1Справа № 335/4243/17 1-кп/335/127/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0004510, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2016 року, за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжя, громадянина України, має вищу освіту, одружений, працює у ТОВ Альфа ЛТД, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2016 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту, перебуваючи в районі Автовокзалу Запоріжжя АС-2, розташованого за адресою: вул. Рекордна, буд.37, м. Запоріжжя, незаконно придбав шляхом привласнення знайденого полімерну коробку помаранчевого кольору з написом Тіс tас апельсин, в якій знаходились 10 поліетиленових зіп-пакетів із кристалічним порошком бежевого кольору та одну полімерну коробку чорного кольору зі смугастим орнаментом, в якій знаходились 11 поліетиленових зіп-пакетів із кристалічним порошком бежевого кольору.

Надалі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, помістив указані зіп-пакети з кристалічним порошком бежевого кольору, який згідно з висновком експерта № 1341 від 01.11.2016 року є психотропною речовиною метамфетамін, маса якого у перерахунку на основу складає 2,6415 гр., до кишені власної куртки та пішки переніс до будинку АДРЕСА_2 , зберігаючи при собі до моменту вилучення працівниками поліції в ході проведення огляду місця події в період часу з 19 годин 20 хвилин до 20 годин 05 хвилин того ж дня.

Метамфетамін згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року (зі змінами та доповненнями), віднесений до категорії психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Відповідно до Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року, загальна маса психотропної речовини метамфетамін, яка у перерахунку на основу складає 2,6415 гр., становить великі розміри.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час судового розгляду прокурором пред`явлене обвинувачення в порядку ст. 338 КПК України не змінювалося.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, не визнав та пояснив, що в один з днів у вересні 2016 року, близько 17 години 30 хвилин, рухався по м. Запоріжжя в напрямку площі Маяковського для зустрічі з друзями. Там був зупинений працівниками поліції, під приводом, що начебто за описом схожий на іншу особу, яка робить «закладки». На їх вимогу показав свої документи, що посвідчують особу. На запитання відповів, що заборонених речей не має. Дозволив їм оглянути кармани одягу, вони запропонували зняти обув. З різних карманів стали діставати дві невеличкі коробки з пластика, а всередині зіп-пакети з порошком рожевого кольору, які невідомо звідки з`явились та раніше їх не було. Їх кількість не пам`ятає. Став висловлювати своє обурення, але вони відповіли, що все буде нормально. Пакети поклали йому в карман, а потім були запрошені поняті. Далі доставили до райвідділу поліції, відмовивши в запрошенні адвоката. Погодився з цим, так як довіряв працівникам поліції та вважав, що це формальність. Там складали якісь документи, але чи був серед них протокол огляду не пам`ятає. Раніше давав інші покази, через погрози працівників поліції про отримання реального покарання у вигляді позбавлення волі. Раніше цих поліцейських не знав, наркотичні засоби не вживає, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Таким чином, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах, ОСОБА_4 не визнав, при цьому зазначив, що він злочин не вчиняв, просив його виправдати.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї винуватості, суд, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин, доведена повністю та підтверджується дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами:

