Єдиний унікальний номер справи 185/2815/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглядаючи у судовому засіданні, у період воєнного стану в режимі відеоконференції з використанням комунікаційної платформи «EASYCON», кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000294 від 31.03.2022 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду та викликати у судове засідання обвинуваченого, представника потерпілого та свідків.

Крім того, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 , дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Щодо продовження дії раніше обраного запобіжного заходу, просили суд змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт.

Представник потерпілого в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового розгляду без його участі.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши клопотання прокурора, думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Вищевказане кримінальне провадження підсудне Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області відповідно до ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, та при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, підстав для його повернення прокурору - немає.

Згідно з положеннями ч.1 ст.31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дванадцятою цієї статті.

З вказаних мотивів суд приходить до висновку про необхідність призначення до судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, у відкритому судовому засіданні та викликати у судове засідання обвинуваченого, представника потерпілого, свідків та розглядати вказане кримінальне провадження суддею одноособово.

Відповідно до ч.1, абз. 1-2 ч. 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 29.05.2022 року.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, суд зауважує, що указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в країні введено воєнний стан. До обставин (ризиків), які враховуються при вирішенні питання про запобіжний захід, безумовно належить військова агресія проти України, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

З метою забезпечення права особи на свободу та особисту недоторканність, що гарантується ст. 5 ЄКПЛ, доцільно застосовувати (враховувати) правову позицію ЄСПЛ, яка викладена в рішенні ЄСПЛ «Навальний проти Росії» (№ 2) (Navalnuyy v. Russia № 2), № 43734/14, від 09.04.2019 року при оцінці пропорційності інкримінованого особі кримінального правопорушення відносно запобіжного заходу про застосування якого просить сторона обвинувачення.

Важливим моментом в контексті оцінки доводів щодо застосування запобіжного заходу є й питання оцінки співвідношення між собою тяжкості інкримінованого особі кримінального правопорушення з оцінкою міцності соціальних зв`язків підозрюваного, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» (від 26.01.1993 року, серія А, № 254-А, пункт 33) - ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також його контакти.

Крім того, під час визначення підстав для застосування конкретного виду запобіжних заходів також слід ураховувати правило, що закріплено ч. 3 ст. 176 КПК України, - слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Отже, ще однією складовою підстав застосування конкретного запобіжного заходу є наявність відомостей про те, що іншими запобіжними заходами виконання завдання кримінального провадження є неможливим.

Суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження. Так, останній обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, тому, під загрозою суворого покарання та у зв`язку з нестійкими соціальними зв`язками, а саме останній не мав місця роботи, не одружений, на утриманні нікого не має, перебуваючи на свободі зможе ухилитися від явки до суду. Враховуючи, що інкримінований злочин є корисливим та те, що обвинувачений не мав місця роботи - існує ризик продовження своєї злочинної діяльності спрямованої на покращення свого матеріального становища, оскільки альтернативних джерел доходу обвинувачений не має.

Ризики, які були враховані при обранні обвинуваченому вказаного запобіжного заходу не відпали, до теперішнього часу не перестали існувати та мають місце, а саме: може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне порушення. Всі обставини, досліджені в ході судового засідання, у сукупності не дають достатні підстави про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на інший, більш м`який, оскільки такий не буде в змозі гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено. Даних про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , у суду не має.

За таких обставин, обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжено строком на 60 днів. Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_3 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне залишити заставу у раніше визначеному слідчим суддею розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області на 03.06.2022 року о 13 годині 30 хвилин.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 22 липня 2022 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити заставу у раніше визначеному розмірі, у межах 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 49 620 (сорок девять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, або заставодавцем у будь-який момент до закінчення строку дії цієї ухвали.

Строк дії ухвали в частині продовження строку тримання під вартою до 22 липня 2022 року .

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .