У Х В А Л А
Іменем України

"24" червня 2022 р. Справа153/719/22

Провадження1-кп/153/91/22-к

Ямпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Ямпіль Вінницької області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 01.02.2022 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької область, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , близько 07 години 20.01.2022, спільно зі своєю дружиною ОСОБА_7 знаходились за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де між ними виник словесний конфлікт на побутовому грунті, у ході якого у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_8 руками на підлогу та сівши зверху на неї, почав пальцями своїх рук з силою тиснути ОСОБА_7 на очні яблука. У результаті вказаних протиправних дій, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді контузії обох очних яблук, а саме: часткову атрофію зорового нерву, деструкцію скловидного тіла, травматичний мідріаз правого очного яблука, травматичну атрофію лівого очного яблука, гіпертонічну ангіопатію сітківки правого очного яблука з гостротою зору: правим оком 0,3 Д, що не коригується, лівим оком 0, що дорівнюється до сліпоти ока.
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №26 від 11.04.2022 встановлено, що стійка втрата загальної працездатності ОСОБА_7 на обидва ока, у сукупності, на теперішній час, становить 30% (тридцять відсотків), та згідно підпунктів в, г, пункту 2.2.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, вказані ушкодження належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як за ознакою тривалого розладу здоров`я, так і за ознакою втрати загальної працездатності менш як на одну третину (30 %).
Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані, як вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначивши, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 , оскільки в ході судового розгляду доведено вчинення ним зазначеного суспільно-небезпечного діяння, його хвороба не дозволяла і не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та за висновком судово-психіатричної експертизи він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду.

В судовому засіданні особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , пояснив, що в грудні минуло року, точної дати не пам`ятає, він пошкодив очі своїй дружині, а саме: пальцями рук надавив на очні яблука. Чому він це зробив - не знає і пояснити не може, конфліктів з дружиною у нього не було, у нього стався нервовий розлад. Про вчинене дуже шкодує та просить вибачення у дружини. Проти задоволення клопотання прокурора не заперечує.

Законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру не заперечував.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 не заперечував.

Фактичними даними, отриманими із показань потерпілої ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_4 це її чоловік. 20.01.2022 вранці її чоловік лежав на ліжку, після чого піднявся, почав кричати, що буде війна, вона намагалася його заспокоїти та запропонувала поїхати в лікарню, на що він погодився, але потім сказав, що добре себе почуває і відмовився. Після цього вона не пам`ятає, як опинилася на підлозі, і чоловік пальцями давив їй на очі. Внаслідок таких дій чоловіка вона втратила зір і може бачити на теперішній час лише на 30 відсотків. Перед цим за місяць чоловік відмовився пити психотропні таблетки, які йому були призначені, оскільки до цього він двічі лікувався у психіатричній лікарні. Раніше чоловік її ніколи не ображав та не бив. Проти задоволення клопотання не заперечувала.

Відповідно до висновку експертів №26-к від 11.04.2022, згідно даних медичної документації на ім`я ОСОБА_7 , у неї мали місце «Контузія важкого ступеня (мідріаз) правого ока. Рана верхньої та нижньої повік правого ока. Контузія важкого ступеня лівого ока з розривом очного яблука, тотальна гіфема. Посттравматичний субарахноїдальний крововилив лобно-скроневої ділянки. Вкушена рана слизової щоки зліва.». Як свідчать записи в амбулаторних картах Ямпільської ЦРЛ від 17.01.2020 при огляді окулістом у ОСОБА_7 виявлено: гострота зору правим оком 0,6 Д, лівим оком 0,5 Д. Виставлено діагноз: «Далекозорість слабкого ступеня на обидва ока. Пресбіопія.». Під час судово-медичного обстеження ОСОБА_7 експертною комісією 30.03.2022 у неї виявлено наслідки важкої контузії обох очних яблук, а саме: часткову атрофію зорового нерву, деструкцію скловидного тіла, травматичний мідріаз правого очного яблука, після травматичну атрофію лівого очного яблука, гіпертонічну ангіопатію сітківки правого очного яблука з гостротою зору: правим оком 0,3 Д, що не коригується; лівим оком 0, що дорівнюється до сліпоти ока. Враховуючи, що гострота зору правим оком до травми у ОСОБА_7 становила 0,6 Д, а після травми становить 0,3 Д, у відповідності до ст.24 «Инструкции…» О порядке организации и проведения врачебно-страховой экспертизы» стійка втрата загальної працездатності у неї становить 10% (десять відсотків). Гострота зору лівим оком до травми становила 0,5 Д, а після травми гострота зору лівим оком становить 0, що дорівнюється до сліпоти ока і у відповідності до ст.24 цієї Інструкції становить 20 % (двадцять відсотків). Таким чином, у ОСОБА_7 стійка втрата загальної працездатності на обидва ока, у сукупності, на теперішній час становить 30 % (тридцять відсотків). Тому, ушкодження у ОСОБА_7 належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як за ознакою тривалого розладу здоров`я (пункт 2.2.1.в/) так і за ознакою втрати загальної працездатності менш як на одну третину (30 %) (пункт 2.2.1.г/ Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказ МОЗ України від 17.01.1995 р. №6). Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 заподіяні тупим предметом (предметами) і по давності можуть відповідати строку, вказаному у постанові 20.01.2022;
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №44 від 03.06.2022, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді хронічного маячного розладу (F22.0). В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді хронічного маячного розладу (F22.0). ОСОБА_4 в теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду.
Заслухавши в судовому засіданні учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, а також оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

Відповідно до ч.4 ст.503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Частиною 2 ст.19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Згідно з ч.2 ст.513 КПК України суд, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, яка виключає можливість застосування до нього покарання, враховуючи характер та тяжкість захворювання, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, у зв`язку із чим наявні усі правові підстави для задоволення клопотання.

Визначаючи відповідно до ст.94 КК України тип психіатричного закладу, до якого необхідно госпіталізувати ОСОБА_4 , суд враховує висновок судово-психіатричного експерта та характер вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, а тому вважає за необхідне госпіталізувати його до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим режимом нагляду.

Цивільний позов потерпілою особою у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів та судових витрат судом не вирішується, оскільки речові докази та витрати на залучення експертів у справі відсутні.

Запобіжний захід обраний стосовно ОСОБА_4 , у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме; до КНП «ВОКПЛ ім.академіка О.І. Ющенка ВОР» необхідно залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 372, 512, 513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 01.02.2022 стосовно ОСОБА_4 , за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької область, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, примусовий захід медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду.

До набрання ухвалою законної сили, обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до КНП «ВОКПЛ ім.академіка О.І. Ющенка ВОР» (21037, м. Вінниця, вулиця Пирогова, 109) - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 27.06.2022.

Суддя ОСОБА_1