СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3343/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2022 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання
представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10.05.2022 у кримінальному провадженні за №0000038 від 01.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200 та ч. 2 ст. 361 КК України (ун. №759/4759/22, пр. 1-кс/759/1253/22),

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва 03.10.2022 надійшло клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10.05.2022 у кримінальному провадженні за №0000038 від 01.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200 та ч. 2 ст. 361 КК України (ун. №759/4759/22, пр. 1-кс/759/1253/22).
Дане клопотання адвокат обґрунтовує тим, що у випадку, коли обставина, яка була підставою для накладення арешту, перестає існувати, то і сам арешт, як захід забезпечення кримінального провадження втрачає свою легітимність, як тимчасова процесуальна дія щодо обмеження права власності. Наголошує на тому, що як вбачається з тексту ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 10.05.2022 року, (справа № 759/4759/22, пр. № 1-кс/759/1253/22), метою накладення арешту на вказане майно, було забезпечення його збереження як речового доказу. Також, поміж усього вилученого в даній справі серверного обладнання, лише два ПЕОМ (комп`ютерних системних блока), були скеровані до експертної установи для проведення комп`ютерно-технічної експертизи. Натомість, усе інше майно, відповідно до положень КПК України та ЗУ «Про АРМА», а саме за ініціативи прокурора ОСОБА_5 , ухвалою Святошинського районного суду м. Києві від 27.07.2022 (справа № 1-кс/759/2138/22, ун. № 759/8508/22) клопотання прокурора було задоволено та передано майно агентству для розпорядження шляхом реалізації, а отже, заявник вважає, що вилучене майно не відповідає ознакам речового доказу.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

Прокурор Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував.

Вислухавши доводи адвоката, думку прокурора, дослідивши клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відтак, КПК України надає суду першої інстанції вичерпний перелік повноважень при розгляді питання про скасування арешту майна, в частині перевірки підстав щодо наявності чи відсутності потреби в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а також підстав щодо обґрунтованості вжиття такого заходу.
У судовому засіданні встановлено, що постановою прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва від 05.05.2022, визнано речовими доказами речі та предмети, які були вилучені в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, майно, яке має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, прокурора, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
З приводу позиції адвоката, що передача речового доказу Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, є підставою вважати, що таке майно втратило ознаки речового доказу, то слідчий суддя вважає необхідним звернути увагу на положення ст.100 КПК України, які прямо передбачають таку можливість. Зокрема, відповідно до ч.6 ст.100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

З урахуванням досліджених обставин, в цьому кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи.
На підставі наведеного, слідчий суддя дійшов до переконання, що представником власника майна не було доведено наявності правових підстав для скасування арешту майна, а саме, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки арештоване майно є речовим доказом в кримінальному провадженні, а тому в цілях подальшого безперешкодного та своєчасного проведення досудового розслідування, в задоволенні клопотання заявника слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10.05.2022 у кримінальному провадженні за №0000038 від 01.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200 та ч. 2 ст. 361 КК України (ун. №759/4759/22, пр. 1-кс/759/1253/22), - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1