Справа № 359/2573/22
Провадження № 1-кп/359/426/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2022 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео фіксацією кримінальне провадження №0001534, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2021, що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхній Тагіл, Свердловської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:
03.12.2021 близько 17 години 00 хвилин, в темний період доби, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем «DACIA LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по регульованому перехрестю автодороги вулиці Київський шлях з вулицею Броварською м. Бориспіль Київської області, та виконував маневр повороту праворуч.
Під час руху по зазначеному перехрестю, водій ОСОБА_5 , проявляючи злочинну недбалість, порушуючи п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.2, 16.8 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), не був уважним, не врахував дорожню обстановку та не надав перевагу пішоходу, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_4 , яка рухалася по регульованому пішохідному переходу справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля.
В результаті даної ДТП пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №20 Д від 23.02.2022 відносяться до тілесних ушкоджень середнього степеня тяжкості, так як для зрощення переломів потрібно більше як 21 день.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_5 , який грубо порушив Правила дорожнього руху: п.2.3 «б» ПДР, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.16.2 ПДР, згідно якого на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку; п.16.9 ПДР, згідно якого під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків.
Під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, водій повинен крайню праву (ліву) смуги руху та дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються із інших напрямків.
Порушення ОСОБА_5 п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.2, 16.9 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої ОСОБА_4 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 зазначив, що він примирилася із потерпілою та завдані ним збитки повністю відшкодував та щиро покаявся в скоєному злочині, попросив вибачення у ОСОБА_4 .
Його дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Таку кваліфікацію дій ОСОБА_5 суд вважає правильною.

Під час судового засідання обвинуваченим було подано клопотання про закриття даного кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 46 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з ним.
Відповідно до Постанова ВСУ №5-27кс16 від 31.03.2016, Суд наголошує, що примирення є комплексним, міжгалузевим інститутом кримінального та кримінального процесуального законодавства, спрямованого на задоволення/відновлення прав потерпілого та заохочення позитивної посткримінальної поведінки суб`єкта злочину. На забезпечення дієвості правових механізмів інституту примирення, його цілей і мети впливають «складні» зв`язки між принципами публічності і диспозитивності. Враховуючи високі стандарти, які існують у сфері захисту людини та основоположних свобод, і більшу рішучість, яка відповідно й неминуче вимагається при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства. Суд надає особливого значення існуванню в інституті примирення конкуренції принципів публічності і диспозитивності, яка визначає пріоритети публічного і приватного інтересів та їх взаємозв`язок.
Отже, Суд вважає, що для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія «інтерес». Функціональне призначення категорії інтерес у кримінальному процесі є невід`ємною складовою природи цього феномену. У цьому контексті Суд так само приділяє увагу функціям інтересу, які не можуть бути залишені поза увагою, враховуючи, що питання, порушене заявником, розглядається в площині кримінального процесу.
Захисник у судовому засіданні підтримав волевиявлення позицій обвинуваченого та потерпілої, зауважив, що будь-яких перешкод задоволенню даного клопотання немає.

Прокурор підтримав клопотання та не заперечує проти його задоволення. Зазначив, що це волевиявлення потерпілої та обвинуваченого, що не є порушенням чинного законодавства України.

Вивчивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку із примиренням його з потерпілою, дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час судового засідання повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення. Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Встановлено, що дії ОСОБА_5 кваліфіковано вірно, за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. ОСОБА_5 раніше не судимий. Вчинене ним кримінальний проступок є необережним. Заява потерпілої ОСОБА_4 підтверджує, що вони примирилася. З пояснень наданих потерпілою вбачається, що ОСОБА_5 відшкодував їй завдані збитки в повному обсязі, вона немає до обвинуваченого вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Між обвинуваченим та потерпілою відбулося примирення.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_5 допустимо звільнити від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження належить закрити.

Враховуючи, що судом прийнято рішення про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, що не є реабілітуючою підставою, слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані з призначенням і проведенням судових експертиз в розмірі 2745 грн. 92 коп.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 46, ч. 1 ст. 286 КК України, ст.ст. 42, 100, 284, 318, 323, 324, 350, 372, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у порядку ст. 46 КК України, задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою на підставі ст. 46 КК України.
Кримінальне провадження №0001534, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави Україна, процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 2745 грн. 92 коп.
Речовий доказ в кримінальному провадженні, після набрання ухвалою суду законної сили, автомобіль «DACIA LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить залишити у володінні власника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1