Справа № 308/9340/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
з участю обвинуваченого ОСОБА_4
з участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0003926 від 08.12.2019, № 0001953 від 24.06.2019, № 0003301 від 15.10.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Закарпатської області, м. Ужгород, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з освітою 5 класів, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 304 КК України, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2019 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, шляхом пошкодження металевої решітки та віджиму віконної рами на квартирі АДРЕСА_2 , відчинив вікно та намагався проникнути до середини приміщення вказаної квартири, однак у зв`язку з невеликим розміром віконної рами не зміг проникнути до середини житлового приміщення та не зупинившись на цьому, продовжуючи розпочаті злочинні дії, повернувся, до власного помешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом умовляння та психологічного впливу, спонукав раніше знайомого малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до спільного вчинення крадіжки матеріальних цінностей з указаного вище помешкання, а саме реалізуючи свій злочинний умисел, заздалегідь обумовивши вчинення крадіжки з малолітнім ОСОБА_7 , провів останнього до даного будинку, допоміг йому перебратись через малий отвір віконної рами та вказав здійснити крадіжку сумки що знаходилась у кімнаті, після чого заволодівши даною сумкою, в середині якої знаходились грошові кошти в загальній сумі 7 700 гривень та золоті ювелірні вироби, а саме: браслет, виготовлений із золота 585 проби, пара сережок із вставками, виготовлені із золота 585 проби, кулон (підвіска) із вставками, виготовлений із золота 585 проби, пара сережок, виготовлені із золота 585 проби, ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, каблучка чоловіча, виготовлена із золота 585 проби, каблучка жіноча, виготовлена із золота 585 проби, ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, загальна залишкова вартість яких, відповідно до висновків товарознавчих експертиз № 11/543 від 30.07.2019 та № 11/542 від 30.07.2019 становить 77 092 грн. 95 коп., разом з малолітнім ОСОБА_6 покинули місце вчинення кримінального правопорушення, чим своїми діями спричинили потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріального збитку на загальну суму 84 792 грн. 95 коп.

24 червня 2019 року близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про малолітній вік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно, протиправно, шляхом умовляння та психологічного впливу втягнув останнього до вчинення вищеописаного злочину.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, а також за ч. 2 ст. 304 КК України як втягнення малолітньої особи у злочинну діяльність.

15 жовтня 2019 близько 02 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямоване на таємне заволодіння чужим майном, шляхом злому дверного замка автомобіля марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований у дворі загального користування будинку АДРЕСА_4 , повторно, таємно з корисливим мотивом, проник в середину автомобіля, звідки намагався викрасти дверний замок марки «IMPERIAL», дверні петлі марки «KOZAK», дверні ручки, вартість яких згідно висновку експерта №11/757 від 28.10.2019 становить 298.00 грн. (двісті дев`яносто вісім грн.. 00 коп.) та автомобільну акустичну колонку марки «PANASONIC», вартість яких згідно висновку експерта №11/757 від 28.10.2019 становить 235.00 грн. (двісті тридцять п`ять грн. 00 коп.), однак був помічений у вказаному автомобілі та в подальшому затриманий сторонньою особою ОСОБА_9 , хоча виконав усі дії, які вважав за необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Потерпілим у вказаному кримінальному провадженні значиться ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

