Справа № 149/475/22
Провадження №1-кп/149/77/22
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2022 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000029 від 26.01.2022 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хмільник Вінницької області, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого різноробочим в ресторані "Аіст", проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
21.12.2016 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч.ч. 2, 2, 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, покарання відбув 31.07.2020;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

18.01.2022 близько 18:00 у ОСОБА_5 , виник умисел на крадіжку чужого майна, шляхом проникнення до нежилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи за місцем свого проживання у будинку, розташованому по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_6 та під приводом допомоги винесення чавунних батарей із будинку, який він раніше винаймав, домовився із останнім про допомогу.

18.01.2022 близько 18:30 год. ОСОБА_5 , з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшов спільно із ОСОБА_6 до будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 та яким користується її син ОСОБА_8 , та шляхом зриву скоби вхідних дверей, приховуючи свої дії від ОСОБА_6 , проник всередину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів, пересвідчившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, з метою завершення свого злочинного умислу для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, із коридору (кімнати) будинку викрав три чавунні батареї, які почергово з допомогою ОСОБА_6 переніс до свого місця проживання.

Після чого залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме продав ОСОБА_9 в якості металобрухту загальною вагою 200 кг за грошові кошти в сумі 1000 грн.

Відповідно до висновку експерта № 784/22-21 від 28.01.2022 ринкова вартість брухту чорних металів станом на 18.01.2022 складала 6,37 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1274 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинене повторно.

В суді ОСОБА_5 вину визнав частково та надав наступні показання. 18.01.2022 йшовши по вул. Ринкова у м. Хмільник він побачив хвіртку із зірваною сіткою, за якою знаходився будинок, де ніхто не проживав. Оскільки двері в будинок були відкриті, скоба на них зірвана, він зайшов та побачив в одній з кімнат складені три чавунні батареї. В подальшому, бажаючи викрасти ці батареї, він зателефонував до ОСОБА_6 з проханням допомогти перенести батареї, однак сказав, що батареї належать йому. Приблизно через годину, у темний час доби, точного часу не пам`ятає, він разом з ОСОБА_6 прийшли до цього ж будинку, з якого винесли батареї та перенести їх до будинку, де він проживав, що по АДРЕСА_1 . Наступного дня, він викликав таксі, на яке завантажили ці батареї та відвезли в пункт приймання металобрухту, де здав їх, отримавши 1000 грн. ОСОБА_6 не говорив про те, що викрадає батареї, коштами з ним не ділився. Заперечив формулювання обвинувачення про те, що він зірвав скоби з дверей на будинку, оскільки ці скоби вже були зірвані. Про вчинене шкодує та кається.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується дослідженими в суді доказами.

Потерпілий ОСОБА_8 у суді надав показання, що будинок АДРЕСА_2 належав його покійній матері, ним користується він. Ключі від будинку були лише у нього, як калітка, так і будинок були замкнені, на вхідних дверях був навісний замок. Про крадіжку з будинку він дізнався від дільничного інспектора поліції, приїхавши на місце побачив, що на вхідних дверях вирвана скоба, а також викрадені три чавунні батареї пофарбовані в білий колір, які знаходилися в одній з кімнат. Потім на пункті прийому металу впізнав свої батареї, які були вилучені працівниками поліції. Зазначив, що шкоду йому не відшкодовано, проте претензій до обвинуваченого він немає. Покарання просив обрати на розсуд суду.

Так, свідок ОСОБА_10 в суді надав показання про те, що працював в пункті прийому металобрухту, що розташований на території колишнього комбікормового заводу у м. Хмільник. 19.01.2022 в обідній час приїхав автомобіль «Фіат Добло», яким привезли три чавунні батареї білого кольору, одна велика та дві маленькі. Батареї зважали та прийняли. Ці батареї здав ОСОБА_5 та отримав за них 1000 грн. Через 2-3 дні до нього приїхали працівники поліції разом з власником батарей, та вилучили їх.

