У Х В А Л А

"31" березня 2022 р. Справа153/345/22

Провадження1-кс/153/72/22-к

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області
Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши клопотання сторони кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 старшого слідчого СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ямполя Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , із повною середньою освітою, одруженого, працюючого водієм у місті Києві, інвалідності не має, учасника ЧАЕС, громадянина України, раніше не судимого згідно ст.89 КК України,

за участю сторони кримінального провадження старшого слідчого СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , прокурора Ямпільського відділу Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :
30 березня 2022 року старший слідчий СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по підозрі у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. У клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий зазначив, щоОСОБА_4 30 березня 2022 року, спільно із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилися в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно розпивали спиртні напої. Під час розпивання спиртних напоїв у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 взявши до рук кухонний ніж, підійшов до ОСОБА_7 та ним почав наносити останньому множинні удари по тілу, чим спричинив ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Відповідно до довідки КНП «Ямпільська територіальна лікарня» Ямпільської міської ради №01-4-198 від 30.03.2022, ОСОБА_7 було госпіталізовано в хірургічне відділення з діагнозом: поєднана травма: проникаюче ножове поранення живота, колото різані рани правої половини шиї, задньої поверхні лівої половини грудної клітини, лівого передпліччя. Відповідно до наказу №6 від 17.01.1995 року «Правила оцінки ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п.2.1.3. дане тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечне для життя в момент заподіяння. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину доводиться наступними матеріалами кримінального провадження: рапортом оперативного чергового ВП №1 від 30.03.2022; протоколом прийняття заяви про вчинення злочину у ОСОБА_7 від 30.03.2022; протоколом огляду від 30.03.2022; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 30.03.2022; протоколом затримання ОСОБА_4 від 30.03.2022; протоколом обшуку затриманої особи ОСОБА_4 від 30.03.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 30.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.03.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.03.2022. Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин, за який санкцією ч.1 ст.121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 працює водієм в м.Київ, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає, що є підставою вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування. Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває у дружніх стосунках із свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та перебуваючи на волі може впливати на них, що негативно відіб`ється на ході досудового розслідування. Таким чином, такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, застава чи домашній арешт, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_4 : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні. У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Старший слідчий СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили суд відмовити у задоволенні клопотання, та обрати підозрюваному клопотання у виді домашнього арешту.
Заслухавши думку прокурора про необхідність задоволення клопотання, а також думку старшого слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків:
Згідно із змістом ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10)наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно ч.2 ст.1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно ст.1 Закону України «Про міжнародні договори» цей Закон застосовується до всіх міжнародних договорів України, регульованих нормами міжнародного права і укладених відповідно до Конституції України та вимог цього Закону.
Пункт 1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення не доведено жодної із передбачених ч.1 ст.177 КПК України мети застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не роз`яснено підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Посилання сторони обвинувачення на ймовірність здійснення тиску на свідків, тяжкість вчиненого ним злочину, а також вчинення підозрюваним однієї із дій, які вказані у п.2-5 ч.1 ст.177 КПК України є лише припущенням, і не підтверджені жодним доказом.
Судом враховується міра запобіжного заходу, яка може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Окрім того, на виконання вимог ст.178 КПК України судом також враховується репутація підозрюваного (те, що він раніше не судимий згідно ст.89 КК України), також враховується наявність у нього місця проживання, наявність сім`ї, наявність роботи, тобто матеріальний стан підохрюваного. Також, судом враховуються рішення ЄСПЛ, які є обов`язковими для виконання на території України, а саме щодо розгляду можливості застосування будь-якого альтернативного запобіжного заходу, який є менш обтяжливим запобіжним заходом, а ніж тримання під вартою (рішення Сінькова проти України від 27.02.2018 №39496/11, ОСОБА_11 та інші проти України від 08.02.2018 №48759/06, 20960/08, 24954/12, 35621/13, 54335/13, 65401/13, 73537/13, 27839/14, 18073/15, 21737/17, Корнійчук проти України від 30.01.2018 №10042/11),
Окрім того, як зазначає ЄСПЛ у рішенні по справі Корнійчук проти України від 30.01.2018 №10042/11 з документів, наданих сторонами, взагалі не вбачається вагомих підстав для тримання особи під вартою.
Суд приходить до висновку, що поведінка підозрюваного щодо переховування та здійснення тиску на свідків, не є підставою для обрання відносно підозрюваного найсуворішої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
По-скільки, старшим слідчим та прокурором не переконано слідчого суддю у тім, що більш м`який альтернативний запобіжний захід буде недоцільним у застосуванні відносно ОСОБА_4 , тому суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.
Однак, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, обрати відносно ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який на переконання слідчого судді є таким запобіжним заходом, який дасть можливість підозрюваному виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також можливість обдумати свій вчинок, а також те, що підозрюваний ОСОБА_4 буде мати можливість допомагати дружині по утриманню та забезпеченню сім`ї, а також допомагати потерпілому (як при дачі пояснень на цьому зауважує сам підозрюваний), тобто відшкодовувати потерпілому завдану моральну та матеріальну шкоду.
При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені п.п.2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193, 194, 195, 196 КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд
П О С Т А Н О В И В :
У задоволені клопотання сторони кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 старшого слідчого СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ямполя Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у виді домашнього арешту з 18 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби, строком на шістдесят днів, що полягає у забороні залишати житло, яке розташоване по АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначити дату закінчення дії даної ухвали 29 травня 2022 року.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.
Копію ухвали направити до СВ ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області (вулиця Свободи,116 місто Ямпіль Вінницька область) для постановки на облік особи, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також здійснення контролю за поведінкою підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий слідчий суддя ОСОБА_1