Справа № 185/7098/22
Провадження № 1-кс/185/1461/22
У Х В А Л А

07 вересня 2022 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2022 року за № 0000928, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Cлідчий СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2022 року за № 0000928, про арешт майна.

З клопотання вбачається, що до ЧЧ Павлоградського РВП надійшло повідомлення проте, що 02.09.2022 року близько 22 :00 години за адресою: м. Павлоград, на перехресті вул. Миру та вул. Харківській біля Дніпрообленерго було виявлено 21 гільзу калібру 5х45, та одну кулю калібру 5х45.

03.09.2022 року СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000928 від 03.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

03.09.2022 під час проведення невідкладної слідчої дії (обшуку) в автомобілі марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , було виявлено та вилучено: предмет, за зовнішніми ознаками схожий на газовий балон «Терен-4М», предмет за зовнішніми ознаками схожий на биту, а також вилучено зазначений автомобіль.

03.09.2022 вищевказані речі та автомобіль були визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню, відповідно до ст. 98 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вилучені речі є матеріальними об`єктами, які можуть бути використані, як докази у вчиненні злочину,ураховуючи, що у разі повернення може бути створена перешкода у встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також задля запобігання можливості пошкодження та знищення даних суттєвих доказів, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникає необхідність у накладанні арешту на зазначене майно.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до нього, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000928 від 03.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з викладенням фабули: до ЧЧ Павлоградського РВП надійшло повідомлення проте, що 02.09.2022 року близько 22:00 години за адресою: м. Павлоград, на перехресті вул. Миру та вул. Харківській біля Дніпрообленерго було виявлено 21 гільзу калібру 5х45, та одну кулю калібру 5х45.

03.09.2022 у період часу з 13-57 год. до 14-14 год. під час проведення обшуку в автомобілі марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , було виявлено та вилучено: предмет, за зовнішніми ознаками схожий на газовий балон «Терен-4М», предмет за зовнішніми ознаками схожий на биту. Крім того, слідчим було вилучено автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 12.07.2019 року НОМЕР_4 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, з матеріалів клопотання не вбачається, що вилучені автомобіль, предмет, за зовнішніми ознаками схожий на газовий балон «Терен-4М», предмет за зовнішніми ознаками схожий на биту, мають будь-яке відношення до вчиненого кримінального правопорушення. В салоні автомобіля не виявлено заборонених речей, його салон не використовувався для вчинення злочину, автомобіль не містить відомостей про обставини вчинення даного кримінального правопорушення.

Отже, доходжу висновку, що вилучене майно не відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тому не є речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000928 від 03.09.2022 року.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішення питання про арешт майна слідчий враховує, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , предмет, за зовнішніми ознаками схожий на газовий балон «Терен-4М», предмет за зовнішніми ознаками схожий на биту, не містять доказової інформації, тому їх вилучення слідчим проведено неправомірно.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що слідчим не доведено можливість використання автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , предмета, за зовнішніми ознаками схожого на газовий балон «Терен-4М», предмета за зовнішніми ознаками схожого на биту, у цьому кримінальному провадженні, вважаю, що у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2022 року за № 0000928, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1