Провадження № 1-кс/947/5156/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000134 від 05.04.2022 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шаргород Вінницької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючого на посаді начальника оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу ГУНП в Одеській області № 1807 о/с від 29.11.2017 року, підполковника поліції ОСОБА_5 призначено на посаду начальника оперативно-пошукового відділу УКР ГУНП в Одеській області.

Таким чином, помічник начальник оперативно-пошукового відділу УКР ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 є представником органу виконавчої влади, який повинен служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидіяти злочинності, підтримувати публічну безпеку і порядок.

Згідно зі ст. 62 Закону, під час виконання покладених на поліцію повноважень, останній є представником держави, а його законні вимоги є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Отже, зважаючи на обсяг своїх владних повноважень, визначених Конституцією України, Законами України «Про Національну поліцію» та «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», на час вчинення злочину, в силу примітки 1 ст. 364 КК України, начальник оперативно-пошукового відділу УКР ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 був службовою особою, який постійно здійснював функції представника органу державної влади - працівника правоохоронного органу.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено на території України воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який станом на теперішній час продовжено.

Сторона обвинувачення у клопотанні посилається на те, що на початку квітня 2022 року, більш точної дати та часу у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_5 виник умисел на здійснення злочинної діяльності у вигляді незаконного збагачення у складі злочинної групи.

Усвідомлюючи, що для виконання функцій із забезпечення діяльності з організації вимагання грошових коштів та майнових прав необхідне залучення значних людських ресурсів, вирішив створити злочинну групу, учасників якої об`єднати єдиним планом з розподілом функцій кожного, а також особисто приймати участь у діяльності злочинної групи та керувати нею.

Для досягнення своєї злочинної мети, ОСОБА_5 , користуючись зайнятою посадою начальника оперативно-пошукового відділу УКР ГУНП в Одеській області та корисливим мотивом, на початку квітня 2022 року, більш точні дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, залучив до злочинної групи оперуповноваженого УКР ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оперуповноваженого УКР ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помічника оперуповноваженого УКР ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та інших не встановлених на даний час співробітників поліції, які перебували у нього в безпосередньому підпорядкуванні для подальшого отримання неправомірної вигоди внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Вказані особи погодились на участь у вчинюваних злочинною групою кримінальних правопорушеннях, продемонструвавши таку згоду своїми подальшими активними та умисними діями. При цьому, зазначені особи розробили схему та план своєї злочинної діяльності і розподілили між собою функції, спрямовані на досягнення спільного плану, відомого всім учасникам групи.

Так, ОСОБА_5 на початку квітня 2022 року, більш точної дати та часу досудовим розслідування встановити не надалось можливим, діючи у складі злочинної групи, разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими не встановленими на даний час співробітниками поліції, реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом заняття протиправною діяльністю, пов`язаною з вимаганням грошових коштів та майнових прав, визначивши об`єктами посягання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та його цивільну дружину ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_7 , розробив та запланував ряд дій необхідних для досягнення злочинної мети, які, у невстановлений на даний час спосіб та час, довів усім учасникам організованої групи, визначивши ролі кожного з учасників, на що останні надали свою згоду.

При цьому, ОСОБА_5 , взяв на себе роль організатора злочину, став координувати дії співучасників з метою досягнення злочинного результату.

Задля підготовки злочинною групою кримінального правопорушення, ОСОБА_5 використовуючи службове становище та надані можливості внаслідок зайняття посади начальника оперативно-пошукового відділу УКР ГУНП в Одеській області, шляхом моніторингу інформаційно-телекомунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України (система ІПНП) та системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеса (КУ «ЦЕНТР-«077») отримав персональні данні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , у тому числі шляхом вивчення маршрутів пересування встановив їх місце проживання.

Місцем вчинення злочинною групою кримінального правопорушення, ОСОБА_5 визначив квартиру де проживають ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому, 03.04.2022 року, використовуючи службові автомобілі Volkswagen Passat, ВАЗ 21099 та Reno Express, із застосуванням конспірації, шляхом підміни державних номерних знаків, близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інші не встановлені на даний час співробітники поліції заздалегідь прибули за адресою: АДРЕСА_4 .

