Провадження по справі № 1-кп/752/1081/22
В И Р О К
іменем України

"17" червня 2022 р. Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №0001283, дані про яке 31.07.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волноваха Донецької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.07.1994 вироком Волноваського районного суду Донецької області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна та лікуванням від алкоголізму; 07.04.1997 вироком Волноваського районного суду Донецької області за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960) до 4 років позбавлення волі; 03.12.1998 вироком Волноваського районного суду Донецької області за ч. 1 ст. 215-3 КК України (в редакції 1960)до 2 років позбавлення волі, остаточно шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком до 4 років 8 місяців позбавлення волі; 19.01.2000 вироком Волноваського районного суду Донецької області за ч.3 ст. 140 КК України (в редакції 1960) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 15.06.2005 вироком Волноваського районного суду Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України (в редакції 1960) до 3 років позбавлення волі; 24.11.2005 вироком Волноваського районного суду Донецької області за ч.2 ст. 185 КК України, остаточно відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 17.10.2008 вироком Волноваського районного суду Донецької області за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України, остаточно відповідно до ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 28.07.2011 вироком Волноваського районного суду Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України, остаточно відповідно до ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі; 05.08.2014 вироком Волноваського районного суду Донецької області за ч.2,3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 04.04.2018 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; 09.09.2020 вироком Акимовського районного суду Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, остаточно відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання покарання до попереднім вироком до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 28.05.2021 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяці позбавлення волі, відповідно до ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вирком Акимовського районного суду Запорізької області остаточно до 4 років 6 місяців позбавлення волі, який відбуває покарання у Вінницькій виправній колонії № 86,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч.1 ст. 187 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції із Вінницької виправної колонії № 86),

встановив:
15.02.2021 о 17 годині ОСОБА_3 перебував в середині приміщення ломбарду «Благо», який знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Науки, 4, до якого зайшла ОСОБА_5 , яка здала до ломбарду золоту обручку, та отримала грошові кошти у розмірі 2430 грн., які поклала до свого рюкзака. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_5 , з метою реалізації якого він вийшов з приміщення ломбарду та прослідував за ОСОБА_5 . О 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 вийшла з маршрутного таксі на зупинці громадського транспорту «вул. Марії Боровіченко» і ОСОБА_3 пішов за нею. Знаходячись у провулку між вулицями Ягідна та Боровіченко, ОСОБА_3 діючи умисно повторно з корисливих мотивів, підбіг до ОСОБА_5 ззаду та відкрито різким рухом зірвав з її спини рюкзак чорного кольору, в якому у гаманці червоного кольору знаходилися грошові кошти у сумі 2 430 грн., паспорт громадянина України та довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, банківські карти «Ощадбанк», «ПриватБанк» та «Монобанк». Заволодівши таким чином майном потерпілої, ОСОБА_3 зник з місця вчинення злочину, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2 430 грн.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Крім того, 05.03.2021 о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Голосіївський, буд. 114, корп. 2, де побачив ОСОБА_6 , у якої на лівому плечі знаходилася шкіряна сумка чорного кольору. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном. ОСОБА_3 почав йди слідом за ОСОБА_6 , та перебуваючи поряд з під`їздом №3 вказаного вище будинку, діючи умисно повторно з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_6 ззаду та застосовуючи насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілої, враховуючи її похилий вік, штовхнув її, застосувавши силу, від чого ОСОБА_6 впала, після чого зірвав з її плеча шкіряну сумку чорного кольору, в якій знаходилися гаманець з грошовими коштами. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_6 впала на землю та отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №042-432-2021 належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Заволодівши таким чином майном потерпілої, ОСОБА_3 зник з місця вчинення злочину, чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 200 грн.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, вчиненому повторно, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Крім того, 09.03.2021 о 07 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 перебував поряд з будинком який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який тримав у руках мобільний телефон «ІPhоnе X», та у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.

ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_8 , діючи умисно повторно з корисливих мотивів відкрито вирвав з рук ОСОБА_7 мобільний телефон «ІPhоnе X» срібного кольору НОМЕР_1 та заволодівши майном, залишив місце подій, завдавши ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 15 127 грн.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Крім цього, 09.03.2021о 13 годині 55 хвилин ОСОБА_3 та особа, матерали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, перебували поряд з будинком який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де вони побачили малолітнього ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який тримав у руках мобільний телефон марки «Теchno», модель «Spark 6 gо», синьо-зеленого кольору та у них виник спільний умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Діючи за попередньою змовою із ОСОБА_3 , особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, відповідно до розподілених ролей, підійшла з боку до ОСОБА_9 , схопила мобільний телефон та відкрито вирвала його з рук останнього. В цей час ОСОБА_3 , діючи умисно повторно з корисливих мотивів відповідно до відведеної йому ролі, відштовхнув ОСОБА_9 , після чого вони разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зникли з місця вчинення злочину та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі на суму 2465 грн.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Пояснив суду, що у лютому перебував у ломбарді, де побачив, як жінка отримала гроші, які вирішив у неї забрати. Він її переслідував та у провулку, підійшовши ззаду, зірвав сумку та побіг з місця. У сумці був гаманець у якому були гроші. Щодо подій із особою, похилого віку, зазначив, що побачив бабусю та вирішив напасти на неї та викрасти сумку. Він штовхнув її з силою, він чого потерпіла впала на землю, після чого забрав у неї сумку та побіг з місця подій. Не заперечував, що від його удару бабуся впала та отримала тілесні ушкодження. Також визнав епізоди щодо відкритого заволодіння мобільними телефонами у дітей, що відбувалося у один день. Не заперечував, що один із злочинів вчиняв спільно із малознайомою йому жінкою. Вони домовилися, що вона вириває телефон, а він штовхає дитину. А один раз він самостійно вирвав у дитини телефон, який вона тримала у руці.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності його позицій - відсутні, наслідки неможливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку - роз`яснені.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за обставин, викладених у обвинувальному акті та у вироку, є доведеною.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, данні про його особу, згідно яких він неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, неодружений, соціальні зв`язки не доведені, не мав постійного місця проживання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено, оскільки лише визнання вини не може свідчити про щирість каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання, відсутні.

В діях ОСОБА_3 , вчинених 15.02.2021 щодо потерпілої ОСОБА_5 та 09.03.2021 щодо потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч.1 ст.32 КК України, тому він засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією частиною статті Особливої частини КК України (ч.2 ст. 186 КК України).

Ураховуючи вищезазначене, наявність прямого умислу на вчинення злочинів, дані про особу обвинуваченого, наявність невідшкодованої матеріальної шкоди потерпілим, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій ч.2 ст. 186 та ч.1 ст. 187 КК України, за відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим.

Також при призначені покарання суд враховує, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.05.2021 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який вчинив 25.02.2021. Даним вироком суд застосував положення ч.1 ст. 71 КК України та призначив ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків з частковим приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Акимівського районного суду Запорізької області від 09.09.2020, призначив остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Враховуючи, що злочини у даному кримінальному проваджені, були вчинені ОСОБА_3 до ухвалення попереднього вироку, остаточне покарання суд визначає за правилами, передбаченими ч.4 ст. 70 К України із зарахуванням у остаточне покарання, часткове відбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.05.2021.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України та ч.1 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до частин 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до частини 1, 4 статті 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.05.2021, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 17.06.2022, зарахувавши покарання, частково відбуте ним за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.05.2021.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз №:1439/21 від 28.04.2021 і сумі 320грн., № 1438/21 від 28.04.2021 в сумі 320грн., № 042-432-2021 від 15.04.2021 в сумі 1796,90грн., всього на суму 2436,90грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також отримання копії вироку, із її врученням обвинуваченому негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_1