ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2583/22 Справа № 195/332/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердянську, Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю секретаря ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу шодо ОСОБА_5 , й задоволено клопотання прокурора та продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому до 02.10.2022, включно.
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції, врахувавши, особу обвинуваченого, який не має постійного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків, раніше притягався до кримінальної відповідальності, але на шлях виправлення не став та після направлення обвинувального акту до суду, продовжив вчиняти умисні корисливі злочини, дійшов висновку, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, а більш м"який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе їм запобігти, тому задовольнив клопотання прокурора та продовжив строк дії обраного запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі та в доповненнях до неї, обвинувачений вважає ухвалу необгрунтованою і незаконною, тому просить її скасувати та постановити нову, якою змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, не пов"язаний із позбавленням волі. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, апелянт посилається на те, що ризики, встановлені ухвалою суду та на які посилається прокурор у своєму клопотанні, як на підставу для продовження цього запобіжного заходу, з огляду на тривалість розгляду провадження щодо нього, на цей час перестали існувати та намірів переховуватися від суду він не має, що не було належним чином досліджено та перевірено судом першої інстанції, тому просить ухвалу скасувати.

Відповідно до роз`яснення Верховного Суду від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», враховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.
Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_5 знаходиться в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та на час розгляду скарги у апеляційного суду не має можливості його етапувати до зали судового засідання, тому, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України та необхідності дотримання розумних строків судового розгляду, й відсутності відповідних клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд скарги за відсутності учасників провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, співставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, колегія суддів приходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно із ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою, є можливим.
В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Отже, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу на стадії судового розгляду вирішальним є питання наявності у провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, при постановлені ухвали, належним чином не взяті до уваги вищенаведені норми закону та неповно досліджені обставини, що враховуються при застосуванні та продовженні запобіжного заходу.
Так, апеляційним судом встановлено, що вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.06.2020 (справа №310/11013/18, провадження №1-кп/310/188/2020) ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, строк відбування якого необхідно рахувати з моменту його затримання.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10.02.2021 вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.06.2020 залишено без змін (справа №310/11013/18).
Згідно з довідкою ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» №7/6909/чбн від 27.09.2022 ОСОБА_5 прибув до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» 06.04.2022 по евакуації з ДУ «Вільнянська УВП №11» Запорізької області.
05 серпня 2020 року на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.06.2020 ОСОБА_5 був затриманий.
Оскаржуваною ухвалою від 04.08.2022 щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжений захід у цьому кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою на строк до 02.10.2022.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції з таким рішенням суду не погоджується, з таких підстав.
Апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення на теперішній час не доведено існування у провадженні обгрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки щодо обвинуваченого був ухвалений обвинувальний вирок, який набув законної сили, та яким йому призначене реальне покарання у виді позбавлення волі, яке на цей час ОСОБА_5 фактично відбуває та знаходиться в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».
Згідно положень частини першої ст. 63 КК України, покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Отже, зазначений вид покарання повністю виключає можливість переховування обвинуваченого від суду та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому ризики, на наявність яких у клопотанні посилається прокурор та суд першої інстанції, відсутні.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою у цьому випадку суперечить положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 29 Конституції України, які гарантують право на свободу.
Окрім того, колегія суддів зауважує, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у цьому провадженні.
З огляду на викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що судом необґрунтовано було продовжено у цьому провадженні застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а ухвала - скасуванню, з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4