Справа № 404/6515/19
Номер провадження 1-кп/404/364/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року Кіровський районний суд м.Кіровограда у складі:
судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницький кримінальне провадження №0004819 від 23.06.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кіровограда, громадянки України, розлученої, непрацюючої, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої:
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
представника потерпілої: ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката: ОСОБА_6 ,
обвинуваченої: ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
Щодо обвинуваченої ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого спливає 29.09.2022 року, однак, розгляд кримінального провадження до вказаної дати є неможливим.
Прокурором заявлено клопотання про продовження строків тримання ОСОБА_7 під вартою, строком на два місяці.
Згідно з ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку із перебуванням члена колегії суддів Кіровського районного суду м.Кіровограда - головуючої судді ОСОБА_8 у відпустці та наявності клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, кримінальне провадження розглядається суддями зі складу колегії суддів на підставі пункту 20-5 розділу XI Перехідних положень КПК України.
Заслухавши прокурора, який просив суд продовжити термін дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 , обвинувачену та її захисника, які заперечили проти продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою та просили обрати відносно неї запобіжний захід домашній арешт, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.5 ч.1, ч.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст.5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. При цьому, ОСОБА_7 хоч і має трьох дітей та постійне місце проживання, раніше не судима, проте розлучена, офіційно не працює, згідно матеріалів судового провадження неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, у тому числі за вчинення насильства в сім`ї, дрібне хуліганство та за злісну непокору законним вимогам поліцейського, дрібному викрадені чужого майна, копії відповідних рішень яких долучено до матеріалів кримінального провадження, а наразі обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, а тому вищеперелічені обставини дають достатні підстави вважати суду про наявність обґрунтованого ризику того, що ОСОБА_7 у разі зміни їй раніше застосованого запобіжного заходу на інший більш м`який, може вчинити спроби направлені на переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зважаючи на викладене суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 .
Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали обвинувального акту, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченої під час розгляду кримінального провадження, а також те, що на території України введено воєнний стан, суд приходить до обґрунтованого висновку, що обвинуваченій ОСОБА_7 необхідно продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372, 392 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про зміну його підзахисній ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто з 26.09.2022 року до 26.11.2022 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда ОСОБА_1