Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1958/22
номер провадження 1-кп/695/365/22
У Х В А Л А
26 вересня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 та
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у судовому засіданні по розгляду кримінального провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зорівка Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що обвинувачується за ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Дане кримінальне провадження перебуває у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області на стадії судового розгляду.
Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання мотивує тим, що ризики не зменшились та продовжують існувати. Існує ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, оскільки обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, в тому числі й тяжкого злочину. Також обвинувачений може незаконно впливати на свідків на потерпілу, іншим чином перешкоджати судовому розгляду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має законних джерел доходу, а тому більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну поведінку обвинуваченого неможливо.
Захисник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурору, так як ризики ніякими доказами не стверджені, а тому можливо обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав свого захисника та заперечував проти клопотання прокурора.
Суд, вирішуючи дане клопотання виходить з наступного.
Відповідно до п.,п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Суд при вирішенні клопотання погоджується з прокурором, що наведені ризики є дійсними та триваючими, і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на більш м`який, оскільки саме обраний запобіжний захід забезпечує належну процесуальні поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

При цьому суд враховує, що судовий розгляд ще не розпочатий, потерпіла та свідки не допитані, також бере до уваги суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, суворість можливого призначеного покарання та реальну небезпеку можливості ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а стан здоров`я ОСОБА_5 не перешкоджає утриманню під вартою.

Отже вказані обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою та є достатніми та вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Таким чином, заслухавши думку учасників процесу, суд, враховуючи, що обвинувачений є раніше неодноразово судимим, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та кримінального проступку, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень під час іспитового строку, і дійсно існує ризик переховування від суду з метою уникнення покарання та ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, і саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, на думку суду, забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Отже, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, бо у суду є достатні підстави вважати, що інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, зважаючи на особу обвинуваченого та суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

За таких обставин суд вважає, що більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо, а тому продовжує термін запобіжного заходу.
На підставі зазначеного та керуючись
ст., ст. 199, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зорівка Золотоніського району Черкаської області, строком на 60 діб, а саме по 24 листопада 2022 року включно.

Головуючий: ОСОБА_1