Справа № 344/769/22
Провадження № 1-кп/344/802/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин.

Так, 08 грудня 2021 року близько 08год. 35хв. ОСОБА_4 перебував на автобусній зупинці, яка знаходиться на Привокзальній площі у м. Івано-Франківську. Перебуваючи на вказаній автобусній зупинці, ОСОБА_4 побачив потерпілу ОСОБА_5 , у сумці якої знаходився гаманець рожевого кольору. У цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, шляхом вільного доступу, таємно викрав з сумки гаманець рожевого кольору, в середині якого знаходилися грошові кошти в сумі 1200 гривень, студентський квиток та паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_2 , виданий 02.11.2021 року на ім`я ОСОБА_5 . Із викраденим майном ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1200 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і беззастережно, підтвердив всі без винятку викладені в обвинувальному акті обставини. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, просив його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу та дають можливість вирішити долю речових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; він не працює; не одружений; на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше не судимий, а також наявність претензій у потерпілої.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку учасників судового провадження, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Крім цього, відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Так, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 слід задовольнити в повному обсязі, оскільки розмір завданих збитків не оспорюється учасниками судового провадження та визнається самим обвинуваченим ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робі на строк 80 (вісімдесят) годин.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , проживаючої по АДРЕСА_3 (одну тисячу двісті) гривень на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Речовий доказ: цифровий носій (диск) із відеозаписами (постанова дізнавача від 10.01.2022 року), залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_6