної діяльності у сфері використання ядерної енергії. Також даний арешт призвів до негативних наслідків для товариства, оскільки дана ситуація призвела до повного зупинення господарської діяльності. Так, зазначене в своїй сукупності свідчить про безпідставність накладення арешту, а тому адвокат просить суд скасувати арешт на транспортний контейнер DOT-7A, модель SC-1818N з джерелом закритого нейтронного джерела Am241/Be складу, заводський № НОМЕР_1 з паспортною активністю 6,00 Ki. Заявник в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. Прокурор в судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення. Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного. Судовим розглядом за наданими матеріали встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000491 від 06.04.2021 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України. У рамках вказаного кримінального провадження 13.09.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було накладено арешт на транспортний контейнер DOT-7A, модель SC-1818N з джерелом закритого нейтронного джерела Am241/Be складу, заводський № НОМЕР_1 з паспортною активністю 6,00 Ki, що знаходиться в оренді ТОВ «ГЕО-ДЕЛЬТА-КБ» () шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном будь яким юридичним та фізичним особам. Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна. Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2021, що слідчий суддя дійшов висновку, про накладення арешту, з метою збереження речових доказів наявні підстави для накладення арешту на вищевказане майно. При накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом. Слідчий суддя при вирішенні клопотання про скасування арешту майна, що накладений в рамках кримінального провадження також, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року). ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98). Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави на які посилається заявник, що на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, є предметом перевірки органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000491. За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності заявника обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власників та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти. Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 379, 392, 532 КПК України, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕО-ДЕЛЬТА-КБ» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2021 по справі №757/48637/21-к, у кримінальному провадженні №0000491 від 06.04.2021 року відмовити. Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.
Слідчий суддя ОСОБА_1