Справа № 296/2744/22
Ухвала
Іменем України

06 червня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, громадянина України, розлученого, на утриманні малолітня дитина, президент благодійного фонду «Комбат ЮА», з вищою освітою, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.2 п.2 ст.115 Кримінального кодексу України, ч.1 ст.28, ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні №0000044 від 07.03.2021,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого просить продовжити застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави в порядку ч.4 ст.183 КПК України.
В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_8 зазначає, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 в Україні оголошено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
24 лютого 2022 року ОСОБА_9 призвано на військову службу до Збройних Сил України та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
07 березня 2022 року, близько 15 години 20 хвилин разом із ОСОБА_7 , знаходились в подвір`ї господарства ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де побачили на той час невідомих раніше їм малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були одягнуті у камуфляжний одяг та при собі мали іграшкову дитячу зброю, побачивши останніх, почали втікати. У цей час та в цьому ж місці, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 наказали їм зупинитися, проте ОСОБА_11 та ОСОБА_12 продовжили втікати не виконуючи наказ останніх, після чого в ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виник раптовий прямий умисел на вбивство ОСОБА_11 та ОСОБА_12 групою осіб без попередньої змови.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та спільно, тобто групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відкрили вогонь на враження по останнім з бойової автоматичної нарізної стрілецької вогнепальної зброї - АКС-74У, № НОМЕР_2 , кал.5,45, що знаходилась у ОСОБА_9 та багатоцільової нарізної стрілецької вогнепальної зброї - карабіна моделі «ВУЛКАН-ТК», кал.5,45, № НОМЕР_3 , що знаходилась у ОСОБА_7 та вчинили не менше 16 пострілів на враження у напрямку ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Як наслідок, малолітньому ОСОБА_11 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді рани шиї, багатоуламкового перелому першого ребра по лівій околохребтовій лінії, переломів тіл першого, другого грудних хребців, ушкодження лівої легені, пристінкової плеври на рівні п`ятого, шостого міжребер`я по правій підлопатковій лінії, м`яких тканин поперекової ділянки справа, які мають ознаки тяжкого ступеня тяжкості, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення, знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
Окрім цього, в цей же час та у вказаному місці, як наслідок злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритого вогнепального верхньої третини плечової кістки зі зміщенням, яке по своїй категорії відноситься до тяжкого ступеня тяжкості, що є небезпечним для життя в момент спричинення.
Вказані дії ОСОБА_7 попередньо кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.28, ч.2 п.2 ст.115 КК України, ч.1 ст.28, ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України.
Необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 07 червня 2022 року, однак досудове розслідування в межах кримінального провадження триває.
При цьому, метою продовження строку застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування зазначає необхідність запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється;
- п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, так як підозрюваний може незаконно впливати на свідків та інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні. Також зазначив, що ризики, передбачені положеннями частини першої статті 177 КПК України, на час розгляду клопотання є актуальними.
Захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні у задоволенні клопотання слідчого просив відмовити з мотивів, викладених у запереченні, та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із використанням електронного засобу контролю. Разом з тим, в разі якщо слідчий суддя дійде висновку про необхідність продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити розмір застави. Вказав, що підозра щодо ОСОБА_7 є необґрунтованою, наявність умислу органом досудового розслідування не доведено. Зазначене підтверджується, зокрема: висновками експертиз, проведених в межах даного кримінального провадження, якими встановлено, що кулі, які влучили в ОСОБА_11 , були випущені з вогнепальної зброї ОСОБА_9 ; показами потерпілого та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; покази свідків - працівників КП "Радомишльський психоневрологічний інтернат" не є належними доказами напрямку стрільби ОСОБА_7 . Також зазначив, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, органом досудового розслідування не доведені, та фактично обгрунтовуються тільки тяжкістю покарання: докази вилучені і зібрані; свідки проживають у м.Радомишлі, при цьому, місцем проживання ОСОБА_7 є м.Київ. Крім того, просив врахувати те, що підозрюваний ОСОБА_7 надав першу домедичну допомогу потерпілим, добровільно здав зброю, а також позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, брав участь у відсічі збройної агресії РФ.
Захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію адвоката ОСОБА_4 . Вказав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України зменшилися, підозра є необгрунтованою, тому достатнім буде застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозра є необґрунтованою, ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні, підозрюваний позитивно характеризується та має постійне місце проживання в м.Києві.
Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників та просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , оскільки останні можуть повідомити суттєві обставини щодо інкримінованих правопорушень.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_5 про допит свідків відмовлено.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
У відповідності до ч.5 цієї ж статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.
Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.
У відповідності до змісту повідомлення про підозру від 08 березня 2022 року, ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.2 п.2 ст.115 Кримінального кодексу України, ч.1 ст.28, ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України. Кримінальне правопорушення, передбачене п.2 ч.2 ст.115 КК України, в силу положень статті 12 КК України, є особливо тяжким злочином.
Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_7 , можливо, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.28, п.2 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України, ч.1 ст.28, ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України, що підтверджується, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 11.05.2022; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 №481 від 08 березня 2022 року; протоколом допит малолітнього свідка ОСОБА_12 від 20 березня 2022 року; протоколами огляду місця події від 25 квітня 2022 року, від 26 квітня 2022 року та від 06 травня 2022 року; висновком експерта №35; висновком експерта №31; висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру №СЕ-19/106-22/9-БЛ від 21 березня 2022 року; висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру №СЕ-19/106-22/3398-БЛ від 06 травня 2022 року; протоколами проведення слідчого експерименту від 26 квітня 2022 року, від 28 квітня 2022 року та від 16 травня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 20 березня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 20 березня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07 березня 2022 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 20 березня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 08 березня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 28 квітня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 28 квітня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 28 квітня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 28 квітня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 28 квітня 2022 року.
Щодо доводів сторони захисту, висловлених в судовому засіданні, які зводяться до оцінки обґрунтованості підозри та наявності у сторони обвинувачення доказів з точки зору їх належності, допустимості і достатності для висновку про винуватість підозрюваного, то наведене виходить за межі повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу. Оцінку таким доказам і кінцевий висновок щодо винуватості особи має надати суд під час розгляду справи по суті.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06 червня 2022 року у справі №296/2898/22 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000044 від 07.03.2022 продовжено до п`яти місяців, тобто до 07.08.2022.
Слідчим суддею встановлено, що обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є необхідність отримання висновку додаткової судово-медичної експертизи, призначеної постановою від 01.06.2022.
При цьому слідчий суддя враховує ризики, які не зменшились і продовжують існувати, які виправдовують тримання особи під вартою.
Зокрема, продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.
Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі.
У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
На обґрунтування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що тяжкість покарання збільшує його ймовірність.
Продовжує існувати ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків з огляду на обставини кримінального провадження №0000044 від 07.03.2022 та інкримінованого правопорушення.
Разом з тим, суд вважає не достатньо доведеним продовження існування ризику знищення, приховування чи спотворення речей та документів в межах даного провадження, а також ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Водночас, даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту достатніми доказами не доведено. Позитивна характеристика, наявна в матеріалах клопотання, щодо підозрюваного, в контексті досліджених слідчим суддею обставин даного кримінального провадження та встановлених в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати, воєнного стану, не може бути єдиною підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України,обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, беручи до уваги особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в межах строку досудового розслідування до одного місяця, а саме до 06.07.2022 включно.
Враховуючи вищевикладене, клопотання про продовження строків тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Враховуючи приписи п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави слідчим суддею не визначається, оскільки ОСОБА_7 пред`явлена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ч.2 п.2 ст.115 Кримінального кодексу України, ч.1 ст.28, ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України.
Керуючись статтями 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - задовольнити частково.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 06.07.2022 включно, без визначення розміру застави.
В решті вимог клопотання - відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали складено 10 червня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1