Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/735/21
Провадження № 1-кп/553/84/2022
У Х В А Л А
Іменем України

29.04.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участі прокурора: ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
обвинувачених: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві матеріали кримінального провадження № 0000187 від 02.03.2018 рокуза обвинуваченням ОСОБА_26 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_22 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_25 , ОСОБА_21 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 358; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави знаходяться матеріали кримінального провадження №0000187 від 02.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_26 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_22 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358; ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_25 , ОСОБА_21 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 358; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

У квітні 2022 року захисник-адвокат ОСОБА_41 направив до суду клопотання про скасування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_26 , оскільки під час загальної мобілізації обвинувачений ОСОБА_26 був призваний до складу Збройних сил України, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 49 від 11.04.2022 та покладені на обвинуваченого ОСОБА_26 обов`язки унеможливлюють виконання ним як військовослужбовцем обов`язків військової служби, наказів командирів, неухильно додержуватися Конституції України, законів України, Статуту Збройних Сил України, зберігати військову таємницю та діяти відповідно до загальновизнаних принципів та норм міжнародного гуманітарного права.

Також захисник-адвокат ОСОБА_41 направив до суду клопотання про скасування арешту майна, в якому зазначив, що арештований автомобіль МАЗ 53362, спеціалізований вантажний паливоцистерна, номер шасі НОМЕР_2 , 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить обвинуваченому ОСОБА_26 , останній бажає відчужити на користь Збройних сил України. Однак, здійснити передачу цього спеціалізованого автомобіля не дозволяє накладений судом арешт.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо клопотання про скасування арешту автомобіля МАЗ 53362, проте заперечував щодо скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_26 в повній мірі, вважав за можливе лише зменшити перелік обов`язків щодо останнього.

Захисники-адвокати підтримали клопотання захисника-адвоката ОСОБА_41 .

Обвинувачені підтримували думку своїх захисників.

Колегія суддів, заслухавши думки учасників судового провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Абзац другий частини першої статті 170 КПК України визначає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З ухвали суду вбачається, що арешт на майно накладено на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

З 24.02.2022 року, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану.

Окрім того, указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 наказано провести загальну мобілізацію та місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що військово-транспортний обов`язок установлюється з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на особливий період транспортними засобами і технікою і поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, у тому числі на залізниці, порти, пристані, аеропорти, нафтобази, автозаправні станції дорожнього господарства та інші підприємства, установи і організації, які забезпечують експлуатацію транспортних засобів, а також на громадян - власників транспортних засобів.

З урахуванням клопотання захисника адвоката ОСОБА_41 , думки прокурора по вказаному кримінальному провадженню, колегія суддів вважає за необхідне клопотання задовольнити скасувати арешт на автомобіль МАЗ 53362, спеціалізований вантажний паливоцистерна, номер шасі НОМЕР_2 , 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , та передати його користь Збройних сил України.

В межах зазначеного кримінального провадження ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.04.2021 року (справа № 553/735/21, провадження № 1-кп/553/154/2021) обвинуваченому ОСОБА_26 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та визначено наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

не відлучатися без дозволу суду із населеного пункту, в якому зареєстрований і проживає обвинувачений;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утриматися від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у вказаному

кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

У зв`язку з широкомасштабною збройною агресією проти України з 24.02.2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, який продовжено Указом Президента України 14 березня 2022 року № 133/2022 (затверджений Законом України № 2119-IX від 15.03.2022) до 26.04.2022 року.

Відповідно до Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 наказано провести загальну мобілізацію.

Згідно із ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на

підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Листом Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» № 1/0/2-22 від 03.03.2022 визначено, що враховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

Оскільки, під час загальної мобілізації обвинувачений ОСОБА_26 був призваний до складу Збройних сил України, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 49 від 11.04.2022, суд вважає за необхідне запобіжний захід відносно нього скасувати.

Виходячи з вищезазначеного, враховуючи проходження військової служби обвинуваченим ОСОБА_26 , є всі достатні підстави скасувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 170-174, 178,201, 314, 316 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_41 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_26 про скасування арешту та скасування запобіжного заходу задовольнити.

Скасувати повністю арешт на автомобіль МАЗ 53362, спеціалізований вантажний паливоцистерна, номер шасі НОМЕР_2 , 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_26 , та відчужити його на користь Збройних Сил України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_26 , обраний ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.04.2021 року - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий - суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3