Свідок ОСОБА_6 у суді надав показання та повідомив, що 17-18 січня 2022, точну дату він не пам`ятає, близько 18:00 год. до нього зателефонував ОСОБА_5 та попросив щось допомогти перенести, на що він погодився. Приблизно через 20 хвилин вони зустрілися і коли були вже біля будинку, ОСОБА_5 сказав, що потрібно перенести батареї з його колишнього будинку. ОСОБА_5 відсунув сітку, пройшов на територію будинку, підійшов до дверей та ніби ключем відкрив двері. Було темно тому добре не було видно, однак на дверях знаходився навісний замок яким ці двері замикалися. В одній з кімнат будинку знаходилися складені три чавунні батареї синього кольору, дві маленькі приблизно по 5 секцій, та одна велика дванадцять секцій. Ці батареї він разом з ОСОБА_5 перенесли до місця проживання останнього. Про те, що батареї викрадаються йому не було відомо.

Свідок ОСОБА_11 у суді надав показання та зазначив, що вдень 19.01.2022 він на автомобілі «Фольксваген Т 4» під`їхав до будинку по АДРЕСА_1 , де зустрів ОСОБА_5 , який попросив перевезти три чавунні батареї білого кольору. Дві розміром 5-6 секцій, одна 10 секцій, вони були в доброму стані. Батареї перевіз на територію колишнього комбікормового заводу у м. Хмільник, до пункту прийому металобрухту.

Свідок ОСОБА_12 у суді надав показання, що 18.01.2022 близько 20-21 год., коли він знаходився у своєму гаражі, що розташований неподалік пам`ятника Б. Хмельницькому у м. Хмільник, до нього на легковому автомобілі сірого кольору під`їхав ОСОБА_5 та привіз чавунні батареї, запропонував їх купити. В багажнику автомобіля знаходилося декілька чавунних батарей білого кольору. Однак він не забажав купувати батареї, оскільки подумав, що вони ОСОБА_5 не належать.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується наступними дослідженими судом доказами:

-витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження № 0000029 (а.с. 88);

-протоколом прийняття заяви від 25.01.2022 у потерпілого ОСОБА_8 про крадіжку трьох чавунних батарей з будинку АДРЕСА_2 (а.с. 89);

-протоколом огляду місця події від 25.01.2022 з фототаблицею до нього, відповідно до яких оглянуто будинок АДРЕСА_2 , де встановлено, що на дверному полотні дверей наявні пошкодження у виді відриву замикаючого пристрою від дверного полотна (а.с. 90-98);

-протоколом огляду речей та предметів від 26.01.2022 з фототаблицею до нього, зокрема на території колишнього заводу по АДРЕСА_3 було оглянуто три чавунні батареї дві по 8 секцій, одна 10 секцій, зважено їх, вага 200 кг, а також вилучено (а.с. 99-101). Постановою слідчого від 26.01.2022 вилучені батареї визнано речовими доказами (а.с. 102), а ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 28.01.2022 на батареї накладено арешт (а.с. 103);

-висновком судової товарознавчої експертизи від 28.01.2022 № 784/22-21 підтверджено, що ринкова вартість 1 кг брухту чорних металів станом на момент вчинення кримінального правопорушення 18.01.2022 складала 6,37 грн (а.с. 104-105). Вартість проведеної експертизи 377,54 грн (а.с. 107);

-протоколом слідчого експерименту від 31.01.2022 проведеного за участі свідка ОСОБА_6 , відеозаписом відтвореним у судовому засіданні, на якому свідок розповів та показав про події 18.01.2022, як вони потрапили до будинку АДРЕСА_2 та винесли звідти три чавунні батареї (а.с. 108-111, 112);

-протоколом слідчого експерименту від 06.02.2022 за участі ОСОБА_5 , відеозаписом, відтвореним у судовому засіданні, на якому ОСОБА_5 розповів та показав як викрадав батареї з будинку АДРЕСА_2 (а.с. 113-115, 116).

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними та допустимими, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло, вчинене повторно.

Незважаючи на те, що викрадення батарей ОСОБА_5 відбувалося в присутності свідка ОСОБА_6 , кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України саме як таємне викрадення чужого майна є правильною та відповідає роз`ясненням наведеним у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності». Так, крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки. Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається.