Реалізуючи злочинний намір, за вказівкою та з відома організатора групи ОСОБА_5 , перебуваючи у форменому одязі з написом «ПОЛІЦІЯ» та відповідною символікою Національної поліції України, одягнувши балаклави чорного кольору із зброєю у руках, близько 11 год. 05 хв. затримали ОСОБА_11 , поваливши його на землю, заломили руки за спину та посадили до автомобіля Reno Express, позбавивши його волі та всупереч волі останнього заволоділи ключами від квартири у якій він проживає, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

У подальшому, близько 11 год. 10 хв. ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими не встановленими на даний час співробітники поліції, самостійно, всупереч волі осіб, які проживають у квартирі, використовуючи відібрані у ОСОБА_11 ключі, в порушення ч. 2 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», без повідомлення мешканців про проведення превентивних поліцейських заходів та причин їх застосування, без доведення до її відома нормативно-правових актів, на підставі яких застосовуються такі заходи, за відсутності отриманої згоди останніх, незаконно проникли до житла, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_4 , де в той час перебувала ОСОБА_12 .

Потрапивши в середину квартири, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими не встановленими на даний час співробітниками поліції, достовірно усвідомлюючи про відсутність жодних правових підстав для проникнення до зазначеної кварти визначених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки не існували невідкладні випадки, пов`язані з рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій, безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, припиненням злочину, що загрожує життю осіб, які знаходяться в житлі або іншому володінні, не маючи жодних правових підстав та добровільної згоди мешканців, розпочали проведення незаконного обшуку у приміщенні вищевказаної квартири. В цей час, застосовуючи фізичний та психологічний тиск на ОСОБА_12 , чим здійснювали контроль над діями потерпілої примушуючи її залишатись на місці.

Побачивши символіку Національної поліції України та зброю у руках поліцейських, потерпіла ОСОБА_12 вимушено підкорилась незаконним вимогам співробітників поліції, які позбавили її волі та можливості вільного пересування.

Діючи згідно розробленого ОСОБА_5 злочинного плану, під час проведення незаконного обшуку, для досягнення злочинної мети учасників злочинної групи, співробітниками поліції нібито відшукано наркотичну речовину.

Разом з тим, близько 11 год. 55 хв., змушуючи підкоритися незаконним вимогам співробітників поліції, останні завели до приміщення квартири ОСОБА_11 , де продовжили позбавляли його волі та можливості вільного пересування.

Після чого, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими не встановленими на даний час співробітниками поліції, почали погрожувати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 їх затриманням, доставленням до відділу поліції та притягненням до кримінальної відповідальності за нібито вчинені злочини у сфері обігу наркотичних речовин, та вимагати у останніх грошові кошти в сумі 20000 доларів США за нібито врегулювання цих питань.

У зв`язку з відсутністю у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 такої суми грошових коштів, під погрозою затримання та забороною вільного пересування ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими не встановленими на даний час співробітниками поліції, примусили ОСОБА_12 надати їм технічний паспорт на належний їй автомобіль Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, 2014 року випуску, код НОМЕР_2 та ключі від нього, для його продажу та зарахування отриманих грошових коштів в суму раніше висловленої вимоги. При цьому уточнивши, що решту грошових коштів необхідно буде передати в подальшому в готівковій формі. З цією метою, поліцейські примушували ОСОБА_12 дзвонити рідним та просити надання грошових коштів у борг.

Після чого, ОСОБА_10 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливий мотив, сфотографував вищевказаний технічний паспорт з автомобілем Hyundai Santa Fe та намагався його збути стороннім особам пропонуючи вартість у розмірі 7000 доларів США, при цьому, змушуючи ОСОБА_12 здійснити перереєстрацію у сервісному центрі майнових прав на автомобіль на особу, яку їй скажуть.

Не знайшовши одразу можливості збути автомобіль, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими не встановленими на даний час співробітниками поліції, реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливий мотив, близько 17 год 38 хв. використовуючи раніше отримані від ОСОБА_12 ключі, умисно, всупереч волі законного власника, повторно, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме: автомобілем Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, 2014 року випуску, код НОМЕР_2 , який був припаркований поруч із будинком за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом його заведення та переміщення у невідомому напрямку для подальшого використання на власний розсуд.

Крім того, продовжуючи погрожування ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було зазначено, що у разі необхідності ОСОБА_12 повинна буде вчинити перереєстрацію у сервісному центрі майнових прав на автомобіль на особу, яку їй скажуть.

