Справа № 344/3018/21
Провадження № 11-кп/4808/261/22
Категорія ст. 81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 29.04.2022 року щодо відмови в умовно-достроковому звільненні,

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 12.11.2021 року.

Згідно вказаного вироку його було засуджено за ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до 2 років одного місяця позбавлення волі. Станом на 29.04.2022 року відбута ним частина покарання становить 1 рік 2 місяці 6 днів, невідбута частина 10 місяців 24 дні.

Суд мотивував ухвалу тим, що засудженому ОСОБА_7 заохочення не оголошувались, він мав попередження за зберігання ріжучого предмета. За час відбування покарання характеризується негативно, допускав порушення встановленого режиму осіб взятих під варту, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності один раз. Стягнення не погашено. Заохочення не оголошувались. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, однак підтримує зв`язки з негативним колом засуджених. Не працевлаштований, до робіт по благоустрою території установи не залучається. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, не перебуває на профілактичних обліках.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду, якою йому відмовлено в умовно-достроковому звільненні, несправедливою та упередженою. Стверджує, що вирок йому виносила також суддя ОСОБА_1 , тому вона не об`єктивно розглянула його умовно-дострокове звільнення. В залі судового засідання йому не надали слово. Просить його скаргу, щодо скасування ухвали судді, розглянути в його присутності.
В апеляційній інстанції :

- засуджений ОСОБА_7 підтримав свої апеляційні доводи, роботу йому не надають, стягнення було незаконне, просить скасувати ухвалу й прийняти рішення, яким направити справу на новий судовий розгляд;

- прокурор визнав апеляційну скаргу засудженого необґрунтованою, просить її відхилити.

З`ясувавши обставини провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим. Оскаржена ухвала суду цим вимогам закону відповідає, підстав для її скасування не встановлено.

Висновок суду про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі є законним та обґрунтованим.

Всі наведені апелянтом доводи не дають правових підстав для скасування ухвали суду.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 станом на 29.04.2022 року відбув більшу частину покарання, невідбута його частина - 10 місяців 24 дні. Однак, відбутої ним частини покарання не достатньо для його умовно-дострокового звільнення. Суд обґрунтовано послався на вимоги ст. 81 ККУ про те, що умовно-дострокового звільнення засудженого можливе лише при його сумлінній поведінці і ставленні до праці. Таких підстав для звільнення ОСОБА_7 від покарання не має, що є першкодою для його умовно-дострокового звільнення від покарання.

При цьому апеляційний суд враховує, що за час відбування покарання характеризується негативно, допускав порушення встановленого режиму осіб взятих під варту за що притягувався до дисциплінарної відповідальності один раз. Стягнення не погашено. Заохочення не оголошувались. Начальником ДУ Івано-Франківська установа виконання покарань (№12) 06.01.2022 року ОСОБА_7 було оголошено попередження за зберігання ріжучого предмета.

Вказані обставини ставлять під сумнів сумлінну поведінку засудженого ОСОБА_7 протягом процесу відбування покарання, що є однією з основних підстав для його умовно-дострокового звільнення від покарання на підставі ст. 81 ККУ.

Бажання ОСОБА_7 йти в ЗСУ на захист України може бути реалізовано після остаточного вирішення питання щодо стану відбуття його покарання.

Незаконність накладеного на нього стягнення, ненадання йому роботи не входить до предмету перевірки апеляційного суду. ОСОБА_7 має вирішувати ці питання у передбаченому законом порядку.

Розгляд справи тим же суддею, яка виносила щодо нього вирок, не є істотним процесуальним порушенням і не є підставою для скасування ухвали. Його посилання на те, що його обмежували з виступом в суді першої інстанції, не є конкретним і не підтверджується матеріалами справи.

Таким чином апеляцію засудженого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

К е р у ю ч и с ь ст.ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 29.04.2022 року щодо нього без змін.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4