Справа № 216/3190/22
провадження 1-кп/216/683/22
ВИРОК
іменем України

16 вересня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000135 від 09.08.2022 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який перебуває на посаді навідника 2 танкового взводу 5 танкової роти 2 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26 березня 2022 року, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2119-IX від 15 березня 2022 року.
Указом Президента України№ 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України№ 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

25 травня 2020 року громадянин України ОСОБА_4 на добровільній основі уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на три роки, а в разі настання особливого періоду і понад встановлений строк Контракту відповідно до вимог, визначених пунктом 2 частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 172 від 25.05.2020 ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду навідника 1 танкового взводу 2 танкової роти 1 танкового батальйону, де проходить військову службу по теперішній час та перебуває у військовому званні «солдат».

Відповідно до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом,з 25.05.2020 і по теперішній час.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Будучи навідником 2 танкового взводу 5 танкової роти 2 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , тобто військовою службовою особою, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 35-38, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників), беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконуючи службові обов`язки не вживати алкогольних напоїв.
Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає зокрема у наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази.
Положення ст. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків видання явно злочинного наказу.
Приписами ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначені строки.
Згідно з вимогами п. 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 №124, наказ командира основний розпорядчий документ командира військової частини, виданий на правах єдиноначальності. Наказ містить норми, обов`язкові для виконання підлеглими.

Положенням п. 2.2.4 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 №124, передбачено, що у військових частинах (установах) Збройних Сил України видаються відповідні накази командира (керівника) військової частини (установи).

Поряд з цим, військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 окрема танкова бригада) підпорядковується органу військового управління оперативному командуванню « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

21.07.2022 Командувачем оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » видано наказ № 119-рс «Про переміщення особового складу», яким відповідно до п. 117 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.08.2008 №1153/2008, прийнято рішення про призначення осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які перебувають у розпоряденні командира НОМЕР_2 окремої танкової бригади, на відповідні посади у 17 окремий стрілецький батальйон ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі й солдата ОСОБА_4 .

У порушення вищевказаних вимог солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, військової частини НОМЕР_1 , відкрито відмовився виконувати наказ Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 119-рс від 21.07.2022 «Про переміщення особового складу», та фактично не вибув до нового місця проходження військової служби - НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення) за наступних обставин.
Так, до військової частини НОМЕР_1 надійшов наказ Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 119-рс від 21.07.2022 «Про переміщення особового складу».

24.07.2022 на виконання розпорядження командування військової частини НОМЕР_1 заступником командира 2 танкового батальйону з морально-психологічного забезпечення вказаної військової частини майором ОСОБА_6 у розташуванні підрозділу, який тимчасово дислокується в АДРЕСА_3 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану) близько 09 год. 00 хв., до особового складу підрозділу доведено наказ Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 119-рс від 21.07.2022 «Про переміщення особового складу», яким частково особовий склад військової частини НОМЕР_1 призначено на посади у 17 окремий стрілецький батальйон ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі й солдат ОСОБА_4 .

В подальшому, 24.07.2022 близько 11 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_3 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану), будучи неодноразово попереджений про кримінальну відповідальність за невиконання вимог начальників та командирів, усвідомлюючи, що Командувач військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » являється для нього прямими начальникам та останній виконує обов`язки військової служби, діючи умисно, всупереч вимог ст. ст. 6, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відкрито відмовився у присутності інших військовослужбовців виконувати наказ Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 119-рс від 21.07.2022 «Про переміщення особового складу» та убувати до 17 окремого стрілецького батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаний наказ до солдата ОСОБА_4 доведено під підпис, а факт відмови від виконання вказаного наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » також підтверджується рапортом солдата ОСОБА_4 .

У результаті чого, 17 окремий стрілецький батальйон ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримав відповідного військовослужбовця, що фактично призвело до підриву бойової готовності указаної військової частини в умовах озброєної агресії російської федерації проти незалежної, суверенної України та введення в країні воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, а саме непокору, вчинену в умовах воєнного стану у формі відкритої відмови виконати наказ начальника.

22 серпня 2022 року під час досудового розслідуванняміж прокурором у кримінальному провадженні керівником Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 468, 469, 472 КПК України.

У підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення ч. 4 ст. 402 КК України, розкаювався та визнав всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення.

Прокурор в судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, який, відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Сторонами угоди узгоджена міра покарання із застосуванням ст.ст. 69, 62 КК України, із врахуванням визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання ним винуватості.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, а також враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який приймає безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку російської федерації проти України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вищезазначені обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.ст. 69,62 КК України, а саме покарання у виді одного року тримання військовослужбовця у дисциплінарному батальйоні із відбуттям покарання у військовій частині НОМЕР_3 , про що дійшли згоди сторони.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, клопотань про обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 53, 65-67, 62, 69,75, 76, ч. 4 ст. 402 КК України, ст. ст. 349, 369-376, 395, 474, 475, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладеною під час досудового розслідування 22 серпня 2022 року між прокурором у кримінальному провадженні керівником Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000135 від 09.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. ст. 69, 62 КК України у виді 1 (одного) року тримання військовослужбовця у дисциплінарному батальйоні із відбуттям покарання у військовій частині НОМЕР_3 ( АДРЕСА_4 ).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення цього вироку до виконання після набрання ним законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8