22.08.2022 Справа № 490/1923/22
н/п 1-кс/490/2149/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджено з прокурором Миколаївської обласної прокурати ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням погодженого з прокурором Миколаївської обласної прокурати ОСОБА_4 про накладення арешту вилучений в ході обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчим відділом Управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2022 за № 0000603, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 114-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що мешканець м. Миколаєва ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 , який з використанням власного аккаунта у кросплатформному месенджері «Telegram» «ZOV I» (ID ) підтримує зв`язки з громадянином України ОСОБА_6 . Зокрема, ОСОБА_5 з використанням вказаного аккаунта поширює інформацію щодо розташування підрозділів Збройних Сил України на території Миколаївської області та поширює інформаційні матеріали, які можуть бути спрямовані на визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, підтримку військових дій з боку рф на території України та політичного керівництва країни-агресора, а також глорифікацію осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України.

Вказану злочинну діяльність ОСОБА_5 здійснює з власного мобільного телефону з номером НОМЕР_1 .

Встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 307601867 власника зазначеної квартира встановити неможливо, однак, 18.08.2022 під час проведення обшуку у вказані квартирі ОСОБА_5 повідомив, що квартира належить йому на праві приватної власності.

У зв`язку з вищевикладеним, маючи достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 вчиняє особливо тяжкий злочин, 18.08.2022 органом досудового розслідування прийнято рішення про проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_5 , в порядку ч. 3 ст. 233 КК України, тобто у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням від знищення майна, яке може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Так, в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Samsung», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_1 ;

- коробка від телефону «Samsung Galaxy S7» з номером НОМЕР_3 .

18.08.2022 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КК України за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився просив розглянути справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням того, що під час проведення обшуку де було виявлено та вилучено речі, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Накласти арешт на вилучене в ході обшуку 18.08.2022 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме:

1. мобільний телефон марки «Samsung», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_1 ;

2. коробка від телефону «Samsung Galaxy S7» з номером НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчими, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000603.

Зобов`язати слідчого або прокурора вручити копії цієї ухвали заінтересованим особам - для відома.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1