Справа № 527/1195/22
провадження № 1-кс/527/287/22
УХВАЛА
12 липня 2022 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , володільця майна - ОСОБА_3 , представника володільця майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000177 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2022 року до суду надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000177 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

У своєму клопотанні дізнавач зазначила, що у провадженні сектору дізнання відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 07липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 358 КК України.

07.07.2022 в м. Глобине Кременчуцького району Полтавської області, на вулиці Полтавський Шлях, було зупинено автомобіль Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та під час перевірки документів працівниками поліції було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки.

Після проведення огляду автомобіль марки «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору поміщено на майданчик зберігання транспортних засобів ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , у кімнату зберігання речових доказів ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що володільцем майна є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , надалі вилучене майно потрібне для проведення судових експертиз.

Дізнавач зазначає, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на майно: автомобіль марки «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

У судове засідання дізнавач не з`явився, направила до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити за її відсутності, клопотання підтримувала з підстав та обставин, викладених в ньому.

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказавши, що дізнавачем не встановлено обставини кримінального правопорушення.
Володілець майна - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, прохала не накладати арешт на майно.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, встановив наступне.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене під час огляду 07.07.2022 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , з ознаками підробки, відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК, має значення речового доказу у кримінальному провадженні та може підлягати дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
Згідно даних витягу з ЄРДР та змісту клопотання, кримінальне провадження порушено за фактом підробки лише свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Слідчим в своєму клопотанні не зазначено обґрунтованих підстав, які свідчать про необхідність накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, тому клопотання дізнавача підлягає задоволенню, проте частково.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000177 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити частково .

Накласти арешт на майно, вилучене 07.07.2022, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_2 , шляхом заборони, користування та відчуження власнику чи іншим особам, із залишенням в кімнаті збереження речових доказів ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Глобине, вул. Центральна, 189.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1