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , пояснив суду, що є колишнім працівником поліції. Восени 2016 року, у складі групи з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проводили заходи з охорони громадського порядку на території м. Запоріжжя. ОСОБА_4 помітили неподалік площі Маяковського, який підозріло нахилявся та щось шукав біля будинку. Він був одягнений в куртку темного кольору та світлі брюки. Вирішили його перевірити на предмет «закладок» наркотичної речовини, запитали чи має заборонені речі. Він відповів стверджувально, що має амфітамін, тому викликали слідчо-оперативну групу. При понятих він добровільно, без примусу видав те, що було при ньому, а саме: дві коробочки, одна з під «тік-так», інша з під навушників, в яких містився 21 зіп-пакетик з речовиною. Пізніше його освідували та в крові виявили наркотичні речовини. Особистий обшук його не проводили.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , показав, що він є співробітником поліції БПС ПОП Скіф. Під час патрулювання території міста Запоріжжя восени 2016 року в кінці дня вже коли темніло помітили невідому особу, якою виявився ОСОБА_4 . Він був одягнений в синю куртку та джинси. Підійшли до нього, представились, запитали чи має заборонені речі. Він відповів, що в курточці лежить «фен». Викликали слідчо-оперативну групу, яка складала документи, запросили понятих. Вилучили зіп-пакети в кількості більше 10. ОСОБА_4 вів себе адекватно, пояснив, що частину вилученого зберігав для себе, а частину для друзів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що співробітником поліції БПС ПОП Скіф. Восени 2016 року разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 здійснювалось патрулювання міста Запоріжжя, під час якого був водієм автомобіля. Помітили раніше невідомого чоловіка, одягненого в чорну куртку, джинси та кросівки, яким виявився ОСОБА_4 . Його зупинили, в коробочках з під «тік так» та з під навушників виявили «стіки» з речовиною білого кольору. Викликали слідчо-оперативну групу, яка вилучала речовину. Чи проводився поверхневий огляд ОСОБА_4 та чи пояснював він щось, не пам`ятає, нагрудних відеокамер не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що перебуває на службі в органах поліції України на посаді слідчого. Восени 2016 року він знаходився на чергуванні у Вознесенівському відділі поліції. Надійшло повідомлення про затримання громадянина з наркотичними засобами в районі площі Маяковського та вул. Незалежної України. Там вже перебували працівники поліції і їх автомобіль, на капоті якого лежала коробочка з зіп-пакетами у кількості близько 10, а поряд стояв ОСОБА_4 , одягнутий в темну болонєву куртку. Запросили понятих, ОСОБА_4 повідомив, що у вилучених зіп-пакетах знаходиться амфітамін. Було складено протокол, зауважень не надходило, адвоката ОСОБА_4 не просив. В протоколі огляду описки не було, а лише не чітко виписана перша цифра.

Інші свідки у кримінальному провадженні в судове засідання на виклики не з`явились. Прокурор на подальшому виклику їх не наполягав та заявив клопотання про відмову від їх допиту.

Показання всіх свідків, допитаних безпосередньо в ході судового розгляду, логічні та послідовні, і тому у суду відсутні підстави вважати їх недостовірними.

Співставляючи та аналізуючи показання обвинуваченого та свідків, дані ними безпосередньо в судовому засіданні, незважаючи на те, що кожен із них спостерігав подію в різний період розвитку ситуації, вказують на скоєння саме обвинуваченим умисних протиправних дій, які полягали у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту психотропної речовини у великих розмірах. Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочину, за наведених у вироку обставин, підтверджується письмовими доказами, які надані прокурором, і які є належними та допустимими та відповідають вимогам, передбаченим ст. 85-87 КПК України, перевірені та оцінені в їх сукупності судом безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 27.09.2016 року з додатком у вигляді фототаблиці, а саме: ділянки місцевості біля будинку №2 по проспекту Маяковського у м. Запоріжжі, під час якого у присутності понятих у ОСОБА_4 вилучено полімерну коробку помаранчевого кольору з написом Тіс Тас апельсин, в якій знаходились 10 поліетиленових зіп-пакетів із кристалічним порошком бежевого кольору та одну полімерну коробку чорного кольору зі смугастим орнаментом, в якій знаходились 11 поліетиленових зіп-пакетів із кристалічним порошком бежевого кольору (т.1, а.с.68-72);
- висновком судової хімічної експертизи № 1341 від 01.11.2016 року, згідно якого, наданий на експертизу кристалічний порошок бежевого кольору у 21 полімерному зіп-пакеті містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальна маса якого у вказаних порошках становить 2,6415 гр. (у перерахунку на основу) (т.1, а.с. 79-83).

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні під час допиту обвинуваченого, ОСОБА_4 заперечував факт того, що він придбав психотропну речовину у великих розмірах шляхом привласнення знайденого та незаконно зберігав її при собі.

Проте, його показання не є послідовними і в судовому засіданні за іншого складу суду раніше давав зовсім інші свідчення частково визнаючи свою вину. Звісно, що така позиція обвинуваченого є його правом, але характеризує його позицію як не щиру, оскільки він погодився надавати свої покази суду.

