печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000749, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляд слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2021 у справі № 757/36133/21-к на ряд земельних ділянок та нежитлову будівлю.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що вищевказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу генерального прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000749 від 04.06.2021 та накладено арешт шляхом заборони розпорядження на нерухоме майно, зокрема:

- земельну ділянку з кадастровим номером :56:002:0003, площею 0.0332 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- земельну ділянку з кадастровим номером :56:002:0004, площею 0.9683 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- земельну ділянку з кадастровим номером :56:002:0002, площею 0.1325 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- земельну ділянку з кадастровим номером :56:002:0001, площею 0.1358 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- земельну ділянку з кадастровим номером :19:008:0002, площею 0.2145 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- нежитлові будівлі та споруди торгівельного центру, площею 23 900.6 кв. м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- земельну ділянку з кадастровим номером :56:002:0010, площею 0.0355 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- нежитлову будівлю, площею 4 743.7 кв. м., яка знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Дерибасівська, будинок 29 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), які зареєстровані за ОСОБА_4 .

Адвокат ОСОБА_3 вважає, що арешт, накладений вищезазначеною ухвалою на належне ОСОБА_4 майно, є необґрунтованим. Так, зазначає, що задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя, з огляду на те, що в рамках вказаного кримінального провадження постановою слідчого нерухоме майно, на яке прокурор просив накласти арешт, визнано речовим доказом, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям речових доказів, а також щодо нього можливе застосування процедури спеціальної конфіскації. З таким висновком, на думку заявника, погодитись неможливо з огляду на те, що органом досудового розслідування не доведено та при розгляді клопотання не встановлено достатніх доказів для безспірного висновку про наявність підстав, які б виправдовували доцільність накладення арешту на майно, належне на праві власності ОСОБА_4 , адже він не має статусу підозрюваного в кримінальному провадженні, досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за ч. 4 ст. 190 КК України, яка не міститься в переліку, передбаченому ч. 1 ст. 96-1 КК України для забезпечення спеціальної конфіскації в даному кримінальному провадженні, та арештоване майно не було і не може бути об`єктом спеціальної конфіскації, оскільки право власності на майно набуте останнім на законних підставах. Також, вказує, що в ході досудового розслідування фактично перевіряються доводи заяви ОСОБА_6 про вчинене шахрайство, яка більшою мірою обґрунтована її незгодою з переходом права власності на майно ОСОБА_4 , набуте останнім внаслідок цілого ряду дій господарської діяльності товариств, що належали ОСОБА_6 . Вказана вище незгода, як і обставини даного кримінального провадження, стали предметом перевірки, ініційованої ОСОБА_6 (ТОВ «ОКС КЕПІТАЛ») 23.06.2021 шляхом звернення до Міністерства юстиції України зі скаргою № 23676-33-21 на реєстраційні дії щодо проведення державної реєстрації переходу права власності на об`єкти нерухомого майна та земельні ділянки (шляхом звернення на предмет іпотеки) від ТОВ «Окс Кепітал» до ОСОБА_4 . Згідно висновку Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 09.07.2021, рекомендовано відмовити у задоволенні скарги ТОВ «ОКС КЕПІТАЛ».

Підсумовуючи, адвокат ОСОБА_3 зауважує, що зазначені вище обставини не дають підстав для визнання арештованого майна, що перебуває у власності ОСОБА_4 , перетвореними матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди, а отже ухвала слідчого судді не містить достатньо обґрунтування та доказів того, що майно, на яке накладено арешт, відповідає вимогам ст. 98 КПК України, та/або щодо вказаного майна можливе застосування процедури спеціальної конфіскації.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_3 направила на адресу суду заяву, в якій просить розглянути клопотання без її участі, доводи клопотання підтримала, просила задовольнити.

Слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Поряд з тим, надіслав суду письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні означеного клопотання у зв`язку з необґрунтованістю. Так, зазначає, що необґрунтованість клопотання підтверджується ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2021 (757/59932/21-к) та від 11.11.2021 (справа № 757/5797/21-к), якими відмовлено у задоволенні аналогічних клопотань адвоката ОСОБА_3 . Крім того, вказує, що факт необґрунтованості клопотання підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000740, долученими до заперечень. Також просить здійснювати розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя, з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, строків розгляду клопотань, не вбачає підстав для відкладення розгляду клопотання, а тому вважає можливим провести його розгляд у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, письмові заперечення слідчого, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000749 від 04.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2021 (справа № 757/36133/21-к) задоволено клопотання прокурора Офісу генерального прокурора та накладено арешт на вищезазначене нерухоме майно, зареєстроване за ОСОБА_4 .

З ухвали слідчого судді вбачається, що вказаний арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів. Відтак, доводи представника власника майна про те, що арешт на вищевказане майно накладено, зокрема, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, постановляючи ухвалу про арешт майна, дійшов висновку, що оскільки вищевказані об`єкти нерухомого майна, на які просить накласти арешт прокурор, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та зважаючи на те, що незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В клопотанні про скасування арешту майна жодним чином не спростовано тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва при постановленні ухвали про накладення арешту від 07.07.2021.

Так, у своєму клопотанні заявник зазначає, що нерухоме майно, на яке ухвалою слідчого судді накладено арешт, набуте ОСОБА_4 на законних підставах.

Слідчий суддя зауважує, що при вирішенні питань про накладення арешту слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, обставина на яку посилається представник власника майна в обґрунтування доводів клопотання, підлягає оцінці судом при розгляді кримінального провадження по суті, і для вирішення питання про скасування арешту майна значення не має.

Крім того, адвокат ОСОБА_3 вказує, що власник майна ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного в кримінальному провадженні, а тому арешт на вищезазначене майно, належне останньому, є безпідставним.

Вказані доводи представника власника майна спростовуються з огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України, згідно з якими у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, а тому з метою запобігання можливості приховування, знищення, перетворення, відчуження означеного нерухомого майна існує необхідність у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що представником власника майна не доведено необґрунтованості накладення арешту або того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, із чим закон пов`язує можливість скасування арешту, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1