1Справа № 335/4816/20 1-в/335/15/2022
УХВАЛА
Іменем України

12 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ „Центр пробації в Запорізькій області ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 26 КВК України відносно засудженого ОСОБА_5 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:
Начальник Шевченківського районного відділу філії ДУ „Центр пробації в Запорізькій області ОСОБА_4 , звернулася до суду з подання в порядку ч. 3 ст. 26 КВК України, в обґрунтування якого зазначає, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вирок суду набрав законної сили 14.12.2020 року, проте станом на 06.12.2021 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу.

Посилаючись на вимоги ч. 3 ст. 26 КВК України орган пробації просить суд розглянути питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_5 відповідно до закону.

В судовому засіданні прокурор просила подання органу пробації залишити без задоволення у зв`язку з неконкретністю прохальної частини подання, та неможливістю вирішення цього питання за відсутності засудженого.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився.

В судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про поважність причини своєї неявки суд не повідомив.

Рішення суду про примусовий привід останнього від 02.08.2022 року не виконано, відомості про неможливість його виконання на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок суду набрав законної сили 14.12.2020 року.

Згідно до п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України. Це питання має вирішуватись, згідно із ст. 539 КПК України, судом за клопотанням прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважність причини неприбуття.

Одним з важливих принципів пункту 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини є принцип «рівності можливостей», згідно з яким кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості (Ноймайстер проти Австрії (1968)), і жодна з сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Колоцца проти Італії (1985), Моннел та Морріс проти Сполученого Королівства (1987), Боттен проти Норвегії (1996) і Лобо Мачадо проти Португалії (1996) окрім іншого зазначено, що обвинувачувані особи повинні бути присутніми і мати можливість брати участь у судовому розгляді на будь-якому етапі розгляду.

Приймаючи до уваги, що подання органу пробації не конкретизовано в частині яке саме суд повинен розглянути питання, відповідно до ч. 3 ст. 26 КВК України, а також те, що засуджений в судове засідання по розгляду подання не з`являється, прийняті заходи судом щодо сповіщення останнього про день та час судового засідання не надали позитивних результатів, суд вважає за неможливе вирішити дане питання без участі ОСОБА_5 , оскільки можуть бути порушенні законні права та інтереси засудженого, тому подання органу пробації задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ
Подання начальника Шевченківського районного відділу філії ДУ „Центр пробації в Запорізькій області ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 26 КВК України відносно засудженого ОСОБА_5 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2020 року залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1