КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №635/7111/17
Провадження № 1-і/552/12/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2022 Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000867 від 03.11.2015,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернулась до Київського районного суду м. Полтави з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000867 від 03.11.2015.

Клопотання обґрунтувала тим, що на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000867 від 03.11.2015 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187, ч. 3 ст.357, ч.3 ст.146, ч.2 ст.364, ч.1 ст.382, ч.1 ст.14, ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2017 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжено.

Приймаючи до уваги те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується, виникла необхідність у вирішенні питання щодо його продовження.

Ризики, які враховані слідчим суддею під час застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу та під час його подальшого продовження існують і на даний час, та необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, які скоєнні у складі злочинної організації, із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, непрацевлаштований, єдиним джерелом його доходів була злочинна діяльність, в зв`язку з чим маються достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою, знаходячись на свободі та маючи зв`язки у правоохоронних та інших органах влади може вплинути на потерпілих, свідків, а тому перебуваючи на свободі, усвідомивши можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватися від суду тобто вдатись до втечі.

Крім того, з урахуванням відсутності постійного місяця роботи, а відтак і законного джерела для існування, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, про наявність ризиків, які передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу також свідчать наступні обставини: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; розмір майнової шкоди, завданої ОСОБА_6 ; ризик продовження противоправної поведінки; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи; можливість переховуватись від суду. Також обвинувачений ОСОБА_6 раніше працював в органах внутрішніх справ України, а тому може використовувати спеціальні знання та навички набуті під час проходження служби в правоохоронних органах з метою уникнення кримінальної відповідальності; можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків, з урахуванням, що у судовому засіданні свідки ще не допитані.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Можливість призначення покарання обвинуваченим у вигляді реального позбавлення волі, може викликати загрозу їх втечі, про що також викладена правова позиція ЄСПЛ у своїх рішеннях.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, в яких він є активним учасником злочинної організації, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочинів, вчинених із застосуванням насильства та з погрозою його застосування. Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повністю відповідає характеру і тяжкості діянням, яке інкриміновано органом досудового розслідування, а відтак виправдовує подальше тримання під вартою та допомагає уникнути вищезазначеним ризикам.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити правильну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Під час розгляду клопотання прокурор Полтавської обласної прокуратури клопотання підтримав та просив задовольнити, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 в задоволенні клопотання просив відмовити та замінити запобіжний захід на більш м`який.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши сторін, суд приходить до наступного.

На розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження №0000867 від 03.11.2015 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.289, ч.4 ст.187, ч. 3 ст.357, ч.3 ст.146, ч.2 ст.364, ч.1 ст.382, ч.1 ст.14, ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

Згідно розпорядження Голови Верховного суду №7/0/9-22 від 14.03.2022 на підставі ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено за Київським районним судом м. Полтави.

На даний час обвинувачений ОСОБА_6 утримується у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», згідно довідки від 10.03.2022 доступ до глобальної мережі інтернет відсутній у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, тому проведення засідань з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в режимі відеоконференцій не можливе.

Відповідно до п. 7 роз`яснення Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду, якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, яке скоєно у складі злочинної організації, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, а саме за ч.1 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 28, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 28, ч.1 ст. 14, ч.4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2017 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжено.

При цьому обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень була врахована при обранні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.03.2022 ОСОБА_6 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.03.2022.

Метою продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на даний час, відповідно до ст. 177 КПК України, є: забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання: впливати на свідків та потерпілих в кримінальному провадженні; спробам переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності; продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, яке скоєно у складі злочинної організації, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства. Також обвинувачений ОСОБА_6 раніше працював в органах внутрішніх справ України, а тому може використовувати спеціальні знання та навички набуті під час проходження служби в правоохоронних органах з метою уникнення кримінальної відповідальності; можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків, з урахуванням, що у судовому засіданні свідки ще не допитані.

Тобто, на даний час ризики, визначені в попередніх ухвалах суду про обрання та продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися.

При цьому застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути вищезазначені ризики.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Отже, суд вважає, що з врахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення їх винуватості, також враховуючи кількість і характер наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, є достатніми для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України.

При цьому застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути вищезазначені ризики.

Також, враховуючи складність кримінального провадження, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити на 60 днів.

Враховуючи вищезазначене, клопотання прокурора підлягає задоволенню, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.314-316 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави до 22 травня 2022 року включно, в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1