Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 листопада 2022 року включно,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001838 відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Ухвалою від 22.07.2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 18.09.2022 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 173670 гривень та з покладенням обов`язків, визначених ухвалою суду від 22.07.2022 року.

В судовому засіданні прокурором подано письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, строк дії попередньої ухвали закінчується 18.09.2022 року, а судовий розгляд відкладається поза даним строком.
Захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 заявлено письмове клопотання, яке підтримав обвинувачений, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки останній не перешкоджав кримінальному провадженню, не переховувався від органів досудового розслідування та суду, має міцні соціальні зв`язки, а тому просила змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який у виді домашнього арешту.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.09.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_6 застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.
Задоволено клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 06.11.2022 включно, з визначенням розміру застави та покладенням обов`язків, згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.07.2022 року.
Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що оскільки до матеріалів клопотання про зміну запобіжного заходу, поданого адвокатом ОСОБА_7 , не додано документів, якими вона обґрунтовує доводи свого клопотання (документів про місце проживання, згоду членів сім`ї на застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту по місцю їх проживання та ін.), тому дане клопотання суд вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
А також враховуючи, що наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений, зважаючи на характер інкримінованих йому дій та його особу, - може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше судимий, обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину, під час іспитового строку, чим підтверджується наявність ризику, передбаченого ч.1 п.5 ст.177 КПК України, з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, може залишити місце свого проживання та переховуватись від суду, чим підтверджується наявність ризику, передбаченого ч.1 п.1 ст.177 КПК України, окрім того, може незаконно впливати на показання потерпілого та свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, чим підтверджується наявність ризику, передбаченого ч.1 п.3 ст.177 КПК України, строк дії попередньої ухвали закінчується 18.09.2022 року, тому, згідно ч.3 ст.315 КПК України, суд вважає доцільним, з врахуванням положень ст.ст.177, 178, 183 КПК України, продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 06.11.2022 року включно, з визначенням розміру застави та покладенням обов`язків, згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.07.2022 року.
У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вважає, що у суду не було достатніх підстав зробити висновок про те, що ризики щодо ОСОБА_6 тривають і він може переховуватися від слідства та суду, вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки будь-яких доказів наявності цих ризиків не було надано. Прокурором не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти можливим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а ті обставини на які він посилався у своєму клопотанні є лише припущеннями. Вважає, що є всі підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та зменшення розміру застави для забезпечення принципу законності кримінального провадження.

Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судове засідання прокурор не з`явився. Клопотань про розгляд апеляційної скарги за його участю та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав суду, а тому відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України, розгляд проводиться за відсутності прокурора.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги; пояснення обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі; апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

Так при розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою: вчинення іншого кримінального правопорушення, запобігання спробам ухилення від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Так, наведені прокурором підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_6 та тяжкості інкримінованих йому діянь, вік та стан його здоров`я, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , а тому законних підстав для скасування ухвали і ухвалення нової ухвали, відповідно до викладеного в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.
Доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, як про це просить сторона захисту.
Щодо доводів сторони захисту, щодо зменшення розміру застави обвинуваченому то вони є безпідставними. Місцевим судом повністю мотивована сума застави і з чим повністю погоджується апеляційний суд.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Керуючись ст.ст.197, 199, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 листопада 2022 року включно, залишити без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді