Справа № 461/2564/22
Провадження № 1-кс/461/3437/22
17.08.2022 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -
12.08.2022 року ОСОБА_4 , як власник майна, звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить скасувати повністю арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.07.2022 року у справі №461/3481/22 на належні йому мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro max» ІМЕІ НОМЕР_1 та сім карту оператора «Київстар» НОМЕР_2 .
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.07.2022 року надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі марки KIA Cadenza, 2013 р.в. д.н.з. НОМЕР_3 , який перебуває у власності та користуванні ОСОБА_4 , з метою відшукання майна, яке було здобуте злочинним шляхом та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, які мають значення для встановлення істини в справі, зокрема мобільних телефонів, сім-карт з яких телефонують заявнику та ведуть смс переписку. Однак, ОСОБА_4 непричетний до вчинення жодних кримінальних правопорушень, йому не оголошено підозри, не вручено обвинувального акту, відсутні докази, які б свідчили про його причетність до вчинення злочину. ОСОБА_4 ніколи не був та не є старшим прикордонної зміни МПП «Смільниця», натомість, він перебуває на посаді помічника начальника відділу начальника кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і його робота безпосередньо не пов`язана із переміщенням осіб через пункт пропуску. Також вказує, що він не належить до списку осіб, допущених до самостійного несення служби в прикордонному наряді « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що виключає можливість використання ним підлеглих працівників та сприяння в безперешкодному переміщенні осіб через пункт пропуску. Також вказує, що він ніколи не спряв в безперешкодному переміщенні осіб через пункт пропуску за вказівкою ОСОБА_6 та ніколи не отримував ніяких коштів за начебто вчинення вищевказаних дій. На підставі вищевказаної ухвали 14.07.2022 року проведено обшук в автомобілі марки «КІА Cadenza» 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , під час якого вилучається належний ОСОБА_4 мобільний телефон з сім-картою. 18.07.2022 року на вказаний телефон та сім-карту ухвалою слідчого судді накладено арешт. Вважає, що відсутні підстави для арешту вказаного майна, оскільки на таких предметах відсутня будь-яка інформація, що має значення для даного кримінального провадження та пройшла значна кількість часу з моменту накладення арешту на майно, якої було достатньо для того, щоб сторона обвинувачення дослідила телефон та сім-карту і отримала необхідну інформацію. Також відсутні будь-які дані про проведення стороною обвинувачення процесуальних дій із арештованим майном, що виключає необхідність накладення арешту.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 клопотання про скасування арешту на майно підтримали з підстав, викладених у такому та просили клопотання задовольнити.
ОСОБА_4 надав додаткові пояснення про те, що в пам`яті його телефону справі є різні довідки і документи, які надсилають його знайомі, знаючи, що він працює в прикордонній службі і може проконсультувати з приводу виїзду за кордон, однак він не знає чи ці довідки підроблені чи ні.
Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 надав додаткові пояснення про те, що після того, які слідчий під час обшуку вилучив вказаний телефон, ОСОБА_4 надав всі паролі від нього та активно співпрацював із слідством. Також наголошує на тому, що ОСОБА_4 не є ні підозрюваним, ні свідком у кримінальному провадженні, а його незаконно позбавили права власності на його майно. Також вказав, що ОСОБА_7 ОСОБА_4 знає з дитинства. Крім цього, пояснив, що ОСОБА_4 , парцюючи помічником начальника відділу начальника кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не здійснює пропуску людей через митний кордон, а також не має жодних підлеглих, тобто не може давати іншим вказівки щодо пропуску осіб через державний кордон.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Надав пояснення про те, що ухвалою слідчого судді також надано тимчасовий доступ до інформації, яка міститься на вказаному мобільному телефоні, строк дії якої один місяць. На даний час інформація, яка міститься в мобільному телефоні є вилученою, знайдено фотографії довідок, які могли використовуватися для перетину кордону та на даний час встановлюється чи такі не є підробленими. А відтак, просить зберегти накладений арешт з метою завершення опрацювання інформації.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.
У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11.07.2022 року надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі марки KIA Cadenza, 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , який перебуває у власності та користуванні ОСОБА_4 , з метою відшукання майна, яке було здобуте злочинним шляхом та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, які мають значення для встановлення істини в справі, зокрема грошові кошти отримані злочинним шляхом від гр. ОСОБА_8 , світлокопії особистих документів на ім`я гр. ОСОБА_8 , іншого роду документи, які підтверджують організацію виїзду останнього за межі території України, а також організації виїзду інших осіб, штампи, бланки, печатки від різного роду медичних установ чи підприємств, які використовуються для створення фіктивних документів, а також з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема виявлення та вилучення мобільних телефонів, сім-карт з яких телефонують заявнику та ведуть смс переписку, комп`ютерної техніки, на якій здійснювалось виготовлення фіктивних документів, банківських карток, на які здійснюється перерахунок завдатку, а також інших документів, які б містили інформацію про злочини або сліди вчиненого злочину зокрема в тому числі нотаток, чорнових записів, тощо.
14.07.2022 року на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, проведено обшук у автомобілі марки «KIA Cadenza», 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 , в ході проведення якого було вилучено мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro max» НОМЕР_4 та сім карту оператора Київстар НОМЕР_2 .
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18.07.2022 року накладено арешт на речі, вилучені в ході проведення обшуку автомобіля марки «KIA Cadenza», 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , що належать ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro max» НОМЕР_4 та сім карту оператора Київстар НОМЕР_2 .
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту було те, що мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro max» НОМЕР_4 та сім карта оператора Київстар НОМЕР_2 , відповідали критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України щодо речового доказу.
У відповідності до ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
При цьому, слідчий суддя приймає до уваги та враховує ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як стороною обвинувачення не представлено слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Згідно з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСі" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Як вбачається з пояснень слідчого, наданих в судовому засіданні, на даний час інформація, яка містилась у вказаному мобільному телефоні є вилученою та опрацьовується, оскільки може мати значення для встановлення обставин в кримінальному провадженні.
А відтак, доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з забороною користування, слідчому судді не надано.
При цьому слідчий суддя враховує, що положеннями ст.100 КПК України передбачена можливість передання на відповідальне зберігання речових доказів власнику, тому вбачається можливим в подальшому застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, скасувати накладений на нього арешт в частині заборони користування даним майном та передати це майно його власнику на відповідальне зберігання.
Відповідно до норм Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженого Наказом від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125, під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям) (пункт 12).
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обставини, які були враховані слідчим суддею при накладені арешту на майно, на даний час частково перестали існувати, а тому в подальшій забороні користуватися телефоном відпала потреба, оскільки інформація, яка може мати значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні є вилученою та перевіряється.
Керуючись ст. 2, 7, 63-2, 98, 100, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в :
клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Передати на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , гуртожиток, мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro max» ІМЕІ НОМЕР_1 та сім карту оператора «Київстар» НОМЕР_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18.08.2022 року о 13.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1