Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/2573/22
Провадження №1-кп/523/1101/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2022 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за №0001512 від 14.11.2021р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заргар Курган-Тюбинського району Курган-Тюбинської області р. Таджикістан, громадянина Таджикістана, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , неофіційно працюючого на ринку «Початок» продавцем овочів, в силу ст.89 КК України не маючого судимості.

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, -

Встановив:

За змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості встановлено, що 14.11.2021 року приблизно о 5:30 годині, ОСОБА_5 , знаходячись неподалік від нічного клубу «Візит», розташованого по вул. Добровольського, 139А/1 у м. Одесі, у ході раптово виниклого словесного конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з раніше незнайомим йому ОСОБА_6 , діючи навмисно, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, наніс останньому один удар рукояткою предмету, зовні схожого на ніж, в область лівої скроневої ділянки голови потерпілого, тим самим своїми діями спричинивши ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому основи черепу, забою головного мозку, після чого покинув місце скоєння злочину.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надано угоду про визнання винуватості із зазначеним обвинуваченням, яка була укладена 10.02.2022р. між прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_7 .

Орган досудового слідства кваліфікує дії ОСОБА_5 за кваліфікуючими ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Сторона обвинувачення та сторона захисту також вбачає, що ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисне кримінальне правопорушення передбачене вищезазначеною статтею.

Відповідно змісту вказаної угоди сторони домовились, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також було узгоджене питання про призначення ОСОБА_5 покарання за ст.121 ч.1 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75, 76 ч.1, ч.3 п.2 КК України, встановивши іспитовий строк 2 роки. Крім того, сторони погодились із обмеженням процесуальних прав на оскарження вироку відповідно положенням ст.473 ч.2 КПК України, для підозрюваного також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам ст.469 ч.4 п.1 КПК України, укладена добровільно, скоєний злочин відноситься до категорії тяжкого злочину відповідно до положень ст.12 КК України, підтвердивши, що ОСОБА_5 активно співпрацював з робітниками поліції, сприяючи у розкритті злочину.

ОСОБА_5 , будучи ознайомленим зі своїми правами та наслідками затвердження угоди, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердив добровільність укладення цієї угоди без застосування до нього примусу або будь-яких обіцянок, при цьому не оспорюючи викладені в обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, дослідження яких не здійснювалось відповідно до положень ст.ст.314 ч.3 п.1, 474 ч.2 КПК України. Також відповідно до ст.476 КПК України у підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинуваченому зрозуміло про наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, а саме що у разі невиконання угоди прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, наслідком якого є призначення судового розгляду в загальному порядку.

З`ясувавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні - прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди та просив призначити узгоджене між сторонами покарання; захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які не заперечували кваліфікацію дій за ознаками ст.121 ч.1 КК України та просили задовольнити угоду; потерпілого ОСОБА_6 , який надав до суду письмову заяву, якою особисто підтвердив свою згоду на затвердження угоди, дослідивши обвинувальний акт та угоду, приймаючи до уваги наведені обставини, суд дійшов до висновку, що складені процесуальні документи відповідають формальним вимогам, встановленими ст.ст.291, 472 КПК України, та умови угоди відповідають суспільним інтересам, не суперечать правовій кваліфікації інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, визначена міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань і співвідносяться з видом та розміром покарання, яке остаточно узгоджене між сторонами у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що існує достатньо підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у присутності захисника.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При вирішенні питання щодо затвердження угоди в частині міри покарання ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги умови угоди, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.89 КК України вважається особою не маючої судимості, має місце мешкання, на утриманні неповнолітню дитину, працює, хоча неофіційно, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного діяння, відсутність будь-яких претензій зі сторони потерпілого, що підтверджується письмовою заявою ОСОБА_6 , долученої до матеріалів судового провадження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 КК України є щире каяття, повне визнання своєї провини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що процесуальні витрати відсутні, однак долучалися речові докази, а саме мобільний телефон марки «Huawei» модель P-30, в корпусі синього кольору імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , який упакований до спеціального пакету INZ 2062600 та після набрання вироком чинності підлягає поверненню за належністю; пара чоловічих черевиків чорного кольору з коричневим відтінком марки «Fashion», які упаковані в полімерний сейф-пакет SUD №401284; предмет, зовні схожий на кухонний ніж, загальною довжиною близько 28 см. марки Stainlessstell, який упакований в полімерний сейф-пакет SUD №2011724, а також експертні зразки зрізів з нігтьових пластин та піднігтьового вмісту рук ОСОБА_5 , які передані на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, які після набрання вироком законної сили підлягає знищенню.

Матеріали кримінального провадження за №0001512 від 14.11.2021р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

На підставі викладеного, з урахуванням санкції ч.1 ст.121 КК України та вимог цього ж Кодексу, оцінюючи обставини та мотивацію скоєного злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку вчиненого діяння, приймаючи до уваги умови угоди про визнання винуватості, особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність матеріальних та моральних претензій, те, що він має місце проживання, на утриманні неповнолітню дитину, працює, хоча неофіційно, з поведінки обвинуваченого вбачається, що на теперішній час він втратив свою соціальну небезпеку, усвідомив протиправність своїх дій, зробив для себе висновки, враховуючи думку прокурора, позицію потерпілого щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, суд, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у період часу з 15.11.2021р. (відповідно протоколу затримання особи від 15.11.2021р.) по 23.12.2021р., який був змінений на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого припинив свою дію 14.02.2022р., в подальшому запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373-374, 394-395, 472-476 КПК України, -

Ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.02.2022 року між прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у присутності захисника.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, призначив йому узгоджене між сторонами покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за місцем проживання засудженого, направив копію вироку після набрання законної сили до органу, якому доручено виконання.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Huawei» модель P-30 в корпусі синього кольору імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , упакованого до спеціального пакету INZ 2062600, який був вилучений під час затримання ОСОБА_5 , та який знаходиться на зберіганні в камері схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області - повернути за належністю власнику ОСОБА_5 .

Речові докази пару чоловічих черевиків чорного кольору з коричневим відтінком марки «Fashion», які упаковані в полімерний сейф-пакет SUD №401284; предмет, зовні схожий на кухонний ніж, загальною довжиною близько 28 см. марки Stainlessstell, який упакований в полімерний сейф-пакет SUD №2011724, експертні зразки зрізів з нігтьових пластин та піднігтьового вмісту рук ОСОБА_5 , які передані на зберігання до камери схову при відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області знищити.

Виконання вироку в даній частині покласти на ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Матеріали кримінального провадження за №0001512 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2021р. зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням обмеження права оскарження вироку відповідно до положень ст.473 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1