Справа № 362/1172/22
Провадження № 1-кп/362/407/22
ВИРОК
Іменем України

24.05.2022 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000388 від 17 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Путрівка Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2012 за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2021 близько 01 години 20 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , щодо якого 23.02.2022 ухвалено обвинувальний вирок за ч. 2 ст. 185 КК України, перебували в під`їзді секції № 2 корпусу № 1 будинку АДРЕСА_2 , де помітили велосипеди марки «Azimut New Premium 236 F + 26» синього кольору та «Comanche Indigo» зеленого кольору, в останніх виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи спільний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись відсутністю власників майна та тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 взяв велосипед марки «Azimut New Premium 236 F + 26» синього кольору, а ОСОБА_6 взяв велосипед марки «Comanche Indigo» зеленого кольору.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілим ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 5100 грн. та ОСОБА_8 на суму 3033,33 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю і пояснив, що він разом з ОСОБА_6 відпочивали і вирішили вкрасти велосипеди, щоб покататися, у вчиненому розкаюється.
Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, до суду надіслали заяви, в яких просили справу слухати без їх участі, претензій до обвинуваченого не мають, на компенсацію шкоди не претендують, погоджуються з будь-яким рішенням суду і в майбутньому зобов`язуються його не оспорювати.

Крім того, судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів та залучення експертів й витрат на їх проведення.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, визнанням своєї вини.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав повністю), особу обвинуваченого, а саме: раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та інших утриманців не має, думку потерпілих, які претензій до обвинуваченого не мають.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи ОСОБА_5 , який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставини, з огляду на альтернативні покарання, передбачені санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, суд вважає за необхідне призначити йому покарання з врахуванням думки прокурора та потерпілих у виді арешту, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів та процесуальних витрат в даному кримінальному провадженні вирішено вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2022 відносно ОСОБА_6 .
Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його фактичного затримання в порядку виконання вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1