Справа № 513/1291/16-к
Провадження № 1-кп/513/1/22
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заступника керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата Одеської області клопотання захисника про закриття кримінального провадження за № 0000587 від 30.10.2015 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Світлодолинське Саратського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого у Фермерському господарстві "Андріївське-2015", одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

як зазначено в обвинувальному акті, 25 жовтня 2015 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на ділянці місцевості, розташованої напроти будинку АДРЕСА_2 , під час суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин зі ОСОБА_6 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, умисно, наніс йому один удар головою в область носа, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа.

Вказані ушкодження не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання, яке обвинувачений ОСОБА_5 підтримав, про закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Клопотання обґрунтувала тим, що потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 неодноразово, а саме: 28.07.2021 року, 23.09.2021 року, 21.10.2021 року, 09.11.2021 року, 09.12.2021 року, 24.12.2021 року, 03.02.2022 року, 15.03.2022 року, 15.04.2022 року, 24.05.2022 року не з`являлися в судові засідання, про причини неявки суд не повідомляли.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження за ч. 2 ст. 125 КК України є справою приватного обвинувачення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 6 ст. 340 КПК України повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття, прирівнюється до його відмови від обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 були належним чином неодноразово повідомленими про день, час та місце судових засідань, а також про те, що їх явка в судові засідання визнана судом обов`язковою (т.1 а.с.181-182, 195-196, 224, 226, 234; т.2 а.с. 6-7; 16-17; 25-26, 46, 116-117, 122-124, 131-133, 180-184, 191-192, 198, 201, 210-212, 235-237, 238, 244, 248; т.3 а.с.8, 11, 16, 22, 26, 28, 43, 51, 54, 58, 61, 69, 72, 78, 84).

У своїх заявах представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 просив провести судові засідання, призначені на 02 листопада 2018 року, 15 грудня 2018 року та 16 червня 2020 року за їхньої відсутності (т.1 а.с. 198, 207, т.2 а.с. 134). В подальшому представник потерпілого просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю в іншому провадженні (т.2 а.с. 28, т.2 а.с. 162) та у зв`язку із продовженням карантину (т.2 а.с.125).

Потерпілий та його представник були належним чином повідомленими про розгляд справи, зокрема на 23.09.2021 року, 21.10.2021 року 09.11.2021 року, 09.12.2021 року, 24.12.2021 року, 03.02.2022 року, 15.03.2022 року, 15.04.2022 року, 24.05.2022 року та 15.06.2022 року (т.3 а.с.8, 11, 16, 22, 26, 28, 43, 51, 54, 58, 61, 69,72, 81,84).

Проте потерпілий та його представник в судове засідання 15.06.2022 року повторно не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили, не надали жодного доказу на підтвердження поважності причин неприбуття, не зважаючи на процесуальний обов`язок надати суду підтвердження поважності причин неприбуття у судові засідання

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання адвоката та закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника з наступних підстав.

За положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з пунктом 19 ч.1 ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

Однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка відповідно до ч.1 ст.26 КПК України полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених зокрема статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження).

Згідно з пунктом 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Отже кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, не пов`язаним з домашнім насильством.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.57 КПК України потерпілий зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття.

Об`єктивних доказів неможливості прибуття потерпілого та його представника в судові засідання з поважних причин суду надано не було.

Відповідно до змісту ч. 6 ст. 340 КПК України повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття після настання обставин, передбачених у частинах другій і третій цієї статті, прирівнюється до його відмови від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 p., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253-В).

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі "Пономарьов проти України" (заява №3236/03), сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та "Трух проти України", заява № 50966/99 від 14.10.2003 року).

Неодноразове неприбуття потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 без поважних причин в судові засідання, ураховуючи, що їх явка визнана судом обов`язковою, неповідомлення суд про неможливість прибути за викликом, про наявність поважних причин неприбуття розцінюється судом як відмова потерпілого від обвинувачення.

Суд зазначає, що чисельні неявки потерпілого та його представника впливають також на дотримання розумних строків у цьому кримінальному провадженні, а тому суд, з урахуванням наведеного вище, вважає за необхідне закрити кримінальне провадження у зв`язку із пасивною відмовою потерпілого від підтримання ним обвинувачення у кримінальному провадженні приватного обвинувачення.

Відповідно до абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Ураховуючи викладене, приймаючи до уваги, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, яке не пов`язане з домашнім насильством, прокурор, обвинувачений та захисник не заперечували проти закриття кримінального провадження, а також те, що розгляд справи за відсутності потерпілого та його представника, які тривалий час не з`являються без поважних причин до суду, є неможливим, суд дійшов висновку, що потерпілий фактично відмовився від обвинувачення, тому кримінальне провадження підлягає закриттю.

Представником потерпілого адвокатом ОСОБА_8 у рамках зазначеного кримінального провадження було подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральної (немайнової) шкоди в розмірі 64000 гривень (т.1 а.с. 42-44).

Відповідно до ч. 5, 7 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

За положеннями частини 3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

У відповідності до частини 1 ст. 326 КПК України якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею.

Цивільний позов може бути розглянутий за відсутності цивільного позивача, його представника чи законного представника, якщо від нього надійшло клопотання про розгляд позову за його відсутності або якщо обвинувачений чи цивільний відповідач повністю визнав пред`явлений позов.

Як встановлено у зазначеному провадженні цивільний позивач ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 в судові засідання неодноразово не прибували, клопотань про розгляд позову за їхньої відсутності до суду не надали, а обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов не визнав повністю.

У зв`язку із чим, на підставі положень ч.1 ст.326 КПК України цивільний позов належить залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 26, 57, п. 7 ч. 1, ч. 7 ст. 284, ч.6 ст. 340, п. 1 ч. 1 ст. 477, 128, 129, ч.ч. 1,2 ст.326, 369-372, 395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

клопотання захисника задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0000587 від 30.10.2015 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Залишити без розгляду цивільний позов ОСОБА_6 в особі представника адвоката ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію ухвали надіслати потерпілому та його представнику.

Суддя ОСОБА_1