ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1506/22
Провадження № 1-в/210/262/22

"13" червня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
представника КВК№80 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:
В провадження судді надійшло вищевказане клопотання.

В судовому засуджений підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.

Представник КВК №80 під час розгляду клопотання заперечував щодо його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 щоденник індивідуальної роботи із засудженим, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто винесення рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено 11.12.2018 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, за ст.ст. 185 ч. 2; 185 ч. 3; 389 ч. 2; 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком від 26.09.2017 року у вигляді громадських робіт, що згідно ст. 72 КК України, шляхом переведення менш суворого покарання в більш суворе, відповідає 8 годин громадських робіт 1 дню позбавлення волі та призначено остаточний строк 3 роки 5 днів позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26.07.2019 року вирок залишено без змін.

Початок строку: 27.12.2019 року, кінець строку: 31.12.2022 року.

Засуджений ОСОБА_5 , в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.12.2019 року.

Під час утримання в Установі виконання покарання № 3, (м. Кривий Ріг), характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 06.02.2020 року відбував покарання в Державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№ 26)», де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 12.11.2020 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)». За час відбування покарання характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання З (три) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 1 (один) раз був поміщений до ДІЗО. Допущені порушення виражались у самовільному пересуванні, зберіганні заборонених предметів, перешкоджанні обшуку. Заохочень не має.

До праці на підприємстві установи не виявив бажання бути залученим.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення неслужбових стосунків.

Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням.

До виконання передбачених економ вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.

Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, у тому числі щоденник індивідуальної роботи із засудженим, судом встановлено, що згідно оцінки ступеню виправлення станом на 06.06.2022 року засуджений не стає на шлях виправлення.
На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Частиною 2 ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до умов та правил режиму утримання не довів свого виправлення, оскільки на даний момент на шлях виправлення лише стає, тому задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення є передчасним.
На підставі викладеного, та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.
Повний текст ухвали суду проголошено 13.06.2022 року о 15-15 годині.

Суддя: ОСОБА_1