О К Р Е М А Д У М К А
Вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 27.09.2021 року ОСОБА_1 засуджений за ч.4 ст.358 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі із застосуванням вимог ст.75,76 КК України.
Вироком ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 01.11.2019 року подав уповноваженій особі відділу з питань реєстрації місця проживання/місця перебування фізичних осіб Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації завідомо підроблений документ, а саме нотаріально оформлену заяву ОСОБА_2 як матері про надання згоди на зміну реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .
На вирок потерпілою та її представником, а також захисником подані апеляційні скарги.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.06.2022 р. апеляційні скарги залишені без задоволення, а судове рішення - без зміни.
Реалізовуючи своє право на викладення окремої думки, зазначаю про те, що, з моєї точки зору, апеляційна скарга захисника підлягала частковому задоволенню, а вирок скасуванню із закриттям кримінального провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, виходячи з наступного.
В апеляційній скарзі захисником було заявлено про те, що прокурором не було надано достатніх допустимих та належних доказів для доведеності винуватості ОСОБА_1 в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Частиною 4 ст.358 КК України встановлена відповідальність за використання завідомо підробленого документу.
Як пояснював ОСОБА_1 у суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, він не знав про те, що заява ОСОБА_2 , яка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , про надання згоди на зміну місця реєстрації проживання дитини, яка виготовлена на нотаріальному бланку, що він подав уповноваженій особі відділу з питань реєстрації місця проживання/місця перебування фізичних осіб Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, є підробленою, оскільки раніше таке питання узгоджувалося з ОСОБА_2 і він випадково знайшов заяву серед документів на кухні у квартирі, де раніше проживав разом з дружиною, і вона не мала візуальних ознак підробки.
Посилання на наявність доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний з тією обставиною, що заява ОСОБА_2 про надання згоди на зміну місця реєстрації проживання дитини, яка виготовлена на нотаріальному бланку, є підробленою, у вироку не міститься.
Спростовуючи показання ОСОБА_1 про його необізнаність з тим, що заява ОСОБА_2 є підробленою, суд зазначив, що в силу неприязних стосунків між ними у період використання обвинуваченим заяви, ОСОБА_1 не міг не засумніватися у справжності такої заяви та не міг не усвідомлювати того, що ОСОБА_2 не має жодного бажання йти йому на зустріч та погоджувати зняття сина з реєстрації у спірній квартирі.
Проте такий висновок є лише припущеннями.
Оскільки обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях, а доказів завідомої обізнаності ОСОБА_1 з тим, що він подав відділу з питань реєстрації місця проживання/місця перебування фізичних осіб Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації підроблений документ, матеріали кримінального провадження не містять, то суду апеляційної інстанції необхідно було в порядку ст.417 КПК України скасувати вирок та ухвалити про закриття кримінального провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.
Суддя: ОСОБА_4