Справа № 527/1729/22
провадження № 1-кп/527/200/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2022 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000111 від 11.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщане Куп`янського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, вдівця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в:
Згідно обвинувального акту, 24 серпня 1991 року Верховною Радою УРСР схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією України та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, ІV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_4 , а також інші невстановлені на цей час представники влади РФ, діючи всупереч вимогам пунктів 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV), від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі ЗС РФ) на територію України. Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в АР Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згідно Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Згідно Указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України №7389-ІХ від 18.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022 року).

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_3 з початку вторгнення ЗС РФ на територію України, тобто з 24.02.2022 року по теперішній час, перебуваючи на території с. Кицівка Чугуївського району Харківської області публічно закликав до невизначеного кола осіб до підтримки рішень та дій держави агресора РФ та її збройних формувань. Зокрема, ОСОБА_3 в період часу з 24.02.2022 року по теперішній час, звертаючись до мешканців с. Кицівка Чугуївського району Харківської області, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , заперечував агресію ЗС РФ в Україні, казав, що всі руйнування відбуваються через ЗСУ та після встановлення російської влади в Україні життя покращиться.

Крім того, ОСОБА_3 в кінці травня 2022 року (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у громадському місці, а саме на АДРЕСА_2 в черзі людей за гуманітарною допомогою, являючись громадянином України, публічно висловлював заперечення здійснення Російською Федерацією збройної агресії проти України та закликав до підтримки рішень та дій держави агресора.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 111-1 КК України- публічні заклики до підтримки рішень та дій держави-агресора Російської Федерації та її збройних формувань, тобто колабораційна діяльність.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_10 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно ч. 4. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за ч.1 ст. 111-1 КК України повністю доведена та суд кваліфікує його дії за ч.1 ст. 111-1 КК України, а саме- публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора та її збройних формувань (колабораційна діяльність).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вдівець, пенсіонер, раніше не судимий, та приходить до висновку, що покарання останньому слід призначити у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст.ст.100, 368 - 370,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 10 (десять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1