Справа № 466/4302/22
Провадження № 1-кп/466/622/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000076 від 19.01.2022 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, працездатного, працюючого менеджером, одруженого, має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 19.01.2022 року близько 21год. 20хв., знаходячись у приміщенні КНП «1 територіального медичного об`єднання м. Львова» за адресою: м. Львів, вулиця Миколайчука, 9 спровокував конфлікт із лікарем-неврологом ОСОБА_6 . Медсестра приймального відділення ОСОБА_7 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 , зателефонувала на лінію «102» та викликала працівників поліції. На підставі виклику ОСОБА_7 на місце події за вказаною вище адресою того ж дня о 21год. 28хв. прибув екіпаж Управління патрульної поліції «Омега 604» у складі: рядового поліції взводу №1, роти №4, батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівської області ДПГІ ОСОБА_8 та старшого лейтенанта поліції взводу №1, роти №4, батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівської області ДПП ОСОБА_9 , які представились, пред`явили службові посвідчення та жетони, після чого звернулись до ОСОБА_4 із законною вимогою припинити протиправні дії, зокрема, припинити агресивну поведінку та виражатись у нецензурній формі відносно медперсоналу, працівників охорони медичного закладу, а також до працівників поліції, одночасно попередили про можливе застосування спеціальних засобів - кайданок. Однак, на вказані вище законні вимоги працівників поліції ОСОБА_4 не реагував.

В подальшому ОСОБА_4 19.01.2022 року близько 21 год. 29 хв., знаходячись у приміщенні холу КНП «1 територіального медичного об`єднання м. Львова» за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 9, достовірно знаючи і усвідомлюючи те, що перед ним знаходяться працівники поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ігноруючи законні вимоги працівників поліції, продовжив нецензурно до них висловлюватись та ображати їх, маючи умисел на заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, умисно наніс удар кулаком правої руки по голові з права в скроневу тім`яну ділянку та два удари кулаком по спині ОСОБА_8 , що згідно висновку судово-медичного експерта № 65 від 20.01.2022, відносяться до легкого тілесного ушкодження: тілесні ушкодження у вигляді забою грудного відділу хребта та забою м`яких тканин скроневої та тім`яної ділянки справа, трьох синців на волосяній частині голови.

Обвинувальний акт надійшов в суд разом із угодою про визнання винуватості, що укладена 24.06.2022 року на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України між прокурором Галицької окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_10 .

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали умови угоди про визнання винуватості. ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить суд затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник ОСОБА_10 у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити вказану угоду.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні висловила думку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної з обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_10 , оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України, укладена зі згоди потерпілого ОСОБА_8 ..
Судом також оглянуто заяву потерпілого ОСОБА_8 , в якій він вказав, що не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 та не заперечує проти затвердження судом угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Галицької окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_10 .
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, чи він розуміє вказані в ч.4 ст.474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до угоди про визнання винуватості від 24.06.2022р., укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби між прокурором Галицької окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_10 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, сторони погодились про таке: обвинувачений ОСОБА_4 повністю, беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 345 КК України у виді одного року позбавлення волі та на звільнення обвинуваченого від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком та встановленням визначених ст.76 КК України обов`язків.
Суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_11 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.345 КК України у виді одного року позбавлення волі відповідає санкції статті за якою кваліфіковано злочин.

Крім того, в угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений за участі захисника домовились про звільнення від відбування узгодженого покарання у порядку статті 75 КК України з випробуванням та погодили тривалість іспитового строку 1 (один) рік.
Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, в тому числі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
Таким чином, сторони угоди не вправі самостійно визначити тривалість іспитового строку, вони лише узгоджують можливість звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням. Рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у такому випадку приймає суд, і лише суд самостійно з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення, інших обставин визначає тривалість іспитового строку та обов`язки, які слід покласти на обвинуваченого.
У даному провадженні судом встановлено, що сторони узгодили звільнення від відбування покарання з випробуванням, проти такого звільнення потерпілий не заперечував, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер і тяжкість вчиненого злочину, щире каяття обвинуваченого, а також вчинення злочину ОСОБА_4 вперше, суд вважає, що обвинуваченому слід визначити іспитовий строк тривалістю у 1 (один) рік та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України.
Суд встановив, що укладення угод є добровільним, обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості судом не встановлено.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому під час розгляду справи судом не обирався.
Керуючись ст.ст. 314,472,474,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.06.2022 року на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, між прокурором Галицької окружної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_10 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Речові докази по справі :
куртка синього кольору з чорною застібкою, кофта-светер червоного кольору з синіми плямами, спортивні штани темного кольору, взуття темного кольору, що вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_4 та поміщено в камеру зберігання речових доказів ВП№1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області повернути власнику ОСОБА_4 ;
DУD-R диск світлого кольору із записами відео з бодікамер працівників патрульної поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_12 залишити при матеріалах кримінального провадження;
DУD-R диск світлого кольору із записами відео із внутрішніх відеокамер медичного закладу залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.
Вручити копію вироку обвинуваченому, прокурору.
Вирок складено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_13 -Шумська