Провадження № 1-кс/761/8886/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві від 11.08.2022 року про відмову в визнанні її потерпілою в кримінальному провадженні №0000425 від 27.05.2021 року,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві від 11.08.2022 року про відмову в визнанні її потерпілою в кримінальному провадженні №0000425 від 27.05.2021 року та просить зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні вжити процесуальні дії відповідно до КПК України щодо залучення її в якості потерпілого.
В судове засідання скаржниця не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд скарги у її відсутність.
Слідчий в судове засідання не з`явився з невідомих причин, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебуває кримінальне провадження №0000425 від 27.05.2021 року, заявником являється ОСОБА_3 .
Як вбачається з матеріалів скарги 06.05.2022 року, скаржниця звернулась до слідчого ОСОБА_4 з клопотанням про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000425 від 27.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. 03.06.2022 року слідчим винесено постанову про відмову у визнанні її потерпілою. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2022 року скасовано постанову слідчого та зобов`язано повторно розглянути заяву заявниці.
В подальшому, 27.06.2022 року слідчим повторно відмовлено у визнанні її потерпілою в кримінальному провадженні. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2022 року скасовано постанову слідчого.
10.08.2022 року слідчим ОСОБА_4 втретє винесено постанову про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 по кримінальному провадженні № 0000425 від 27.05.2021 року.
Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.06.2021 року вбачається, що ухвалою слідчого судді зобов`язано внести відомості до ЄРДР саме за заявою ОСОБА_3 про можливі неправомірні дії окремих службових осіб, які полягають в підробці документів.
Судом встановлено, що в постанові слідчий обмежився посиланням на загальні формулювання норм КПК України виклавши мотиви щодо відсутності завданої шкоди ОСОБА_3 , не врахувавши, що вона є заявником у даній справі, відповідно у неї, в розумінні ч.2 ст 55 КПК України, виникли права та обов`язки потерпілої особи, відтак, належним чином та у визначений законом спосіб не розглянув клопотання заявника, що не відповідає вимогам ст. ст. 55, 110 КПК України.
Отже в частині скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим, скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
В іншій скарга задоволенню не підлягає, так як її вимоги виходять за межі повноважень слідчого судді, з мотивів можливості оскарження до слідчого судді лише рішення про відмову у визнанні потерпілим.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 22, 26, 55, 110, 303-307, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві від 11.08.2022 року в кримінальному провадженні №0000425 від 27.05.2021 року.
В іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1