1Справа № 335/2189/22 1-кп/335/492/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, кримінальне провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 10.03.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приморське, Василівського району, Запорізької області, який є громадянином України, одружений, дітей на утриманні не має, має середню спеціальну освіту, є військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуває на посаді начальника сховища продовольчого складу господарчого взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «старший солдат» (за повідомленням прокурора контракт призупинено), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший солдат ОСОБА_4 , якого наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 15.08.2019 №53, призначено на посаду начальника сховища продовольчого складу господарчого взводу роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, будучи військовослужбовцем, та відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, будучи зобов`язаним свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, 25 лютого 2022 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, самовільно, без поважних причин, залишив розташування вказаної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , з метою ухилення від військової служби, та в період з 25 лютого 2022 року по 24 березня 2022 року обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибув, проводячи час на власний розсуд.

Таким чином, 25 лютого 2022 року старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи в умовах воєнного стану, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України, який кваліфікується, як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено у межах пред`явленого обвинувачення, відповідно до ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, форму вини за кримінальним правопорушенням, визнав себе винним у інкримінованому йому злочині, надавши наступні пояснення по суті пред`явленого обвинувачення.

Так, як пояснив ОСОБА_4 , 25.02.2022 він залишив місце несення служби - військову частину, оскільки він не знав що буде далі, злякався, та мав намір попрощатися зі своїми рідними. Він вийшов через задні двері військової частини та пішки добрався до селища, в якому проживає вся його сім`я, де і перебував до 24.03.2022, поки його не забрали до військової частини. Щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням даних про особу обвинуваченого.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, та посягає на встановлений порядок несення військової служби, в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину внаслідок душевного хвилювання за себе та своїх близьких осіб, активне сприяння розкриттю злочинів та щире каяття. Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, послідовно визнавав свою винуватість у скоєнні злочину, своїми активними діями сприяв органу досудового розслідування у з`ясуванні обставин вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який має молодий вік, 24 роки, одружений, дружина перебуває у стані вагітності, за місцем проходження служби характеризується позитивно, має постійне місце проживання, де й зареєстрований у встановленому законом порядку, де проживає разом із батьками, дружиною та сестрою, за місцем проживання та за останнім місцем навчання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, сукупність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, з урахуванням даних про його особу, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд вважає за можливе з урахуванням положень ст. ст. 66, 69 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 408 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією цієї статті, у виді 1 року позбавлення волі.

Крім того, суд, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та особу засудженого, вважає за можливе на підставі ст. 62 КК України замінити призначене судом покарання у виді 1 року позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на 1 рік.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання, з урахуванням принципу індивідуалізації, є справедливим, співмірним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним у майбутньому нових злочинів.

Клопотань про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу прокурором не заявлено, а відтак відсутні підстави для його обрання до набрання вироком суду законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування не вживались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, і призначити йому покарання за ч. 4 ст. 408 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року позбавлення волі на покарання у виді 1 року тримання у дисциплінарному батальйоні.

Початок строку відбування покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1