Справа № 133/462/22
Ухвала
Іменем України

"05" вересня 2022 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001317 від 26 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Заозерне Новотроїцького району Херсонської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю учасників провадження
прокурора: ОСОБА_5 ,
обвинуваченої: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язку),
захисника: адвоката ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференцзв`язку),

встановив:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001317 від 26 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у якому обвинуваченій обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
05.09.2022 року від прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 строком на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченої відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 18.07.2022 закінчується 15 вересня 2022 року, кримінальне провадження ще не завершене, за інкримінований ОСОБА_4 особливо тяжкий злочини обвинуваченій, у разі визнання її винною, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що свідчить про те, що ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ст.177 КПК України є доведеними, вони не зменшилися та не зникли, що виправдовує подальше тримання обвинуваченої під вартою, оскільки під час судового розгляду не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відпала необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні`в Україні з 05 год 30 хв з 24.02.2022 строком на 30 днів введений воєнний стан, який був продовжений Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану» з 05 год 30 хв 25.05.2022 строком на 90 діб, який був продовжений Указом Президента від 12.08.2022 р. №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану» з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку з цим обвинувачена ОСОБА_4 в судове засідання доставлена не була, водночас участь обвинуваченої та її захисника ОСОБА_6 в судовому засіданні була забезпечена в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Вінницька УВП №1».

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подане клопотання підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 не заперечували щодо клопотання прокурора.
Розглянувши заявлене клопотання прокурора, вислухавши думку сторони захисту, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд дійшов таких висновків.
Під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28 грудня 2021 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0001317 від 26.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 115 КК України до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. В подальшому під час досудового розслідування та судового розгляду строк тримання під вартою ОСОБА_4 ухвалами слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, а також самого цього суду неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою суду від 07.06.2022 строком до 05.08.2022.
Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 18.07.2022 року було продовжено обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів до 15 вересня 2022 року.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Санкція ч. 1ст. 115 КК України передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.
Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1ст. 183КПК України).
Таким чином, розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178,199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.
Щодо обґрунтованості підозри. Суд звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. У даному кримінальному провадженні стадія досудового розслідування завершена та зібрано усі докази, які прокурор вважав достатніми для складення обвинувального акта.
Із змісту обвинувального акта, який надійшов до суду, вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. В обвинувальному акті, зокрема, викладене формулювання обвинувачення та фактичні обставини кримінального правопорушення.
Щодо ризиків кримінального провадження. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, яке за класифікацією ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Обвинувачена є уродженкою Херсонської області, яка окупована Російською Федерацією, неодружена, до затримання не працювала, не має на утриманні дітей та інших непрацездатних членів сім`ї, а тому, усвідомлюючи суворість покарання, яке їй загрожує, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, ризик якого є високим з врахуванням воєнного стану в Україні та місця народження обвинуваченої, яке на даний час перебуває під тимчасовою окупацією.
На даний час у вказаному кримінальному провадженні не допитані потерпіла та жоден свідок, а тому суд вважає обґрунтованими доводи клопотання прокурора про існування, хоча і мінімального, ризику впливу на них.
При цьому суд вважає, що прокурором не доведені ризики, передбачені пунктами 4 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Беручи до уваги мету застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК України), з огляду на необхідність попередження ризиків, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме: що обвинувачена, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на потерпілу і свідків, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, що спричинило смерть потерпілого, за який передбачено покарання на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, суд вважає за необхідне продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під вартою.
При цьому, суд враховує рекомендації викладені в листі Верховного Суду від 3 березня 2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», зокрема в п. 8, у якому зазначено, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.
У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому з метою запобігання встановлених ризиків та для досягнення дієвості кримінального провадження, дію запобіжного заходу необхідно продовжити.
Вирішуючи питання щодо строку продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що у кримінальному провадженні не допитані потерпіла, свідки, обвинувачена, не досліджені письмові докази, а також бере до уваги розумність строків кримінального провадження та приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу на строк 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону.
Враховуючи особу обвинуваченої, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.128,131,170, 171, 177,178,183,199, 315,369,370,392 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Заозерне Новотроїцького району Херсонської області, зареєстрованій за адресою; АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят днів), до 03 листопада 2022 року включно, без визначення розміру застави.
Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику, потерпілій та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлено 07.09.2022.

головуюча суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3