ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1319/22 Справа № 186/587/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

01 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Першотравенську, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 годинини 24 хвилин 03 жовтня 2022 року, без визначення розміру застави.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину за ч. 4 ст. 296 КК України, який є тяжким, вчинений ним в період іспитового строку, та за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, який раніше судимий, його вік, стан здоров`я, та дійшов висновку, що доведеним у провадженні є лише існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування, суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, які об`єктивно існують, та вважав за неможливе застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, які не зможуть запобігти вказаним ризикам, тому обрав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник посилається на неповноту судового розгляду та істотне порушення судом норм матеріального і процесуального закону. Апелянт зазначає, що ризики, встановлені ухвалою, є недоведеними та ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення. Водночас, захисник вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_6 самостійно з`явився до відділу поліції за викликом й добровільно видав належний йому пістолет у неспотвореному вигляді. До того ж, на переконання захисника, слідчий суддя не надав належної оцінки особі ОСОБА_6 , який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, цивільну дружину з неповнолітньою донькою, в розшуку не перебував, приводів в минулому не мав та перебуває на обліку в місцевому відділу пробації, як особа, до якої застосований іспитовий термін за попереднім вироком, та дійшов до необґрунтованого висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі із визначенням розміру застави, та, з огляду на ці обставини, просить ухвалу скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, є необгрунтованими.

Так, апеляційним судом встановлено, що СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000160 від 05.08.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
05 серпня 2022 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 06 серпня 2022 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В межах цього провадження слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , за наслідками розгляду якого постановлено оскаржувану ухвалу.

Апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження, зокрема обґрунтованості підозри щодо ОСОБА_6 й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти цей злочин.
Так, розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбачегого ч. 4 ст. 296 КК України, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
Окрім того, застосовуючи щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також, у відповідності до ст. 178 КПК України, належним чином врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, його особу, те, що він підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку, й те, що він має сім`ю та малолітню дитину, та дійшов до обґрунтованого висновку, що ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення об`єктивно існуюють, й правомірно застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, слід вважати таким, що відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Посилання захисника на ті обставини, що слідчим суддею не було досліджено доказів, які вказують на існування ризиків у провадженні, на переконання апеляційного суду є неспросможними, оскільки вони повністю спростовуються доказами у провадженні, а тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, та покарання, яке йому загрожує, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені слідчим суддею ризики.
Також, слідчий суддя, оцінивши всі обставини провадження, дійшов обґрунтованого висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобігання встановлених слідчим суддею ризиків, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.
Разом з цим, доводи захисника про те, що слідчий суддя без належного мотивування не визначив підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави є безпідставними, оскільки слідчий суддя, обгрунтовано дійшов такого висновку з огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, й встановлені судом обставини та те, що ОСОБА_6 підозрюється, зокрема, у вчиненні злочину, із застосуванням насильства.
Наявність тих обставин, що підозрюваний має постійне місце проживання, де мешкає разом зі своєю цивільною дружиною та малолітньою донькою, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, й у цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримувальними факторами подальшої належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .
Всі викладені захисником апеляційні доводи були предметом дослідження суду при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги судом не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів, враховуючи встановленні судом першої інстанції обставини, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинення злочину в період іспитового строку, а також, особу підозрюваного, погоджується зі слідчим суддею, що у цьому випадку є обґрунтованим застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним, вмотивованим і обґрунтованим та не знаходить підстав для обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу на цьому етапі досудового розслідування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4