Справа № 308/4373/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000415 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06 квітня 2022 року за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
встановив:

08 квітня 2022 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що 26 листопада 2021 року ОСОБА_4 , засуджений Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у кримінальних провадженнях №0001939 від 23.06.2019, №0002897 від 11.09.2019, №0002899 від 11.09.2019, №0003531 від 06.11.2019 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та йому призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та згідно із ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 місяців, на шлях виправлення і перевиховання не став і знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин:

В період часу з 21години 30 хвилин 05 квітня 2022 року по 07 годину 00 хвилин 06 квітня 2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у дворогосподарстві за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_2 , маючи на меті корисливий умисел спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи що діє в умовах воєнного стану та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, проник до середини гаражного приміщення, яке знаходиться у сусідньому дворогосподарстві, за адресою: АДРЕСА_3 та на праві приватної власності належить громадянці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через незачинені задні вхідні двері.

Знаходячись в середині гаражного приміщення, ОСОБА_4 маючи на меті заволодіти чужим майном, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно заволодів велосипедом марки «ТІТАН», який належав ОСОБА_7 та перебував у користуванні останньої, чим завдав їй матеріальну шкоду.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням у житло, вчиненій повторно та в умовах воєнного стану.
06 квітня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06 квітня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий зазначає, що Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.04.2022;

-протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , від 06.04.2022;

-рапортом старшого оперуповноваженого ВКП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 від 06.04.2022;

-розпискою ОСОБА_4 від 06.04.2022;

-протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , від 06.04.2022;

-постановою про визнання предметів речовими доказами від 06.04.2022;

-постановою про призначення товарознавчої експертизи від 06.04.2022;

-звітом про оцінку №99-04-222 від 07.04.2022;

-заявою про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_7 від 07.04.2022;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 07.04.2022;

-вимогою УІТ ГУНП в Закарпатській області на ОСОБА_4 від 06.04.2022;

-вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2021;

-протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України від 06.04.2022;

-повідомленням ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України від 06.04.2022;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 06.04.2022.

На думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному початковому етапі слідства в достатній для обрання запобіжного заходу мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого діяння.

Також у клопотанні зазначено, органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема, за вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, усвідомлюючи неминучість покарання, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім цього, ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні які можуть свідчити проти нього про його протиправну діяльність. Також слідчий зазначає, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки знаходячись на волі матиме можливість підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання та враховуючи, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, може й надалі вчиняти корисливі злочини проти власності.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, на думку сторони обвинувачення, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, а тому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченому ч. 4 ст.185 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, сторона обвинувачення просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні відносно застосування, щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Вважає, що відповідну процесуальну поведінку, цілком може забезпечити більш м`який запобіжний захід, такий як цілодобовий домашній арешт. Також зазначив, ОСОБА_4 має постійне місце проживання та пербуває в цивільному шлюбі.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні, свою вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, підтримав свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Дослідивши клопотання сторони обвинувачення, заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника з приводу заявленого клопотання, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого.
Як вбачається з пояснень сторони обвинувачення, підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистості ОСОБА_4 .
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5.вчинити інше кримінальне правопорушення
Як вже зазначено вище, з пояснень сторони обвинувачення вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, наявність судимості, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_4 , до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.
Обставини кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.04.2022; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , від 06.04.2022; рапортом старшого оперуповноваженого ВКП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 від 06.04.2022; розпискою ОСОБА_4 від 06.04.2022; протоколом огляду місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10А, від 06.04.2022; постановою про визнання предметів речовими доказами від 06.04.2022; постановою про призначення товарознавчої експертизи від 06.04.2022; звітом про оцінку №99-04-222 від 07.04.2022; заявою про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_7 від 07.04.2022; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 07.04.2022; вимогою УІТ ГУНП в Закарпатській області на ОСОБА_4 від 06.04.2022; вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2021; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України від 06.04.2022; повідомленням ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України від 06.04.2022; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 06.04.2022.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України(п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість переховуватися від органів досудового розслідування, суду, можливість незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи, що кримінальні правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого (ч. 4 ст. 185 КК України) злочину, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (від 5 до 8 років позбавлення волі), що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може вплинути на потерпілу ОСОБА_7 , експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, свідків які можуть свідчити проти нього про його протиправну діяльність, що свідчить про існування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Також, знаходячись на волі ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, що дає можливість існування ризику передбаченому п.4 ч.1 ст.177 КПК України.
На думку слідчого судді, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, на теперішній час в провадженні суду відносно нього перебуває декілька обвинувальних актів, будучи на волі, може й надалі вчиняти корисливі злочини проти власності.

Слідчим суддею оцінювалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 для запобігання вищезазначених ризиків.
Так, відповідно до характеристики ОСОБА_4 , останній являється працездатним, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, однак слідчий суддя враховує той факт, що усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років та враховуючи те, що ОСОБА_4 має можливості впливу на потерпілу, свідків, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Також суд враховує, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 вчинений в умовах воєнного стану та створює додаткові негативні наслідки економічного стану населення.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків можливості обвинуваченого переховуватися від суду, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчиненню інших кримінальних правопорушень, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.
Таким чином, за наведених вище обставин, суд вважає за доцільне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.
Разом з тим слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст.177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
У відповідності з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У зв`язку з наведеним, виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості злочину, з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2022 року складає 2481 гривень, та з урахуванням майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 70 ( сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) гривень 00 копійок (70х2481). Такий розмір застави буде відповідним і достатнім, у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України та буде слугувати відповідним стримуючим фактором.
У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 затримано 06 квітня 2022 року, а тому строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту його затримання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 187, 193, 196, 197, 309 КПК України,-
постановив:

Клопотання задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 06 квітня 2022 року до 03 червня 2022 року включно.
Встановити строк дії ухвали до 03 червня 2022 року включно.
На підставі ч. 3 ст.183, ч. 5 ст.182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, заставу у розмірі 70 ( сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) гривень 00 копійок (70х2481).

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу,
- не відлучаться із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду (АДРЕСА_2 ),
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та навчання,
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну
- утриматись від спілкування з потерпілою, свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 03 червня 2022 року включно.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.
Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
Повний текст ухвали було виготовлено та проголошено 11 квітня 2022 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1