У Х В А Л А

про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою

копія
Справа № 401/1941/21 Провадження № 1-кп/401/94/22

18 травня 2022 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000259, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу тримання під вартою на 60 днів. Клопотання прокурор мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий. Ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання слідчим суддею обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не перестали існувати, а підстави для зміни або скасування обраного запобіжного заходу відсутні. Прокурор зазначив, що у справі існують такі ризики, що обвинувачений будучи на свободі стане переховуватися від суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 , просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду клопотання прокурора за відсутності захисника, та не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та доведеним, а тому строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно продовжити з таких підстав.

Кримінальне правопорушення, вчинення якого ставиться у провину обвинуваченому, є особливо тяжким злочином, за який кримінальним законом передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі.
Розгляд обвинувального акту у даному кримінальному провадженні розпочато, при цьому строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується до завершення судового розгляду.

Обвинувачений утримується під вартою в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» м. Кропивницький.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою сторона захисту суду не надала, і в судовому засіданні їх не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Маркучі Свободненського району Амурської області Російської Федерації, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, та 13 липня 2020 року звільнений із Петровської ВК № 49 по відбуттю строку покарання.
Суд вважає, що прокурором повністю обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та доведено, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дані висновки судом зроблено з таких підстав.

Суд зазначає, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності та проти життя і здоров`я особи, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та наразі обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого умисного злочину проти власності. Він не має постійного джерела заробітку, за місцем проживання характеризується негативно. Вказане, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , свідчить про реальність ризиків, визначених п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду і вказує на очевидну небезпеку можливості його ухилення від правосуддя та продовження злочинної діяльності у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Доведені прокурором ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою та вказують про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно п. 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» від 20 серпня 2010 року, яке набуло статусу остаточного, суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, встановлені обставини дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити новий злочин, а застосування інших більш м"яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З підстав п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України судом розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 22, 26, 177, 178, 182, 183, 331, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, до 16 липня 2022 року, включно.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому, захиснику та до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» м. Кропивницький.

Ухвала суду про продовження строків дії запобіжних заходів підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом