Справа № 274/1668/22
Провадження №1-в/0274/317/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2022 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області провадження за поданням начальника ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, який має загальну середню освіту, до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
1) 20.11.2006 року за ст.ст. 121 ч. 1, 69, 129 ч. 1, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
2) 18.08.2009 року за ст.ст. 125 ч. 2, 71 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;
3) 03.06.2010 року за ст.ст. 307 ч. 2, 69, 70 ч. 4 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, -
в с т а н о в и в :

18.04.2022 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання начальника ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_4 на підставі п. "б" ст. 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", оскільки засуджений зарекомендував себе як порушник встановленого режиму відбування покарання, не бажає ставати на шлях виправлення, залишається небезпечним для суспільства. Просить встановити щодо засудженого наступні обмеження: заборони виходу з будинку з 22 години до 06 години наступного дня; заборони відвідувати ресторани, кафе, бари, магазини, відділи магазинів, в яких торгують спиртними напоями з метою їх придбання; заборони виїзду в особистих справах за межі району (міста); реєстрації в поліції 4 рази на місяць.
Представник адміністрації виправної колонії в судовому засіданні подання підтримав, просив встановити щодо засудженого адміністративний нагляд. Додатково пояснив, що засуджений в квітні 2022 року отримав ще одне стягнення за зберігання забороненого предмету.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд провадження без його участі. Суд, з врахуванням думок учасників судового розгляду, не визнає явки засудженого обов`язковою та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши представника виправної колонії та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 158 КВК України адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Як визначено п. "б" ст. 3 Закону, адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства

У рішенні «Дедеш проти України» від 14.01.2021 року Європейський суд з прав людини зазначив, що встановлення адміністративного нагляду є втручанням у право особи на повагу до приватного життя та становить порушення ст. 8 Європейської конвенції з прав людини, при цьому будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у пункті 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Роман Захаров проти Росії» (Roman Zakharov v. Russia)

Під час визначення того, чи було втручання «необхідним у демократичному суспільстві», суд має оцінити, чи буде воно пропорційним законній меті, яка переслідується, і чи наявні відповідні та достатні підстави для його обґрунтування (див. рішення у справі «Нада проти Швейцарії» (Nada v. Switzerland).

Суд не виключає, що застосовані обмеження можуть у принципі бути необхідними в контексті боротьби з злочинами. Проте, судом мають бути проаналізовані індивідуальні обставини заявника та обґрунтовано, чому встановлені обмеження є необхідними.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 09.09.2016 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ст.185 ч. 1 КК України до 3 місяців арешту.
Засуджений вдруге 02.12.2016 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ст.ст. 121 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 6 років 7 місяців позбавлення волі. Зараховано період попереднього ув`язнення з 14.08.2016 року по 28.04.2017 року в строк покарання з розрахунку день за два.
Початок строку покарання: 14.08.2016 року; кінець строку покарання: 30.06.2022 року
Відповідно до подання та долучених до нього матеріалів, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.08.2016 року. За час перебування в Державній установі «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№ 31)» та Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.
З 01.06.2017 року відбуває покарання в державній установі «Бердичівська виправна колонія (№ 70)». Провину у скоєному злочині визнає частково. В майстерні установи працевлаштований на дільниці розпилювання деревини. За період перебування в установі характеризується негативно. Допускав порушення вимог режиму тримання, за що 10 разів був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Допущені порушення виражались у: порушенні розпорядку дня, порушенні правил пожежної безпеки, порушенні форми одягу, порушенні локалізації та перешкоджанні виконанню персоналом своїх службових обов`язків. Заохочень не має. У взаємовідносинах з персоналом колонії не завжди тактовний. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. Допускав порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Вперто не бажає брати участь в програмах диференційованого виховного впливу та виховних заходах, які проводяться із засудженими. На профілактичному обліку в колонії не перебуває. Має позов в сумі 515, 24 гривень, відшкодуванням якого не займається.
Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 засуджений до позбавлення волі за тяжкий злочин, під час відбування покарання його поведінка свідчить, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечними для суспільства, а відтак з метою запобігання вчиненню нових злочинів і здійснення виховного впливу щодо засудженого необхідно встановити адміністративний нагляд із застосуванням обмежень, які слугуватимуть профілактичними заходами спостереження і контролю за його поведінкою після звільнення. При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 неодноразово судимий, відповідно, з метою контролю за його поведінкою, буде доцільно встановити обмеження у виді заборони виходу з будинку (квартири) за місцем проживання в нічний час доби та реєстрації в поліції, що дозволить спостерігати та контролювати за його поведінкою після звільнення з метою недопущення вчинення нових злочинів.

Разом з тим, суд вважає, що в ході судового розгляду не було доведено необхідність встановлення обмеження у виді заборони виїзду в особистих справах за межі району (міста) та заборони відвідувати ресторани, кафе, бари, магазини, відділи магазинів, в яких торгують спиртними напоями з метою їх придбання, оскільки не наведено даних, які б вказували на вчинення ОСОБА_4 протиправних дій за межами місця проживання або під час розпивання спиртних напоїв. За таких обставин встановлення зазначених обмежень буде втручанням у право засудженого на повагу до його приватного життя.

Керуючись статтями 3 п. "б", 5, 10 Закону України "Про встановлення адміністративного нагляду особам, звільненим з місць позбавлення волі", статтями 9 ч. 6, 372, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити частково.
Встановити щодо ОСОБА_4 адміністративний нагляд строком на один рік.
Застосувати до ОСОБА_4 обмеження у виді:
- заборони виходу з будинку (квартири) за місцем проживання з 22 години до 06 години наступного дня;
- реєстрації в поліції 2 рази на місяць.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1