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 у сукупності з іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, суд вважає, що вони не узгоджуються з іншими доказами, зокрема показаннями свідків, допитаних під час судового розгляду, які у свою чергу є послідовними та незмінними, повністю узгоджуються між собою та з іншими доказами, показаннями інших свідків, протоколами слідчих дій, висновком експертизи, тому суд вважає їх правдивими, що відображають повно та об`єктивно обставини вчинення злочину.

Враховуючи викладене, суд критично ставиться до показань обвинуваченого та вважає доведеним факт незаконного придбання та зберігання психотропної речовини ОСОБА_4 , який мав місце 27.09.2016 року за наведених вище обставин.

Розглядаючи клопотання адвоката ОСОБА_5 (т.1, а.с.84) про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 27.09.2016 року (т.1, а.с.68-72), суд не погоджується з твердженням сторони захисту.

Оцінюючи цей доказ з урахуванням досліджених у судовому засіданні показань свідків та письмових доказів, суд приходить до висновку, що у протоколі огляду місця події допущена описка щодо дати його складення та суд вважає вірною дату проведення огляду місця події 27.09.2016 року.

З урахуванням цього, клопотання адвоката про визнання цього доказу недопустимим задоволенню не підлягає.

До матеріалів кримінального провадження долучено і інші докази, а саме:

- ухвалу слідчого судді від 23.01.2017 року про дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_4 (т.1, а.с.88-89);

- протокол обшуку квартири АДРЕСА_3 від 28.01.2017 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2017 року, в ході якого з квартири ОСОБА_4 вилучено одна книга-тайник; 12 поліетиленових зип-пакетів із кристалічною речовиною білого кольору; одні ваги сірого кольору; чотири пластикові картки OKKO FISHKA та Fresh Card фрешмаркет Брусничка; одну пластикову дошку для нарізання овочів; 63 поліетиленові зип-пакети; один блокнот з рукописними записами (т.1, а.с.90-95);

- висновок судової хімічної експертизи № 1-149 від 06.02.2017 року, згідно якого, на наданих для дослідження книзі, електронних вагах, трьох полімерних картках OKKO FISHKA та одній картці Fresh Card фрешмаркет Брусничка, дошці для нарізання овочів виявлено сліди психотропної речовини , обяг якої обмежено, - метамфетаміну, масу якої встановити неможливо з причини значної адгезії до предмета носія та малої кількості (т.1, а.с. 104-108);

- протокол огляду блокноту білого кольору (т.1, а.с.112-113).

Однак, вказані докази і матеріали, згідно постанови слідчого від 14.03.2017 року (т.1, а.с.109-111) виділені з вказаного кримінального провадження для проведення досудового розслідування в інше кримінальне провадження, про результати якого суду інформацію не надано і до провадження у відношенні ОСОБА_4 , що розглядається судом, не долучались.

Таким чином, оскільки вказані матеріали виділені з цього кримінального провадження, то і в якості доказів в ньому вони використані не можуть бути.

Вищезазначені письмові докази суд вважає неналежними, оскільки вони не підтверджують та не відносяться до обставин події злочину, яка мала місце 27.09.2016.

Стороною обвинувачення ОСОБА_4 інкримінується склад злочину, передбачений ч.2 ст.307 КК України, незаконне придбання, зберігання психотропних речовин у великих розмірах з метою збуту.

Згідно обвинувального акту, «27.09.2016 року приблизно о 18 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах, перебуваючи в районі Автовокзалу Запоріжжя АС-2, розташованого за адресою: вул. Рекордна, буд. 37, м. Запоріжжя, незаконно придбав шляхом привласнення знайденого полімерну коробку помаранчевого кольору з написом Тіс Тас апельсин, в якій знаходились 10 поліетиленових зіп-пакетів із кристалічним порошком бежевого кольору та одну полімерну коробку чорного кольору зі смугастим орнаментом, в якій знаходились 11 поліетиленових зіп-пакетів із кристалічним порошком бежевого кольору.