Як обвинувачений ОСОБА_5 , так і свідок ОСОБА_6 підтвердили ту обставину, що ОСОБА_6 не був обізнаний та не знав про те, що батареї не належать ОСОБА_5 та відбувається їх викрадення, а тому ОСОБА_5 вважав, що вчиняє крадіжку непомітно для інших осіб, тобто таємно.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується як його показаннями наданими в суді та під час слідчого експерименту, так і показаннями свідка ОСОБА_6 , наданими як в суді, так і під час слідчого експерименту підтверджено те, що він з ОСОБА_5 в одній з кімнат будинку забирали чавунні батареї, показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_5 18.01.2022 у вечірній час пропонував йому придбати три чавунні батареї, показаннями свідка ОСОБА_11 , який 19.01.2022 на прохання ОСОБА_5 перевіз три чавунні батареї від будинку в якому проживав обвинувачений до пункту прийому металобрухту, де їх прийняв свідок ОСОБА_10 . Також вина обвинуваченого підтверджується протоколом огляду місця події від 25.01.2022, де зафіксовано ознаки злому скоби вхідних дверей на якій весить навісний замок, протоколом огляду речей та предметів від 26.01.2022 про вилучення з пункту прийому металобрухту трьох чавунних батарей, які потерпілий ОСОБА_8 впізнав. При цьому суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_6 які він надав в суді в частині того, що батареї були пофарбовані в синій, а не в білий колір, оскільки ці покази спростовуються як показаннями цього ж свідка під час слідчого експерименту, так і показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 про те, що батареї були пофарбовані в білий колір, а також спростовується протоколом огляду речей та предметів від 26.01.2022. Також суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_6 , які він надавав під час слідчого експерименту в частині місцезнаходження батарей перед викраденням, вказані покази спростовуються показаннями ОСОБА_5 під час слідчого експерименту, а також показаннями потерпілого ОСОБА_8 , які підтвердили, що батареї знаходилися в середній кімнаті.

Суд критично оцінює доводи обвинуваченого про те, що двері в будинок були відкриті. Ці показання спростовуються як показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який зазначив, що двері в будинок були зачинені на навісний замок, так і показаннями свідка ОСОБА_6 , який також стверджував що двері в будинок були замкнені, а ОСОБА_5 ніби відкривав ключем замок. Як було встановлено під час огляду місця події від 25.01.2022 дверне полотно містить ознаки злому замикаючого пристрою, скоби на якій весить навісний замок. Вказані доводи обвинуваченого суд оцінює як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за більш тяжке кримінальне правопорушення.

З формулювання обвинувачення підлягає виключенню вказівка: «вчинення кримінального правопорушення в період іспитового строку», так як вирок Хмільницького міськрайонного суду від 22.10.2021, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки та із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки не набув законної сили. Проте виключення цієї обставини з обвинувачення не впливає на правильність кваліфікації дій обвинуваченого. Безпідставними є доводи сторони захисту про відсутність такої кваліфікуючої ознаки як «вчинене повторно». Так, у ОСОБА_5 станом 18.01.2022 мав не зняту і не погашену судимість за вчинення тяжкого злочину (ч. 3 ст. 185 КК України, вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21.12.2016, за яким він був засуджений до покарання у виді позбавлення волі 3 роки і шість місяців, яке відбув 31.07.2020).
При вирішенні питання щодо обрання обвинуваченому покарання суд враховує вимоги ст. ст. 65-67 КК України, роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшують покарання ОСОБА_5 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки він під час слідчого експерименту показав та розповів обставини вчиненого. Проте не підлягає визнанню як пом`якшуюча обставина - щире каяття, оскільки ОСОБА_5 вину визнав частково, не відшкодував потерпілому шкоду.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що він посередньо характеризується за місцем проживання, а також враховує висновки органу пробації наведені в досудовій доповіді, відповідно до яких ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінено як дуже високі, а виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, застування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. ОСОБА_5 на обліках у лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки вирок Хмільницького міськрайонного суду від 22.10.2021 не набув законної сили, призначене ним покарання не підлягає приєднанню за ст. 71 КК України.

Питання щодо процесуальних витрат в сумі 377,54 грн слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України, стягнувши їх з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України, повернувши викрадені батареї потерпілому.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільні позови не заявлено.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 28.01.2022 на три чавунні батареї скасувати.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 на виконання вироку.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 28.01.2022 на три чавунні батареї скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 до державного бюджету України процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз в розмірі 377,54 грн.
Речові докази: чавунні батареї дві по 8 секцій, одна 10 секцій, вагою 200 кг повернути потерпілому ОСОБА_8 .
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1