Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/261/22
Номер провадження 1-кс/530/94/22

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2022 р. слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавськiй області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджене із начальником Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майнопо кримінальному провадженню за № 0000050 від 29.03.2022, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,-

В С Т А Н ОВ И В :
30.03.2022 року до Зіньківського районного суду Полтавської області звернувся слідчий СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавськiй області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 із клопотанням погодженим начальником Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 29.03.2022, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 29.03.2022 до чергової частини ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від начальника СРПП ВП №4 Полтавського РУП ОСОБА_5 про те, що 29.03.2022 в лісовому масиві поблизу с. Заїченці Полтавського району Полтавської області ОСОБА_6 здійснив незаконний поруб деревини клена та акації.

Відомості по даному факту 29.03.2022 внесено до ЄРДР за № 0000050 за ч.1 ст. 246 КК України.

29.03.2022 року в ході огляду лісового масиву розташованого поблизу прилеглої території недіючої тракторної бригади розташованої поблизу с. Заїченці, Полтавського району, Полтавської області, було виявлено напиляну деревину породи клен та акації, складену в купу загальним об`ємом 1,6 м3, поблизу якої знаходився автомобіль марки ГАЗ 32213 СПГ д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , та з письмового дозволу якого було оглянуто вказаний автомобіль в кузові якого малася напиляна деревина породи акації об`ємом 1 м3. В ході подальшого огляду з письмового дозволу ОСОБА_6 було оглянуто дві бензопили, які знаходилися поряд з напиляною деревиною. Вказані бензопили мають наступні позначення: бензопила марка STIHL MS180, на шині мається позначення STERN, на корпусі мається номерне позначення № НОМЕР_2 , корпус оранжево-білого кольору з чорними ручками; бензопила марка STIHL MS230, на шині мається позначення STIHL, на корпусі мається номерне позначення № НОМЕР_3 , корпус оранжево-білого кольору з чорними ручками.

Вказані бензопили, деревина та автомобіль після огляду було опечатано та вилучено до ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

29.03.2022 року бензопили, деревину та автомобіль визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

Беручи до уваги, що 29.03.2022 слідчим слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській старшим лейтенантом поліції області ОСОБА_2 , без ухвали слідчого судді, в ході огляду лісового масиву поблизу території недіючої тракторної бригади, розташованих поблизу с. Заїченці, Полтавського району, Полтавської області з письмового дозволу ОСОБА_6 було оглянуто належний йому автомобіль марки ГАЗ 32213 СПГ д.н.з. НОМЕР_1 , бензопилу марка STIHL MS180, на шині якої мається позначення STERN, на корпусі якої мається номерне позначення № НОМЕР_2 , корпус оранжево-білого кольору з чорними ручками та бензопили марка STIHL MS230, на шині якої мається позначення STIHL, на корпусі якої мається номерне позначення № НОМЕР_3 , корпус оранжево-білого кольору з чорними ручками, які належать ОСОБА_6 та напиляну деревину дерева породи клен та акації загальним об`ємом 2,6 м3, які було вилучено до ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, які в кримінальному провадженні будуть використані як докази, а також з метою забезпечення їх від приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі виникла потреба звернутися з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на вказаний транспортний засіб.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, закриттям кримінального провадження (п.5 ст. 3 КПК України).
Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004тавід 11.10.2011 року №10-рп/2011.
Відповідно до положень ст. 9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності). При цьому, слідчий зобов`язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Разом з цим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).
За нормами ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч.1ст.84 КПК України).
Належними є докази, які прямо або непрямо підтверджують існування чи відсутність інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).
Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1ст.94 КПК України).
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 3 ст.132 КПК України встановлено перелік обставин, які повинен довести слідчий, прокурор з метою необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч.5 цієї статті, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на вони посилаються під час розгляду питання про застосування заходів кримінального провадження.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. За своєю юридичною суттю та змістом, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п.3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Сукупність досліджених матеріалів клопотання про накладення арешту на майно дає підстави вважати, що слідчим та прокурором відповідно до ч.2 ст.171 КПК України доведено: 1) підстави та мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати.
Згідно з ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Проте, всупереч п.2, п.3 ч. 2ст. 170 КПК України, слідчим до матеріалів справи не надано відомостей про те, кому саме належить вилучена деревина породи акації та клену, не встановлена сума збитків і чи буде вона істотною, а отже відсутні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Отже слідчим у клопотанні необхідно зазначити дані про власника деревини на яку він просить накласти арешт та долучити копії документів, які підтверджують право власності на майно, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, яке підлягає арешту, у зв`язку з чим слідчий суддя на підставі ч.3 ст. 172 КПК України повертає клопотання про арешт майна прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, оскільки слідчий суддя не може виходити за межі клопотання.
Частиною 3 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таке рішення слідчого судді про повернення прокурору клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, як речові докази буде справедливим та відповідатиме вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства.
Крім цього слідчий суддя виходив, з того, що як стверджує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170, 171,172,309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавськiй області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджене із начальником Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майнопо кримінальному провадженню за № 0000050 від 29.03.2022, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, повернути прокурору Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 та встановити строк в 72 години для усунення недоліків, з моменту отримання ухвали суду.
Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1