Лише після заволодіння вищевказаним транспортним засобом, 03.04.2022 року близько 17 год. 40 хв. учасники злочинної групи, отримавши контактні данні потерпілої ОСОБА_12 , вимагаючи від неї та ОСОБА_11 передачі для них у майбутньому всієї суми грошових коштів, яку до цього було названо потерпілим, дозволили їм покинути приміщення квартири, де останні примусово утримувався за вищевказаних обставин та фактично були позбавлені волі та вільного пересування.

У подальшому, заволодівши транспортним засобом Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, 2014 року випуску, код НОМЕР_2 та спричинивши ОСОБА_12 матеріальну шкоду в загальному розмірі 350935 (триста п`ятдесят тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, учасники злочинної групи покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Далі, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими не встановленими на даний час співробітниками поліції не складено жодного нормативно-правового акту, на підставі якого здійснено затримання та позбавлено волі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , чим відмовлено визнати факт такого затримання та позбавлення волі людини.

Таким чином, сторона обвинувачення зазначає, що реалізуючи свій злочинний умисел, діючи у складі злочинної групи в умовах воєнного стану, використовуючи своє службове становище, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими не встановленими на даний час співробітниками поліції, спільними зусиллями, здійснивши незаконне проникнення до житла та шляхом проведення незаконного обшуку у приміщенні квартири, незаконно позбавляючи волі потерпілих, заволоділи транспортним засобом потерпілої та спричинили матеріальну шкоду в розмірі 350935 (триста п`ятдесят тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, розпорядившись чужим майном на власний розсуд не визнаючи факт затримання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та позбавлення їх волі.

16.06.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

-ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1 КК України за кваліфікуючими ознаками затримання та позбавлення волі людини, вчинене представником держави, з подальшою відмовою визнати факт такого затримання та позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

-ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне проникнення до житла особи, незаконне проведення в ньому обшуку, вчинене службовою особою за попередньою змовою групою осіб;

-ч. 4 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками вимога передачі права на майно з погрозою обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілих (вимагання), вчинене службовою особою з використанням свого службового становища за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану;

-ч. 3 ст. 289 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне заволодіння транспортним засобом вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати, виготовити або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Враховуючи викладені вище обставини, сторона обвинувачення вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, а тому слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, вказане клопотання просив задовольнити.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення з огляду на те, що підозра, пред`явлена її підзахисному є необґрунтованою, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначені стороною обвинувачення у клопотанні, відсутні. Додала характеризуючі матеріали на підозрюваного та звернула увагу суду на те, що підозрюваний характеризується за місцем мешкання та за місцем роботи виключно з позитивної сторони. Просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.
16.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

-ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1 КК України за кваліфікуючими ознаками затримання та позбавлення волі людини, вчинене представником держави, з подальшою відмовою визнати факт такого затримання та позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

-ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне проникнення до житла особи, незаконне проведення в ньому обшуку, вчинене службовою особою за попередньою змовою групою осіб;

-ч. 4 ст. 189 КК України за кваліфікуючими ознаками вимога передачі права на майно з погрозою обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілих (вимагання), вчинене службовою особою з використанням свого службового становища за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану;

-ч. 3 ст. 289 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне заволодіння транспортним засобом вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: заявою про злочин ОСОБА_12 від 05.04.2022 року; протоколами допитів потерпілого ОСОБА_11 (у тому числі в порядку ст. 615 КПК України), який підтвердив факт затримання, проведення обшуку, вилучення авто, пред`явлення вимоги щодо продажу авто; протоколами допитів потерпілої ОСОБА_12 (у тому числі в порядку ст. 615 КПК України), яка підтвердила факт затримання, проведення обшуку, вилучення авто, пред`явлення вимоги щодо продажу авто; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (співмешканці), які підтвердили факт затримання, проведення обшуку та заволодіння автомобілем; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 (перекуп) (у тому числі в порядку ст. 615 КПК України), який підтвердив факт продажу авто; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 начальника СКП ВКП ОРУП

