Справа № 188/313/22
Провадження № 1-кп/188/107/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000041 від 22.07.2020р. відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Більче Золоте

Борщівського району Тернопільської області, мешкає за

адресою:

АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 , громадянин України,

освіта середня-спеціальна, військовослужбовець військової

служби за контрактом, який проходив військову службу у військовій

частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 2 гармати

1 взводу 6 гарматної артилерійської батареї 2 гарматного

артилерійського дивізіону у військовому званні «солдат», раніше

не судимий, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України, -

за участю прокурора: ОСОБА_4 в режимі відеоконференції

за участю обвинуваченого: ОСОБА_3 в режимі відеоконференції

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

На підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VII, в Україні з 18 березня 2014 року розпочався особливий період, який діє по даний час.

ОСОБА_3 призначено на посаду номера обслуги 2 гармати 1 взводу 6 гарматної артилерійської батареї 2 гарматного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 та останній приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.

03 жовтня 2016 року солдат ОСОБА_3 діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин самовільно залишив місце служби, а саме: територію підрозділу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що на той час дислокувалась у АДРЕСА_3 , убувши до місця свого проживання за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби.

Незаконно перебуваючи поза місцем служби, за місцем свого мешкання, солдат ОСОБА_3 проводив час вільно, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Протягом всього часу незаконного перебування за межами військової частини солдат ОСОБА_3 переховувався від правоохоронних органів та приховував від оточуючих свою належність до Збройних Сил України. Крім того, усвідомлюючи всю протиправність своїх дій та маючи можливість повернутися на місце служби, останній ніяких заходів для цього не вживав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю.

Суд, враховуючи думку прокурора, бажання обвинуваченого, керуючись ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Докази у відповідності до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України є законними і отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

У відповідності зі ст. 18 Кримінального кодексу України обвинувачений - фізична особа, яка досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні доказана повністю зібраними доказами в сукупності, факт скоєння ним кримінального правопорушення є повністю доведеним та таким, що не підлягає сумніву.

Суд вважає юридичну кваліфікацію скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення вірною за ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує, що він раніше не судимий, довідками Комунального некомерційного підприємства «Заліщицька центральна районна лікарня» Заліщицької районної ради підтверджується, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проходження військової служби характеризується негативно, не працює, розкаявся у скоєному.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України є такою, що пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриття злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, є такими, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, призначивши покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1