Надалі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, помістив указані зіп-пакети з кристалічним порошком бежевого кольору, який згідно з висновком експерта № 1341 від 01.11.2016 року є психотропною речовиною метамфетамін, маса якого у перерахунку на основу складає 2,6415 г, до кишені власної куртки та пішки переніс до будинку АДРЕСА_2 , де незаконного зберігав при собі з метою збуту до моменту вилучення працівниками поліції в ході проведення огляду місця події в період часу з 19 годин 20 хвилин до 20 годин 05 хвилин того ж дня».

Однак, звертає на себе увагу той факт, що всі обставини по вказаним виділеним матеріалам відбувались через чотири місяця після подій, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 , і не можуть слугувати доказами подій, які мали місце у зворотному часі.

В зв`язку з цим, суд не приймає їх до уваги при оцінці доказів вини ОСОБА_4 за пред`явленим йому обвинуваченням по вказаному кримінальному провадженню.

Таким чином, досліджені та прийняті до уваги судом докази спрямовані на доказування як вини, так і невинуватості ОСОБА_4 свідчать про наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, № 60/95-ВР (із змінами та доповненнями), обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - види діяльності з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, реалізації (відпуску), ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що дозволяються і контролюються згідно з цим Законом.

Згідно положень ст.2 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, № 60/95-ВР (із змінами та доповненнями) наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори з урахуванням доцільності їх використання у медичній практиці та залежно від ступеня їх небезпечності для здоров`я людини і застосовуваних заходів контролю за їх обігом включаються до відповідно пронумерованих списків таблиць Переліку: таблиця I містить наркотичні засоби, у тому числі рослини, і психотропні речовини, включені до списків N 1, N 2 та N 3, обіг яких на території України заборонено, за винятком їх обігу лише в цілях та на підставах, передбачених статтями 15, 19, 20 цього Закону; таблиця II містить наркотичні засоби і психотропні речовини, включені до списків N 1 і N 2, обіг яких на території України обмежено та стосовно яких установлюються заходи контролю.

Відповідно до ст.2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 року та Списку №1 Таблиці №1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних, речовин і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року (зі змінами та доповненнями) метамфетамін віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані стороною обвинувачення та надані суду у судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вищезазначені докази в повному обсязі доводять вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставин, і зазначені докази містять ті фактичні дані, на підставі яких підтверджується придбання та зберігання при собі обвинуваченим ОСОБА_4 психотропної речовини метамфетамін у великих розмірах, без мети збуту.

Щодо доводів сторони захисту щодо упередженості свідків обвинувачення, суд зазначає, що вони є логічними та такими, що не суперечать зібраним по справі доказам та фактичним обставинам справи. Крім того, дані свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України і давали свідчення під присягою, і при цьому суд ставиться критично до окремих неточностей в показаннях зазначених свідків, а саме тих обставин, які вони не пам`ятають, оскільки вони свідчать лише про те, що з моменту участі їх у слідчих діях до допиту у судовому засіданні минуло більше року, що в силу фізіологічних особливостей людської пам`яті не може не вплинути на відображення в пам`яті свідків всіх обставин того, що сталося і, тим паче, дискредитувати зазначені показання.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо його непричетності до вчинення злочину, не береться судом до уваги, оскільки є суперечливою та повністю спростованою дослідженими судом доказами у своїй сукупності, а саме показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 щодо поведінки обвинуваченого, його пояснень, наданих на місці події, напрямку, в якому рухався останній. Зазначені показання свідків є послідовними та повністю узгоджуються між собою.

Згідно Висновку щодо результатів медичного огляду №5879 від 27.09.2016 року, ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення перебував у стані наркотичного (метамфітаміном і марихуаною) сп`яніння (т.1, а.с.187).