№ 1, який здійснював моніторинг відомостей в базі ІПНП, Безпечне місто, Цунамі, (кол. Армор) щодо ОСОБА_11 , за усною домовленістю із ОСОБА_5 ; протоколом пред`явлення до впізнання з потерпілим ОСОБА_11 , який впізнав ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення до впізнання з потерпілою ОСОБА_12 , яка впізнала ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення до впізнання зі свідком ОСОБА_14 , який впізнав ОСОБА_5 ; сукупним аналізом з камер зовнішнього спостереження на яких зафіксовано рух співробітників поліції, зміну номерних знаків на автомобілях, затримання громадян, входження в під`їзд, користування ліфтом, приїзд особи якій намагалися збути транспортний засіб та інше (складено 10 протоколів огляду відеокамер); протоколом слідчого експерименту проведеного із потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , згідно якого останні відтворили події протиправних діянь працівників поліції; аналізом мобільних трафіків, яким підтверджено перебування працівників поліції на місці події; протоколами за результатами проведення НСРД (де задокументовано факт повернення автомобіля Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 оперуповноваженим ВОП УКР ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 ); відомостями з ГУНП в Одеській області щодо відсутності кримінального провадження, а також ОРС, будь-яких заяв про вчинення злочину, в межах якого б здійснювалось затримання потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , проведення у них обшуків; отриманими відомостям з ГУНП в Одеській області, згідно яких ОСОБА_5 , здійснював моніторинг відомостей в базі ІПНП, щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , та інших; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_15 (перекуп), згідно якого виявлено переписку між ним та ОСОБА_10 щодо продажу авто, а також наявним листування ОСОБА_10 в месенджері Watsapp у якому останній 03.04.2022 року надсилає перекупу фотографії технічного паспорта та автомобіля Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , у тому числі пропозиція продажу за 7 000 доларів США; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_9 , згідно якого ОСОБА_5 надавав вказівки щодо моніторингу пересування авто, якому також наявне листування ОСОБА_5 в месенджері Telegram у якому останній 01.04.2022 року, 02.04.2022 року та 06.04.2022 року надсилав ОСОБА_9 особисті данні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та фотографії Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 .; товарознавчою експертизою щодо вартості авто Hyundai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , згідно якої вартість авто складає 350935 грн.; протоколом огляду квартири за місцем проживання, проведення обшуків та затримання потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколами обшуку за місцем проживання працівників поліції. Згідно яких під час обшуків вилучено змінені номерні знаки на яких пересувались працівники поліції під час вчинення злочину та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України та не погоджується із посиланням сторони захисту на необґрунтованість підозри.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу на те, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У клопотанні про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 сторона обвинувачення вказує на існування ризиків, передбачених п. п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний, будучи начальником управління карного розшуку, ознайомлений з тактикою та методами розшуку осіб у кримінальних провадженнях, у тому числі шляхом проведення негласних (слідчих) розшукових дій, а тому здобуті знання під час проходження служби у органі Національної поліції може використати з метою власного переховування від органу досудового розслідування з метою уникнення настання кримінальної відповідальності, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 2 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає вказані ризики недоведеними стороною обвинувачення, з огляду на наступне.

Слідчий суддя вважає, що у клопотанні відсутнє належне обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення щодо того яким чином підозрюваний буде мати можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або яким чином він буде перешкоджати кримінальному провадженню, так як, ухвалою слідчого судді підозрюваного ОСОБА_5 було відсторонено від посади начальника оперативно-пошукового відділу УКР ГУНП в Одеській області,а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що вказані ризики не знайшли свого підтвердження.
Також, посилання сторони обвинувачення на те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, на думку слідчого судді є необґрунтованим, адже сторона обвинувачення у клопотанні не зазначає на яких саме свідків може впливати підозрюваний.
Крім цього, слідчий суддя звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не доведено те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу з покладенням на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні не буде достатнім для запобігання можливості існування вказаного ризику.
Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя погоджується із стороною захисту, що вказаний ризик також не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання.
Так, щодо ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, вказаний ризик не є обґрунтований, так як стороною обвинувачення не надано даних, що вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності чи має намір вчинити кримінальне правопорушення, або відносно нього відкритті інші кримінальні провадження.
4.3. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, встановлений в судовому засіданні ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також характеризуючі дані підозрюваного, відповідно до яких підозрюваний: має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем проживання, працює в правоохоронних органах з 2001 року, має вдосталь відзнак за несення служби в поліції, слідчий суддя приходить до переконання про можливість запобігання встановленому ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу і в повній мірі буде здатним запобігти встановленому ризику.
Керуючись, ст. ст. 177, 178, 179, 194, 309, 374 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000134 від 05.04.2022 року відносно ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 16.08.2022 року, в межах строку досудового розслідування, а саме:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора чи суду на визначений ними час;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 .
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1