СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/368/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000126 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України,

сторони кримінального провадження - прокурор: ОСОБА_5 ,

захисники: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,-

встановив:
У провадженні суду перебуває кримінальне провадження №0000126 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки є наявність вагомих доказів у вчиненні ними кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачені матимуть можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та з урахуванням тяжкості і специфіки кримінальних правопорушень, у яких обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дані про їх особу та з метою забезпечення виконання процесуальних обов"язків та запобігання наведеним ризикам.
Захисник ОСОБА_7 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , вважав подане клопотання необгрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ст.184, 194 КПК України, оскільки в порушення вимог ч.2 ст.177 КПК України прокурором не наведено у клопотанні та не обгрунтовано існування конкретних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, будь-яких матеріалів, що містять докази зворотнього не додано, крім загальних цитат КПК України. Також зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 не має на меті будь-яким чином переховуватись від суду, впливати на судовий розглґд, а навпаки з метою належного захисту та підтвердження своєї невинуватості особисто зацікавлений у якнайшвидшому судовому розгляді, що підтверджується його належною явкою до суду та виконання покладених на нього обов"язків. У задоволенні клопотання просили відмовити.
Захисник ОСОБА_6 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , проти клопотання заперечував, посилаючись на його безпідставність, оскільки стороною обвинувачення не надано належних доказів щодо ризику необхідності застосування запобіжного заходу та заначив, що обвинуваченим не порушено жоден обов"язок при розгляді даного кримінального провадження в суді. У задоволенні клопотання просили відмовити.
Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши клопотання прокурора, матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Стаття 181 КПК України передбачає, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки відсутні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі можуть переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 372 КПК України, суд,
постановив:
У задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено та оголошено 12.09.2022 року.

Головуючий ОСОБА_1