Справа № 932/2545/20
Провадження № 1кп/201/235/2021
УХВАЛА

2 вересня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002329 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачені ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисники ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України. Відносно ОСОБА_3 обрано найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого завершується.

В судовому засіданні судом, на виконання вимог ст. 331 КПК України, поставлено питання доцільності продовження цих строків, водночас прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки встановлені судом раніше ризики не зменшились та не змінились.

Крім того, прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 в якому прокурор посилається на те, що ризики також не змінились і не зменшились і запобіжний захід у виді домашнього арешту має бути продовжений.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти вказаного клопотання посилаючись на те, що обвинувачення не обґрунтоване, він перебуває під вартою майже два роки і за цей час його вину не доведено. Інші обвинувачені знаходяться на свободі і не намагаються уникнути суду, не допускають порушень, хоча обвинувачуються у тому ж злочині, а тому просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, та просив обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід, так як він має намір працевлаштуватись на роботу, яка передбачає нічні зміни.

Захисник ОСОБА_9 , заперечувала проти продовження строків тримання під вартою ОСОБА_3 та просила змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що клопотання прокурора не змінюються, а ризики ним не доводяться. На сьогодні ОСОБА_3 тримається під вартою тривалий час, а ОСОБА_4 знаходиться фактично в умовах несвободи. Інші кримінальні провадження щодо обвинувачених не спонукали ОСОБА_4 до втечі і ці кримінальні провадження не доводять винуватості обвинувачених. Обвинувачений ОСОБА_3 позитивно характеризується і має міцні соціальні зв`язки, а тому більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити усі ризики.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 посилаючись на те, що жоден із заявлених прокурором ризиків не обґрунтований, як не обґрунтоване і висунуте обвинувачення. ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки, роботу, він не визнає свою вину і має намір доводити невинуватість, а тому буде з`являтись до суду як це роблять інші обвинувачені, відносно яких відсутні запобіжні заходи. Крім того, триманні під вартою майже два роки свідчить про порушення розумності цих строків згідно критерії ЄСПЛ.

Захисник ОСОБА_12 підтримав думку своїх колег та додав, що в зв`язку з тривалістю кримінального провадження і обставинами, які встановлені на сьогодні, очевидно відносно обвинуваченого можливо визначити розмір застави.

Інші обвинувачені та захисники заперечували проти продовження тримання під вартою обвинувачених посилаючись фактично на ті ж підставі, що описані вище.

Заслухавши учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження в ході якого перевіряється обґрунтованість обвинувачення, яке може бути підтверджене чи спростоване лише вироком суду, а тому до вирішення справи суд не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику ухилення від суду обвинуваченим ОСОБА_3 , оскільки останній, відбуваючи покарання, був притягнутий до відповідальності за спробу втечі з місць позбавлення волі і в даний час додатково обвинувачується в організації втечі з ДУВП, що свідчить про схильність останнього до ухилення від явки до правоохоронних органів та суду з метою уникнення можливого покарання, яке у цьому провадженні є тяжким. Цей ризик з плином часу хоча і зменшується, однак на сьогоднішній день він все ще являється доволі суттєвим, так як між спробами втечі пройшов доволі значний час: перша мала місце під час відбуття покарання обвинуваченим, а підозра у другій виникла нещодавно.

При суд зазначає, що перша спроба втечі знайшла своє підтвердження у вироку, а наявність підозри у другій спробі втечі додатково свідчить про ризик, який не є фактом, а лише гіпотетичною можливістю його настання, яка очевидно існує з огляду на попередню поведінку обвинуваченого.

Також суд вважає встановленим наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного злочину, так як він раніше судимий за вчинення злочину передбаченого ст. 186 КК України і в даний час обвинувачується, крім цього кримінального провадження, ще в ряді інших тяжких злочинів, чого достатньо для висновку про наявність ризику повторного вчинення злочину обвинуваченим. Однак цей ризик з плином часу суттєво зменшився.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно обвинуваченого може бути обрано запобіжний захід.

Також суд вважає встановленим наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 повторного злочину, так як обвинувачений раніше судимий і звільнився після відбуття покарання в березні 2019, після чого знову обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, провадження по яким перебуває не лише в Жовтневому суді, а і в інших судах м. Дніпра, чого достатньо для висновку про наявність ризику повторного вчинення злочину обвинуваченим.

Таким чином судом встановлено наявність ризику визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно обвинуваченого може бути обрано запобіжний захід.

Вирішуючи питання доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, негативних даних про який не має, його соціальні зв`язки, які є доволі міцними, так як останній проживає з цивільною дружиною і має на утриманні дітей, те що він до затримання не був офіційно працевлаштований, однак мав заробіток, позитивно характеризується, приймав активну участь у громадському житті, що вбачається з характеристик, наданих захисником, раніше судимий за вчинення злочину передбаченого ст. 186 КК України, під час відбуття покарання робив спробу втечі за що також був засуджений, звільнився з місць позбавлення волі в травні 2019 року за відбуттям строку покарання, останньому в даний час оголошено про іншу підозру у вчиненні злочину передбаченого ст. 187 та ст. 185 КК України, що в своїй сукупності з ризиками свідчить, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити встановлені ризики, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою на термін в межах визначених КПК України.

В той же час, суд погоджується з доводами захисників про те, що обставини встановлені в судовому засіданні дозволяють більш повно врахувати обставини передбачені ст. 177, 178 КПК України щодо виду запобіжного заходу і свідчать, що визначення застави не буде суперечити загальним засадам кримінального провадження.

Визначаючи розмір застави суд враховує тяжкість злочину, доводи обвинуваченого про наявність заробітку та марки автомобілів на яких пересувався обвинувачений, які відносяться до преміальних, та вважає за можливе визначити заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 237 900 гривень.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, негативних даних про який не має, його соціальні зв`язки, які не є сталими, так як він будучи повнолітнім продовжує проживати з матір`ю, не одружений, не має дітей, до затримання був працевлаштований, приймав активну участь у спортивному житті громади, раніше судимий за вчиненні злочину передбаченого ст. 187 КК України з призначенням покарання у виді 11 років позбавлення волі, звільнився 06.03.2019 за відбуттям строку покарання. Також суд враховує обставини злочину, описані в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, яке являється тяжким, відсутність доказів працевлаштування про яке говорив обвинувачений, що в своїй сукупності з ризиком свідчить, що суспільна небезпека на сьогоднішній день превалює над правом обвинуваченого на свободу, а більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт у нічний час не здатний забезпечити встановлений ризик.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 31 жовтня 2021 року.

Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСАУ в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 237 900 гривень, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі не з`явлення його за викликом до суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Продовжити строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді домашнього арешту у нічний час в період з 21:00 годин до 07:00 годин за адресою: АДРЕСА_2 строком до 01 листопада 2021р.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до суду за його вимогою;

- не змінювати місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 без дозволу суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалу направити на виконання до Кам`янського районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строків тримання під вартою в п`ятиденний строк з дня її проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а обвинуваченим в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1