Невизнання обвинуваченим своєї вини, повідомлення ним неправдивих обставин, суд розцінює як спосіб захисту, спрямований на уникнення від кримінальної відповідальності і не бере до уваги показання ОСОБА_4 , оскільки вони є такими що, не підтверджуються жодними фактичними даними та спростовуються дослідженими судом доказами, які в сукупності є логічними, взаємопов`язаними і узгоджуються між собою, а всі вищевикладені докази в своїй сукупності навпаки спростовують їх.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 3 статті 337 КПК України суду з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод надано право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Статтею 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України проголошено принцип презумпції невинуватості, за змістом якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також доказах, одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» із змінами і доповненнями від 18.12.2009 року, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

Разом цим, із наданих обвинуваченням вищенаведених і досліджених судом доказів, не вбачається доведеним умисел та намір ОСОБА_4 на збут психотропної речовини. Доводи прокурора про те, що фасування наркотичної речовини, свідчить про те, що у ОСОБА_4 був намір саме на збут психотропної речовини, є непереконливими, оскільки сам по собі спосіб розфасування, без інших ознак, не свідчить про намір її збуту. За таких обставин висновок про наявність у ОСОБА_4 умислу на збут психотропних речовин, є сумнівним.

Аналізуючи вище наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення у судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 92 КПК України належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не доведено наявність у діях ОСОБА_4 умислу на збут психотропних речовин, оскільки належних доказів матеріали кримінального провадження не містять та їх не було здобуто під час судового розгляду кримінального провадження, обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 , не можуть беззаперечно свідчити про наявність в обвинуваченого умислу на придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, а відтак в силу вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене суд робить висновок про те, що ОСОБА_4 придбав та зберігав психотропну речовину для власного вжитку, а дії обвинуваченого за встановленими судом обставинами, кваліфіковані органом досудового слідства за ч.2 ст.307 КК України, слід перекваліфікувати на ч.2 ст.309 КК України, оскільки мета збуту не підтверджена.

Згідно із Таблицями невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженими наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року, загальна маса психотропної речовини, яка у перерахунку на основу складає 2,6415 гр., становить великі розміри та є підставою для притягнення обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту у великих розмірах.

При визначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого, який не визнав провину, працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його сімейне і матеріальне становище, а також поведінку після скоєного злочину.

Обставини, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України, відсутні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Із урахуванням особи винного, який провину у вчиненому не визнав та не розкаявся, відсутності обставин, що пом`якшують покарання, обставин, що обтяжують покарання, ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особи винного, суд вважає можливим призначити покарання ОСОБА_4 у межах санкції, встановленої ч. 2 ст. 309 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, суд з огляду на особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно (т.1, а.с.118-119), на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.1, а.с.191,192), вважає, що його виправлення можливе без реального направлення до місць позбавлення волі, тобто приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України - з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Зазначене покарання, на думку суду, цілком відповідатиме тяжкості та обставинам вчиненого злочину, особі обвинуваченого, що у сукупності дає підстави вважати, що його буде достатньо для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Згідно довідки про витрати на проведення експертизи № 1341 від 01.11.2016 року, вони склали 1320 гривень 60 копійок (а.с.78, т.1).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави ці документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням положень ст. 100 КПК України.

Цивільні позови по вказаному кримінальному провадженню не заявлялись.

Під час досудового розслідування 28.01.2017 року ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 31.01.2017 року (т.1, а.с.201) відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 31.03.2017 року.

Під час підготовчого судового засідання та судового розгляду відповідних клопотань про його зміну або продовження не надходило.

З урахуванням виду визначеного судом покарання та висновку суду про можливість звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 період знаходження в місцях попереднього ув`язнення з часу затримання 28.01.2017 року по 31.01.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави витрати, пов`язані із проведенням експертизи № 1341 від 01.11.2016 року у кримінальному провадженні у розмірі 1320 (одна тисяча триста двадцять) гривень 60 копійок.

Речові докази:

-один поліетиленовий файл, в якому знаходиться блокнот з рукописними записами;

-один експертний пакет, в якому знаходяться 12 поліетиленових зіп-пакетів з кристалічною речовиною білого кольору, книга: ОСОБА_10 . Избранное, 63 поліетиленові зіп-пакети, ваги сірого кольору, 4 полімерні картки, дощечка для нарізання овочів;

-один поліетиленовий файл, в якому знаходяться 21 поліетиленовий зіп-пакет із психотропною речовиною метамфетамін загальною масою 2, 6215 гр., коробка з етикеткою Тіс-Тас апельсин, двостворчатий футляр із застібкою, два фрагменти вати та фрагмент простроченої тканини чорного кольору, які знаходяться у камері зберігання Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1