Справа № 185/3631/22
Провадження № 1-кс/185/689/22
30 травня 2022 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Селидове, Донецької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, який перебуває в добровольчому батальйоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -
Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 30 травня 2022 року, погодженим прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, 25 травня 2022 року, приблизно о 00 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на території центральної автостанції м. Павлограда, зустрів раніше невідомого йому ОСОБА_7 . У той же день, 25 травня 2022 року, приблизно о 00.25 год., між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виникла сварка на ґрунті суперечних політичних поглядів, у ході якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Далі, 25 травня 2022 року, приблизно о 00.30 год., ОСОБА_6 , знаходячись за вказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, знаходячись навпроти ОСОБА_7 , коли той перебував у сидячому положенні на лаві, що розташована на вказаному місці, наніс удари кулаками обох рук в область голови та обличчя ОСОБА_7 , від чого останній не втримав рівновагу та впав на бруківку спиною донизу. У подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , скориставшись тим, що потерпілий перебуває в розгубленому та безпорадному стані від нанесених йому ударів в область голови, перебуваючи в стоячому положенні над потерпілим, наніс йому правою ногою два удари в область потиличної чистини голови.
У результаті протиправних дій ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3 ступеня, субдурального крововиливу.
Таким чином ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
26 травня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою у зв`язку з обґрунтованою підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, враховуючи що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, перебуваючи під загрозою застосування до нього суворого покарання, у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, також останній може вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, слідчий вважає, що існує ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 підозру визнав, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснив що немає наміру переховуватись або впливати на свідків.
Захисник адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив врахувати те, що ОСОБА_6 залучений до виконання завдань з оборони держави. Зазначив, що ризики вказані прокурором не доведені, просив застосувати цілодобовий домашній арешт.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.
Встановлено, що ОСОБА_6 було затримано 25 травня 2022 року о 16:35 год. працівниками поліції, тому згідно ст. 209 КПК України момент затримання вважається о 16:35 год. 25 травня 2022 року.
26 травня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
27 травня 2022 року підозрюваним було отримано копію клопотання з доданими матеріалами про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих по даному кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Так статтею 178 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_6 , останній є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, не має доходу та місця реєстрації на території Дніпропетровської області.Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 залучений до виконання завдань оборони держави в період введення воєнного стану в Україні.
Суд вважає цілком доведеним існування як ризику переховування від слідства, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні так і можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений слідчим суддею, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, не застосовує можливість внесення застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Селидове, Донецької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, який перебуває в добровольчому батальйоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, а саме з 16.35 год. 25 травня 2022 року до 16 год. 35 хв. 24 липня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1