Справа № 712/3801/22
Провадження №1- кс/712/1800/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2022 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси, клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000030 від 02.03.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сміла, Черкаської області, громадянина України, депутата Смілянської міської ради VIII скликання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, ч.1 ст. 14, ч.1 ст.111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
31 травня 2022 року до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого начальником відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000030 від 02.03.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні СВ УСБУ в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 000030 від 02.03.2022 за ознаками ч.1 ст.263 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який полягає у незаконному придбанні та зберіганні за місцем реєстрації і мешкання вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи всупереч вимогам «Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ, «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабміну від 12.10.1992 № 576 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, незаконно придбав та зберігав за місцем реєстрації і мешкання вогнепальну зброю та боєприпаси, без передбаченого законом дозволу.

Так, ОСОБА_5 незаконно придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин пістолет іноземного виробництва «ROHM», 1 магазин та 7 патронів до нього та, діючи умисно, усвідомлюючи, що для зберігання зброї та боєприпасів потрібен дозвіл уповноваженого органу МВС України, незаконно зберігав зазначені предмети за місцем свого мешкання у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, 02.03.2022, у період часу з 16 години 35 хвилин до 20 години 00 хвилин, у ході проведення обшуку за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим УСБУ в Черкаській області виявлено та вилучено зазначені вище предмети. Відповідно до висновку експерта від 24.03.2022 № СЕ-19/124-22/2342-БЛ установлено, що:

- пістолет іноземного виробництва «ROHM» є гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю пістолетом «ROHM», моделі «RG88» № НОМЕР_1 , промислового виробництва Німеччина, конструкція якого замінена саморобним способом шляхом видалення захисного елементу з каналу ствола. Зазначений пістолет придатний до здійснення пострілів шумовими та газовими патронами калібру 9 мм Р.А. (або їм подібним), а також для стрільби патроном роздільного заряджання (куля, картеч, шріт та ін. діаметром до 7 мм), використовуючи при цьому штатні газові чи холості патрони калібру 9 мм Р.А., при цьому стріляні з даного пістолету снаряди володіють достатньою вражаючою здатністю для заподіяння людині чи тварині небезпечних для життя або смертельних ушкоджень;

7 патронів є боєприпасами, а саме пістолетними патронами, калібру 9 мм Р.А., придатними для стрільби, при цьому кулі володіють достатньою вражаючою здатністю для заподіяння людині небезпечних для життя або смертельних ушкоджень.

Тим самим, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбав та зберігав вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу.

31.05.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчинені вказаного злочину, є зібрані у ході досудового розслідування документи, а також відомості, що містяться у протоколах слідчих (розшукових) дій, проведених у кримінальному провадженні, зокрема у:

- протоколі від 02.03.2022 обшуку за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_5 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 з додатком картою пам`яті, на якій записана відеофіксація ходу та результатів обшуку;

- протоколі від 15.03.2022 огляду речей;

- висновку експерта № СЕ-19/124-22/2342-БЛ від 24.03.2022 за результатами проведення судової експертизи вогнепальної зброї;

- листі № 144/41-2022 від 28.03.2022 сектору контролю за обігом зброї ГУ НП в Черкаській області.

Слідчий у клопотанні зазначає, що забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків неможливо без застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме указує на те, що на теперішній час є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаходячись на волі: буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України);

Зазначені ризики існують, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років; на теперішній час є безробітним; не має постійного джерела доходу.

Беручи до уваги викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, які передбачені у ст. 194 КПК України, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чи іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні, слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання повністю підтримали, просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ УСБУ в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 000030 від 02.03.2022 за ознаками ч.1 ст.263 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000030, відомості про вчинення кримінального правопорушення

02.03.2022 внесено за фабулою: «мешканці м. Сміла, Черкаської області ОСОБА_5 і ОСОБА_8 , будучи українофобами та прихильниками військового вторгнення ЗС РФ на територію України на теперішній час виношують намір перейти на бік ворога в умовах воєнного стану з метою надання збройним силам РФ допомоги і проведенні військової експансії на територію України» - правова кваліфікація ч.1 ст. 14, ч.1 ст. 111 КК України;

25.03.2022 внесено за фабулою: «громадянин України ОСОБА_5 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з невизначеного досудовим розслідуванням часу по 02.03.2022 зберігав вогнепальну зброю пістолет «ROHM RG 88 RC103601546, 1 магазини до нього, а також бойові запаси : 7 патронів калібру 9 мм Р.А.» правова кваліфікація ч.1 ст. 263 КК України.

31 травня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом, за клопотанням прокурора.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Під час судового розгляду встановлено наявність передбачених законом обставин, які свідчать про необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, указує на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Також зазначає, що ОСОБА_5 буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оцінюючи зазначені слідчим та прокурором ризики в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що зазначені у клопотанні ризики доведені.

З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків перед органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_5 найменш обтяжливого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк два місяці з моменту постановлення ухвали, але не пізніше ніж до закінчення строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131-132, 176 179, 193, 194, 369 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні № 0000030 від 02.03.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною першою вимогою до слідчого, прокурора і суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про своє місце перебування, зміну місця свого проживання чи іншу адресу та зміну контактного номеру мобільного телефону;

3) не відлучатися із Черкаської області без дозволу слідчого чи прокурора;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Попередити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії запобіжного заходу протягом двох місяців з моменту постановлення ухвали, але не пізніше ніж до закінчення строку досудового розслідування.

Копію цієї ухвали негайно вручити підозрюваному після оголошення ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1