ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/159/22 Номер провадження 11-кп/814/746/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

та представника колонії ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2022 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, засудженого вироком Красноградського районного суду Харківської області від 27.11.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі,-
відмовлено в задоволенні спільного подання Державної установи «Машівська виправна колонія №9 та спостережної комісії Полтавської РДА про застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення.
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Відмовляючи в задоволенні клопотання районний суд зазначив, що ОСОБА_7 в повній мірі не довів своє виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з рішенням суду засудженим подана апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування ухвали суду з винесенням нової ухвали, якою задовольнити подання щодо умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання ОСОБА_7 .
Апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні подання про УДЗ, районний суд не звернув увагу на те, що засуджений ОСОБА_7 за місцем відбування покарання, а саме в ДУ «Машівська виправна колонія колонія №9», що за час відбування засуджений мав одне стягнення, яке за сумлінну поведінку достроково знято, та має заохочення. Зазначає, що судом не було встановлено жодних фактів, які би свідчили про певні шкідливі наслідки від його поведінки на даний час, а крім того суд не прийняв до уваги висновки та надану характеристику від адміністрації виправної установи.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Засуджений підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її в повному обсязі.

Представник колонії просив задовольнити скаргу в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 по даній справі засуджений 27.11.2019 року вироком Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі.
Початок строку відбування покарання : 03 лютого 2020 року. Кінець строку відбування покарання : 03 лютого 2023 року.
Станом на 31 березня 2022 року відбув строк покарання 2 роки 1 місяць 28 днів обмеження волі.
Згідно вироку Красноградським районним судом Харківської області від 27.09.2019 року має судовий позов на користь держави за проведення судової- товарознавчої експертизи на суму 614 грн. 83 коп. які відшкодував у повному обсязі.

До установи надійшли виконавчі листи за №52141418, № 56651371,№61992284, №60970816, №60970741, № 64301063 на загальну суму 75477 грн 06 коп., з яких за час відбування покарання відшкодовано 2167 грн 52 коп.

Як вбачається із характеристик на засудженого ОСОБА_7 від 31.03.2022 року ., за час відбування покарання в установі випадків порушення правил відбування покарання допускав за, що притягувався до дисциплінарної відповідальності 1 раз. За сумлінну поведінку і ставлення до праці заохочувався 5 разів.
Що стосується доводів апеляційної скарги засудженого про наявність у нього 5 заохочень, то такі дані дійсно вказують на позитивні зміни у його поведінці, однак є недостатніми для висновку про його виправлення та не можуть слугувати доказом того, що засуджений твердо став на шлях виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Відсутність у засудженого ОСОБА_7 не погашених стягнень, є його обов`язком, а не здобутком.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов дло правильного висновку, що клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 є передчасним.
Отже, висновки суду першої інстанції є правильними та належним чином обґрунтовані, підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст.376,405,407,419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2022 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3