07 грудня 2019 року близько о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , будучи раніше обвинуваченим у кримінальних провадженнях №0001953 від 24.06.2019 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.304 КК України, №0003078 від 26.09.2019 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, №0003301 від 15.10.2019 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, діючи умисно - усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, таємно, повторно, з корисливих мотивів, із метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, через існуючий пролом в стіні гаражного приміщення за адресою АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_11 , проник усередину приміщення, звідки викрав чотири титанові диски без резини, сірого кольору, розміром 15 дюймів, 5x112, виготовлені з алюмінієвого сплаву, вживані, вартість яких згідно з висновком експерта №13/178 від 21.12.2019 складає 2231,25 грн. (станом на 07.12.2019). Після цього ОСОБА_4 покинув указаний гараж з викраденим майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2231.25 грн.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованих йому злочинах визнав, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 24.06.2019 спільно з малолітнім ОСОБА_6 , якого попередньо вмовив до вчинення злочину, сприяв тому, що останній проник до квартири за адресою АДРЕСА_3 , та викрав грошові кошти та ювелірні вироби. Також вказав, що дійсно 15.10.2019 зламав замок автомобіля марки ВАЗ, який був припаркований у дворі загального користування будинку АДРЕСА_4 , та намагався викрасти дверний замок, петлі, ручки, автомобільну колонку, однак був помічений у вказаному автомобілі та затриманий стороннім чоловіком. Також пояснив, що дійсно 07.12.2019 через існуючий пролом в стіні проник до гаражного приміщення за адресою АДРЕСА_5 , звідки викрав вживані чотири титанові диски без резини. Свою вину у вчиненні злочинів визнав, щиро розкаявся.

В судовому засіданні прокурор просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням статті 70 КК України з призначенням такому остаточного покарання у вигляді позбавлення волі.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, проте подали заяви, згідно яких просять провести розгляд справи за їх відсутності та не заперечують проти розгляду кримінального провадження у порядку ст. 349 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просила суд призначити покарання обвинуваченому без призначення реального покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих діяннях, щиро розкаявся, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне проводити дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Проте суд дійшов висновку, що кримінально-правова кваліфікація дій ОСОБА_4 не є вірною. Так, дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфікуються за ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 304, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. А саме за першим епізодом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України, за другим епізодом за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України та за третім епізодом за ч. 3 ст. 185 КК України. Суд вважає кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України за третім епізодом зайвою.

Відповідно до абз. 3 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року №10, у разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною першою відповідної статті, а інші як вчинені повторно - за іншими частинами відповідних статей КК.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року №10, у разі вчинення винною особою декількох злочинів проти власності, одні з яких були закінченими, а інші - ні, незакінчені злочини мають бути кваліфіковані окремо з посиланням на частину першу статті 14 КК або відповідну частину статті 15 КК.

Оскільки в даному випадку при вчиненні крадіжки вперше (24 червня 2019 року) наявна така кваліфікуюча ознака як проникнення у житло, то цей епізод правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України. В подальшому (15 жовтня 2019 року) крадіжка була вчинена повторно, проте кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, хоча ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. У зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення за даним епізодом є незакінченим, то цей епізод підлягає окремій кримінально-правовій кваліфікації, та правильно кваліфікований за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. Окрема кваліфікація дій ОСОБА_4 за третім епізодом (07 грудня 2019 року) за ч. 3 ст. 185 КК України є зайвою, оскільки кримінально правова оцінка даному кримінальному правопорушенню з усіма кваліфікуючими ознаками вже була надана.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, інше приміщення, закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, втягнення малолітньої особи у злочинну діяльність.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 304 КК України, останні два з яких віднесені статтею 12 КК України до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який на диспансерному та фтизіатричному обліку не перебуває, а також те, що ОСОБА_4 раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є його щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції злочинів, в яких його обвинувачують, з урахуванням статті 70 Кримінального кодексу України, у вигляді позбавлення волі, оскільки саме цей вид покарання буде мати вплив на його виправлення та попередження нових злочинів, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченим, так і іншими особами.

Однак, навіть з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та усвідомив суспільну небезпеку своїх дій, визнавши вину, суд приходить до висновку про те, що його перевиховання та виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_4 неодноразово вчиняв злочини проти власності, що сам визнав в ході судового розгляду, в тому числі шляхом опосередкованого виконання з використанням особи, яка через малолітній вік на час вчинення кримінального правопорушення, про який ОСОБА_4 достовірно знав, не підлягає кримінальній відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Як встановлено судом, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2021 (Справа 308/12143/19) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 та ч. 1 ст 187 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу

За таких обставин, суд приходить до переконання, що покарання ОСОБА_4 слід призначити із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень і до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2021.

