Справа № 130/72/21
Провадження №11-кп/801/608/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2022 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень №0000120 та №0000541 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022, яким засуджено
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 16.10.2020 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років 8 місяців позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.10.2020 та остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду, 08.11.2020 у період часу з 23:00 год. по 00:00 год. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у багатоповерховому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, впевнившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу , прикладаючи фізичну силу зламав замок металевого тросу, яким велосипед був з`єднаний до металевого поруччя сходин під`їзду №3 вищевказаного будинку, здійснив крадіжку велосипеду марки «Greenfield», що належить ОСОБА_9 , вартість якого, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №7675/20-21 від 23.11.2020 становила 2200 грн.
Після чого, разом з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши таким чином ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2200 грн.
13.11.2020 приблизно о 14:00 год., перебуваючи у місті Жмеринка Вінницької області зайшов до свого знайомого ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Знаходячись на території вказаного вище домоволодіння ОСОБА_7 переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, підбурений жагою до легкої наживи, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, без дозволу власника зайшов до житлового будинку ОСОБА_10 , вхідні двері у який були відкриті, де з тумби біля холодильника в кухонній кімнаті вказаного вище будинку, незаконно заволодів мобільним телефоном марки бренду «Xiaomi» суббренду «Xiaomi Redmi»моделі «Redmi 8A», в корпусі синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №7712/20-21 від 20.11.2020 становить 2974,85 грн., який належить ОСОБА_10 .
У подальшому обвинувачений ОСОБА_7 вийшов із будинку ОСОБА_10 та з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно та за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду від 18.02.2022 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
На думку обвинуваченого ОСОБА_7 , вирок суду відносно нього по ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України є не вмотивованим, висновки суду сформовані на припущеннях, а докази його вини відсутні.
Обвинувачений зазначає, що він не винен у епізоді із потерпілим ОСОБА_10 , оскільки побачивши телефон на столі він вирішив зателефонувати, однак не було покриття, тому він був змушений покинути межі подвір`я та в подальшому він передав телефон у користування ОСОБА_11 .
Крім того, щодо епізоду по крадіжці велосипеда, ОСОБА_7 зазначає, що побачивши велосипед вирішив скористатись ним, щоб доїхати додому та повернути потім власнику, однак по дорозі він зустрів знайомого, якому сподобався велосипед, тому ОСОБА_7 дав йому у користування даний велосипед попередньо взявши заставу у розмірі 1000грн, тобто судом невірно кваліфіковані його дії.
При цьому, ОСОБА_7 під час проведення досудового розслідування не було надано можливості ознайомитись із показаннями, які було написано слідчим та прочитано йому в подальшому.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку адвоката та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу адвоката з викладених у ній підстав, прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла наступного.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вищевказаних вимог закону при ухваленні оскаржуваного вироку, а винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, доведена сукупністю належних та допустимих доказів, всебічно досліджених та послідовно викладених судом першої інстанції у вироку.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчиненні злочинів його вина підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , які є послідовними та викладені у вироку.
Зокрема потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, а свідки підтвердили, що 15.11.2020 вона з чоловіком спускалися на перший поверх під`їзду по АДРЕСА_2 , та виявили, що зник велосипед, який був на ланцюжку та на замку, закріплений до решітки.
Отже, ОСОБА_7 позбувшись ланцюжка та замка незаконно вчинив крадіжку велосипеда, який в подальшому продав ОСОБА_11 , що підтверджується заявою ОСОБА_12 від 24.12.2020, згідно якої останній добровільно видав працівникам поліції велосипед марки «Greenfield» моделі «2600» блакитно-сріблястого кольору, який 15.10.2020 йому продав ОСОБА_11 за грошові кошти в сумі 700 грн.
Отже, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, відповідає доказам, які були предметом дослідження в судовому засіданні, та які суд поклав в основу обвинувального вироку, за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій ґрунтується на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.
Доводи ОСОБА_7 з приводу того, що він не вчинював крадіжку мобільного телефону також не заслуговують на увагу, оскільки в подальшому він реалізував викрадене, що підтверджується заявою ОСОБА_13 , згідно якої він добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон синього кольору марки Хіаомі Redmi 8-A з імеі: НОМЕР_3 та НОМЕР_2 , який йому передав ОСОБА_14 та попросив щоб він здав його до ломбарду та специфікацію до договору №90-11166 від 13.11.2020 та фіскальний чек від 13.11.2020.
Щодо кваліфікаційної ознаки проникнення, то Суд вважає, що дана ознака знайшла своє підтвердження ході судового родового розгляду: так, потерпілий пояснив, що зачинив двері, а коли виходив з підвалу, то обвинувачений втікав.
Крім того, твердження обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, що в ході досудового розслідування йому лише були зачитані його покази, які він не писав та не бачив, не спростовують його вину та жодним чином не спростовують сукупність доказів, яких Суд вважає достатньо для доведення вини ОСОБА_7 поза розумним сумнівом.
Свідчення ОСОБА_7 на досудовому розслідуванні взагалі не були предметом судового розгляду.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 та на кваліфікацію її дій ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, колегією суддів під час перевірки кримінального провадження не виявлено.
З огляду на вказане, апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2022, яким засуджено ОСОБА_7 залишити без зміни.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_15