Справа № 554/3364/22
Провадження № 1-кп/554/326/2022
Дата документу 29.07.2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві кримінальне провадження №0002585 від 30.12.2021за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, освіта вища не закінчена, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не в силу ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

30 грудня 2021 року близько 02:50 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вступив у конфлікт з раніше не знайомим йому ОСОБА_5 котрий підійшов до свого автомобіля Кіа д.н.з. НОМЕР_1 , звідки дістав дерев`яну палицю у формі бити, яку почав тримати в руках з метою самозахисту. В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень раніше не знайомому йому ОСОБА_5 , з метою реалізації якого, ОСОБА_4 повалив ОСОБА_5 на землю та забрав з рук останнього дерев`яну палицю у формі бити.

Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію вказаного злочинного умислу, умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину не встановлений під час досудового розслідування предмет, за зовнішніми ознаками схожий на дерев`яну палицю у формі бити, яку тримав у руках, в той час коли ОСОБА_5 знаходився в положенні лежачи на землі, ОСОБА_4 , наніс ОСОБА_5 вищевказаним предметом у формі дерев`яної палиці в хаотичному порядку понад 20 ударів по тулубу, рукам, ногам, ігноруючи прохання і зауваження ОСОБА_5 припинити протиправні дії відносно нього, чим спричинив останньому відповідно до висновку судово-медичної експертизи відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачуваних та інших осіб КЗОЗ Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи: синці тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.2. «б», п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Після чого, ОСОБА_4 , тримаючи правою рукою предмет, за зовнішніми ознаками схожий на дерев`яну палицю у формі бити, зі значною силою наніс ним ОСОБА_5 три удари в область голови та 2 удари в область правої скроні, чим спричинив останньому відповідно до висновку судово-медичної експертизи відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачуваних та інших осіб КЗОЗ Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи: важку черепно-мозкову травму, синці обличчя, забиту рану скроневої ділянки справа, забиту рану лобової ділянки зліва, перелом кісток склепіння та основи черепа (перелам виличної кістки справа без зміщення, перелом скроневої кістки справа з переходом на основу черепа, довжиною 3,5 см. без зміщення фрагментів), крововилив над твердою мозковою оболонкою у вигляді епідуральної гематоми на рівні скроневої частки справа (прилягаючий до скроневої кістки справа на рівні перелому), травматичний субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку - в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки життя (п. 2.1.3. «б», «в») «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Після завершення своїх злочинних дій, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 виявив бажання провести розгляд справи за відсутності свого захисника, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, визначити покарання з іспитовим строком, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій та вибачився перед потерпілим.

Потерпілий просив застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі без застосування іспитового строку.

Захисник підтримав позицію потерпілого.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України вважає повністю доведеною, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнає за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, які пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Так, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, під наглядом у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Слід зазначити, що злочин вчинений обвинуваченим є дійсно небезпечним, оскільки спричинив тяжкі тілесні ушкодження, однак, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та №43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, позитивну характеристику його особи, щире розкаяння у вчиненому та вибачення перед потерпілим, з врахуванням ставлення обвинуваченого до вчинення діяння та його наслідків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 75 та ст.76 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання період його попереднього ув`язнення, який відраховувати з 16 лютого 2022 року по 29.07.2022 року включно з розрахунку 1:1.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати та звільнити його з-під варти негайно в залі суду.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1