На думку суду, в даному конкретному випадку саме таке покарання буде пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , обраний за ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 14.02.2022 у вигляді тримання під вартою, та продовжений за ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатскьої області від 08.04.2022 строком до 60 днів, а саме до 03.06.2022 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 частини 2 статті 185, частиною 2 статті 304 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання
за частиною 2 статті 15 частини 2 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді двох років позбавлення волі;
за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у вигляді трьох років позбавлення волі;
за частиною 2 статті 304 Кримінального кодексу України у вигляді чотирьох років позбавлення
волі;
На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України призначити остаточне покарання за сукупністю скоєних злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2021 3 роки 1 місяць позбавлення волі остаточно до відбуття покарання ОСОБА_4 призначити 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 27.12.2019 року.
Арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2019 року, на ювелірні вироби жовтого металу: браслет, виготовлений із золота 585 проби (розірваний), пара сережок із вставками, виготовлені із золота 585 проби, кулон (підвіска) із вставкою, виготовлений із золота 585 проби, пара сережок (деформовані), виготовлені із золота 585 проби, ланцюжок (розірваний), виготовлений із золота 585 проби скасувати.
Речові докази по справі:
браслет, виготовлений із золота 585 проби (розірваний), пара сережок із вставками, виготовлені із золота 585 проби, кулон (підвіска) із вставкою, виготовлений із золота 585 проби, пара сережок (деформовані), виготовлені із золота 585 проби, ланцюжок (розірваний), виготовлений із золота 585 проби, передані для відповідального зберігання в сховище банку АБ «Укргазбанк» Закарпатської обласної дирекції в м.Ужгород, повернути власнику потерпілій ОСОБА_8 ;
десять відрізків клейкої стрічки «Скотч» зі слідами папілярних ліній рук, вилучених при огляді місця події 24.06.2019, сліди папілярних візерунків, вилучених під час огляду місця події 15.10.2019, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, знищити;
дверний замок марки «IMPERIAL», дверні петлі марки «KOZAK» та дверні ручки, автомобільну музичну колонку, що знаходяться на зберіганні власника ОСОБА_10 , залишити в його власності;
автомобіль ВАЗ 21051 реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити в його власності.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Закарпатського НДЕКЦ МВС України витрати по справі за проведення:
дактилоскопічної експертизи № 3/166 від 29.07.2019, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України у сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок на рахунок за вказаними реквізитами: одержувач УК у м. Ужгород 24060300, код одержувача: 38015610, р/рахунок: 0002 в ГУДКСУ в Закарпатській області, МФО: 899998, призначення за дактилоскопічну експертизу;
товарознавчої експертизи № 11/542 від 30.07.2019, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України у сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок на рахунок за вказаними реквізитами: одержувач УК у м. Ужгород 24060300, код одержувача: 38015610, р/рахунок: 0002 в ГУДКСУ в Закарпатській області, МФО: 899998, призначення за товарознавчу експертизу;
товарознавчої експертизи № 11/543, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України у сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок на рахунок за вказаними реквізитами: одержувач УК у м. Ужгород 24060300, код одержувача: 38015610, р/рахунок: 0002 в ГУДКСУ в Закарпатській області, МФО: 899998, призначення за товарознавчу експертизу;
товарознавчої експертизи №13/178 від 21.12.2019, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України у сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок на рахунок за вказаними реквізитами: одержувач УК у м. Ужгород 24060300, код одержувача: 38015610, р/рахунок: 7002 в ГУДКСУ в Закарпатській області, МФО: 899998, призначення за автотоварознавчу експертизу;
товарознавчої експертизи № 11/757 від 28.10.2019, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України у сумі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривні 12 копійок на рахунок за вказаними реквізитами: одержувач: УК у м. Ужгород 24060300, код одержувача: 38015610, р/рахунок: 7002 в ГУДКСУ в Закарпатській області, МФО: 899998, призначення: за товарознавчу експертизу.

Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1