УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна, у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 24.12.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 24.12.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, за підозрою відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочину), передбаченого ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, в якості представника потерпілого допитаний ОСОБА_5 , який у ході допиту пояснив, що внаслідок неправомірних дій посадових осіб Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, при виконанні робіт по об`єкту Нове будівництво огорожі сміттєзвалища поблизу села Богатирівка на території Михайлівської сільської ради за договором про закупівлю робіт №184 від 18.10.2021, державі, в особі Запорізької обласної державної адміністрації, нанесено матеріальні збитки на загальну суму 396 787 гривень 49 копійок. 07.07.2022 представником потерпілого, на адресу СУ ГУНП в Запорізькій області скеровано цивільний позов у кримінальному провадженні. Цивільним позивачем є Запорізька обласна державна адміністрація, відповідачем підозрювана у кримінальному провадженні ОСОБА_4 . У цивільному позові представник потерпілого просить визнати цивільним позивачем Запорізьку обласну державну адміністрацію та стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації кошти у розмірі 396 787,49 гривень.
На підставі зазначеного, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане нерухоме майно, а саме: на 1/7 частку земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215, кадастровий номер :04:003:0111, площею 5,5956 га; 1/7 частку земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215, кадастровий номер :04:003:0087, площею 5,5591 га; земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15, кадастровий номер :01:001:0124, площею 1,3 га; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві власності підозрюваній ОСОБА_4 .
У судове засідання слідчий ОСОБА_3 надав заяву про розгляд клопотання без його участі, та просив клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Встановлено, що СУ ГУНП у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000178 від 24.12.2021 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

23.06.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), які кваліфікуються як розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а також у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

До матеріалів клопотання долучено цивільний позов Запорізької обласної державної адміністрації до ОСОБА_4 про стягнення шкоди у розмірі 396 787,49 гривень, поданий в порядку ст.128 КПК України.
Однак, слідчий суддя констатує, що вказаний цивільний позов не містить підпису уповноваженої особи та ані цивільний позов, ані матеріали додані до клопотання не містять жодної інформації, що вказаний цивільний позов подано та прийнято органом досудового розслідування, в рамках вказаного кримінального провадження, у спосіб, передбачений кримінально-процесуальним законодавством України.
Отже, такі обставини достовірно не свідчать про наявність цивільного позову, поданого в рамках цього кримінального провадження, відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства України.
Крім того, відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що ОСОБА_4 належить на праві приватної власності:

- земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215, кадастровий номер :04:003:0111, площею 5,5956 га, частка власності 1/7;

- земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215, кадастровий номер :04:003:0087, площею 5,5591 га, частка власності 1/7;

- земельна ділянка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15, кадастровий номер :01:001:0124, площею 1,3 га, частка власності 1/1.

Згідно свідоцтва №1 про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , отриманий у відповідь на запит від Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації, зазначене майно належить ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (п.4).
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Частиною 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою..
Метою арешту майна є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Виходячи з аналізу вказаних вимог кримінально-процесуального законодавства України, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим, в порушення вищевказаних вимог законодавства, не доведено наявність обґрунтованого цивільного позову у даному кримінальному провадження, та не доведено вартість майна, на яке просить накласти арешт, що позбавляє можливості встановити, що вартість майна, яке належить арештувати, з метою забезпечення цивільного позову, є співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони цивільному відповідачу здійснювати певні дії.
Отже, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення вказаного клопотання про арешт майна, оскільки доводи, наведені у клопотанні є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не відповідають критеріям розумності та співмірності застосування арешту майна, що свідчить про недотримання вимог встановлених КПК України щодо необхідності такого арешту, передбачених ст.170 КПК України, підстав та мети накладення арешту, що відповідно до ч.1 ст.173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1