ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2064/22 Справа № 183/3066/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 152 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду першої інстанції було продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26 серпня 2022 року.

Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання останнього винуватим у пред`явленому обвинуваченні, ризик незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших учасників кримінального провадження, оскільки останні ще не допитані судом, та ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки у зв`язку з військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, унеможливлюється контроль за процесуальною поведінкою ОСОБА_7 та значно збільшує вірогідність вчинення ним вищевказаних дій.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням уточненої, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Просив негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти та зобов`язати його з`являтись за викликами до суду.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що жодних доказів в обґрунтування клопотання, правильної кваліфікації дій ОСОБА_7 та доказів, які б підтверджували існування ризиків, зазначених у клопотанні, прокурором не надано.
Захисник зазначив, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні був направлений до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області, де було проведено та закінчене підготовчі засідання, визначено обсяг та порядок дослідження доказів, та суд перейшов до розгляду справи по суті. При цьому, в Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області немає ані обвинувального акту з додатками, ані матеріалів вказаного кримінального провадження, тому, на думку захисника, суд першої інстанції не мав підстав для розгляду клопотання прокурора.
Захисник також зазначив, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що прокурором не надано будь-які вагомі докази про вчинення ОСОБА_7 інкрімінованого йому злочину.
Захисник наголосив, що ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до моменту затримання мав постійне місце роботи, за місцем мешкання та місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні мати похилого віку, яка потребує сторонньої допомоги, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Окрім цього, ОСОБА_7 хворіє на хронічний ерозивний гастрит в стадії ремісії, хронічний панкреатит в стадії ремісії МКХ Мікроліпід правої нирки ХПМо, знаходиться на «Д» обліку.
Крім того, захисник зазначив, що потерпіла у справі не проявляє інтересу до результатів розгляду справи, категорично не з`являється до суду для участі у судових засіданнях та надання показань, і вже тривалий час судові засідання у справі відносно ОСОБА_7 обмежувалися розглядом питання про продовження строку запобіжного заходу, тому, на думку захисника, вже тривалий час ОСОБА_7 утримується в СІЗО поза будь-якими розумними строками.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 152 КК України, одне з яких є особливо тяжким злочином,тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 він може вдатись до спроб переховуватись від суду, та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, незаконно впливати на потерпілу, з огляду на те, що розгляд вказаного кримінального провадження наразі не завершено, тому ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів також вважає, що ОСОБА_7 може продовжити скоювати злочини, в яких обвинувачується, враховуючи, що обвинувачений проживає в одному будинку з потерпілою, тому колегія суддів вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є цілком обґрунтованим і реально існує.
Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів не приймає доводи захисника щодо того, що Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області немає ані обвинувального акту з додатками, ані матеріалів вказаного кримінального провадження, тому, на думку захисника, суд першої інстанції не мав підстав для розгляду клопотання прокурора.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.20-5 перехідних положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду.
Враховуючи умови воєнного стану на території України, а також розпорядження Верховного Суду від 06 березня 2022 року за № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно розглянув по суті клопотання прокурора, тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника в цій частині.
Колегія суддів також не приймає доводи сторони захисту щодо відсутності доказів про скоєння ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, оскільки питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст. 84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у справі.
Колегія суддів не приймає також доводи захисника щодо того, що ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до моменту затримання мав постійне місце роботи, за місцем мешкання та місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні мати похилого віку, яка потребує сторонньої допомоги, оскільки наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів також не приймає доводи захисника, що ОСОБА_7 хворіє на хронічний ерозивний гастрит в стадії ремісії, хронічний панкреатит в стадії ремісії МКХ Мікроліпід правої нирки ХПМо, знаходиться на «Д» обліку, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості щодо протипоказань перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, а сама по собі наявність низки хвороб у обвинуваченого не є підставою для зміни йому запобіжного заходу, враховуючи обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 152 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 3 ст. 152 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4