КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/1085/2022
Категорія ч. 3 ст. 191 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року у кримінальному провадженні №0001330 стосовно обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 191 КК України,

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 191 КК України, та призначено їй покарання: за ч. 1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік з позбавленням права займати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 рік; за ч. 3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права займати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права займати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд у вироку визнав доведеним, що ОСОБА_8 , будучи матеріально відповідальною особою, у віданні якої перебувало майно ТОВ "Новус Україна", знаходячись на робочому місці в супермаркеті "Новус", що розташований за адресою: м. Київ, пр. Героїв Сталінграду, 4-А, діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке перебувало у її віданні, всупереч договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, скориставшись вільним доступом до каси, неодноразово здійснювала повернення придбаного та вже оплаченого покупцями товару через універсальну торгову систему "Супермаг +", після чого забрала з каси та привласнила грошові кошти, які перебували у її віданні, а саме 20 травня 2021 року - в сумі 710 грн 43 коп та діючи повторно 28 травня 2021 року - в сумі 1311 грн 83 коп, чим спричинила матеріальну шкоду ТОВ "Новус Україна" (код ЄДРПОУ 3600360).

Докази у кримінальному провадженні досліджені судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченої, просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; ухвалити ухвалу, якою вважати ОСОБА_8 засудженою: за ч. 1 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю на строк 1 рік; за ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю на строк 1 рік; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю на строк 1 рік; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За позицією прокурора суд, призначаючи ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права займати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, не дотримав вимог ст.ст. 55, 65 КК України.

Зокрема, прокурор звертає увагу на те, що відповідно до обвинувачення, визнаного судом доведеним, між ОСОБА_8 та уповноваженою особою ТОВ "Новус Україна" 18 червня 2020 року було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, що є умовою перебування на посаді майстра ресторанного обслуговування та було використано обвинуваченою для вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень. Отже згідно з положеннями ст. 55 КК України ОСОБА_8 має бути позбавлена права обіймати саме посади, пов`язані з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, а в даному випадку, як вважає прокурор, суд надмірно та незаконно погіршив її становище, оскільки фактично заборонив працювати за наймом, вступати у будь-які трудові відносини з огляду на те, що за положеннями чинного трудового законодавства всі працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну роботодавцеві, та всі наймані працівники при виконанні трудових обов`язків мають фактичний доступ до товарно-матеріальних цінностей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданої апеляційної скарги.

За визначеним обсягом доказів, що підлягали дослідженню, в суді першої інстанції за погодженням з усіма учасниками судового провадження у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснено наслідки щодо таких обставин, а саме позбавлення права оскаржити їх.

Оскільки застосування вказаного порядку учасниками судового розгляду не оспорюється, колегія суддів виходить виключно із встановлених судом першої інстанції обставин та висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, які кваліфіковані за ч. 1 та ч. 3 ст. 191 КК України, не переглядає згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України.

Що стосується покарання, то судом першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, обставину, що його пом`якшує, - щире каяття, і призначено ОСОБА_8 в межах санкцій інкримінованих їй кримінальних правопорушень за ч. 1 та ч. 3 ст. 191 КК України основне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання, а остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, судом прийнято рішення про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_8 в умовах звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, а тому застосовано положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Прокурором не оспорюються вид та розмір призначених обвинуваченій основного покарання за ч. 1 та ч. 3 ст. 191 КК України, не ставиться під сумнів правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині звільнення ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, а тому, перевіряючи вирок суду першої інстанції з огляду на доводи, викладені в апеляційній скарзі, в частині призначеного додаткового покарання, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Санкції ч. 1 та ч. 3 ст. 191 КК України як додатковий вид покарання передбачають позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на визначений законом України про кримінальну відповідальність строк.

Частиною 1 статті 55 КК України визначено, що позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

Покарання, передбачене у ст. 55 КК України, полягає в позбавленні обвинуваченого його суб`єктивного права на посаду, яку він обіймав, або на службову, професійну чи іншу спеціальну діяльність, якою він займався під час вчинення злочину, а також у тимчасовому обмеженні його правоздатності - можливості обіймати певні посади або займатися певною діяльністю протягом строку, встановленого вироком суду.

Позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене лише у тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане зі службовим становищем обвинуваченого або із зайняттям ним певною діяльністю. Призначаючи це покарання, суд має чітко вказати у вироку ті конкретні посади, право обіймати які позбавляється обвинувачений, або конкретний вид діяльності, права займатися якою він позбавляється.

Відповідно до роз`яснень, викладених у абзацах 1, 4 пункту 17 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було безпосередньо пов`язане із посадою, яку обіймала особа або з діяльністю, якою займалася. Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися певною діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину.

Однак, на думку колегії суддів, судом першої інстанції вказаних вимог повною мірою дотримано не було.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, ОСОБА_8 на час вчинення кримінальних правопорушень працювала майстром ресторанного обслуговування ТОВ "Новус Україна" та 18 червня 2020 року з нею було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Таким чином, враховуючи посаду, яку займала ОСОБА_8 на час вчинення кримінальних правопорушень та види матеріальної відповідальності, які передбачені КЗпП України, саме права обіймати посади, пов`язані з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, обвинувачена має бути позбавлена.

Разом із тим, призначаючи ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права займати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, суд не взяв до уваги положення закону України про кримінальну відповідальність, тому на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначення додаткового покарання, а апеляційна скарга першого заступника керівника Київської міської прокуратури - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного додаткового покарання за ч. 1, ч. 3 ст. 191 КК України та остаточного покарання, призначеного на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначивши ОСОБА_8 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, на строк 1 (один) рік.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4