Справа № 591/2994/22
Провадження № 1-кп/591/428/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2022 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Вільшани Роменського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2022 близько 05-30 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «УАЗ 220695-460», н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «АТП-2004», рухаючись проїзною частиною автодороги між с. Вільшана та с. Великі Будки Роменського району Сумської області у напрямку с. Великі Будки, перебуваючи у районі дії знаку ДП «Роменське лісове господарство», зневажив безпекою руху, не врахував дорожню обстановку, в порушення вимог п.12.1 ПДР, будучи засліпленим променями сонячного світла, негайно не вжив заходів направлених на зниження швидкості або зупинки керованого ним транспортного засобу, не змінюючи смуги руху, що призвело до зіткнення з мотоблоком «Мотор Січ» з причепом, без реєстраційного номеру, який рухався у попутному напряму, по правому краю проїзної частини під керуванням ОСОБА_5 .

У наслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, що проявилася у вигляді рани, крововиливів, переломів кісток черепу, забою головного мозку та призвела до розвитку набряку головного мозку з подальшим його стисненням, від яких помер на місці пригоди.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.12.1 ПДР знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті день та час він рухався по автодорозі з с. Вільшана до с.Деркачівка, через с. Великі Будки, на належному автотранспортному підприємству автомобілі УАЗ. А, оскільки його засліпило сонце, то він не побачив мотоблок, що рухався у попутному напрямку під керуванням потерпілого, почув як відбулось зіткнення. Відразу після цього він зупинився, вийшов з автомобіля, побачив, що збив потерпілого, зателефонував у поліцію, до швидкої та брату потерпілого, а також повідомив про подію на роботу. Про вчинене дуже шкодує. На даний час він відшкодував брату померлого від ДТП витрати на поховання, виплатив кошти на пам`ятник, після того, як суд поверне мотоблок, то за домовленістю з потерпілими він його відремонтує.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, є добровільними у таких своїх позиціях, а також - роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме: п.12.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення його автомобіля з мотоблоком «Мотор Січ» під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого останньому спричинено тілесні ушкодження, від яких останній помер.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий необережний злочин.

До пом`якшуючих обставин слід віднести активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, яке виразилось у визнанні ОСОБА_4 : факту вчинення злочинних дій, своєї провини у вчиненому злочині, негативних наслідків злочину для потерпілих, жаль з приводу цього, яку він висловив потерпілим, відшкодуванні родині померлого завданих злочином збитків, в результаті чого останні подали суду заяву про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого та просили призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_4 є не судимою особою, має родину, працює водієм та це є єдиним джерелом його доходів, за місцем фактичного проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку в нарко- та псих- диспансерах не перебуває.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити у виді позбавлення волі та не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з цим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, а саме те, що вчинений злочин відноситься до необережного, поведінку обвинуваченого, який відразу після події ДТП вживав заходи щодо виклику швидкої та поліції, в також у добровільному порядку допоміг родині загиблого із витратами на поховання та влаштування місця поховання, беручи до уваги особу винного, який є не судимою особою, на обліку в диспансерах не перебуває, позитивно характеризується як за місцем мешкання, так і за місцем роботи, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, зважаючи на позицію потерпілої сторони у справі, яка просила суд суворо не карати обвинуваченого, не позбавляти останнього волі та застосувати найменш суворе покарання, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку.

Звільняючи обвинуваченого від реального відбування покарання, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за його поведінкою в період іспитового строку.

Відповідно до ст.ст.100,174 КПК України необхідно скасувати накладений ухвалою слідчого судді арешт та вирішити долю речових доказів.

Згідно із ст.ст.118, 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути судові витрати, пов`язані із залученням експерта у справі, на суму 8 495,10 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 8 495,10 грн.

Скасувати арешт з речових доказів, а їх долю вирішити таким чином:

-
-автомобіль «УАЗ 220695-460», н.з. НОМЕР_1 , що зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів відділення поліції №1 (смт Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області, - після набрання вироком законної сили повернути його законному володільцю ТОВ «АТП-2004»;

-мотоблок «МОТОР СІЧ» з причепом, без реєстраційного номеру, що зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів відділення поліції №1 (смт Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області, - після набрання вироком законної сили повернути його законному володільцю ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1