У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.10.2022 Справа №607/13677/22

Провадження №1-кс/607/4371/2022

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого-криміналіста СВ УСБУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000112 від 06 травня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2022 року старший слідчий слідчий-криміналіст СВ УСБУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000112 від 06 травня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, зокрема на 1/3 квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , шляхом заборони її відчуження.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що у період часу з 24.02.2022 року по 27.04.2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_5 будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалася приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, з метою переслідування своїх корисних інтересів, а саме, отримання відповідної влади у смт. Мілове Старобільського району Луганської області та відповідно наділенням її функціями начальника незаконного правоохоронного органу «митного поста «Мілове» Державного митного комітету ЛНР», створеного на тимчасово окупованій території, перебуваючи на території смт. Мілове Старобільського району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі та реалізуючи його, вступила у злочинну змову з окупаційними військами Російської Федерації та представниками так званої «ЛНР». Отримавши від останніх пропозицію очолити «митний пост «Мілове» Державного митного комітету ЛНР», в порушення вимог Конституції та Законів України, добровільно, умисно, погодилась на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 у період часу з 24.02.2022 року по 27.04.2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, перебуваючи на території смт. Мілове, Старобільського району, Луганської області, зі своїх особистих мотивів та бажання очолити незаконний правоохоронний орган, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора Російської Федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», умисно, добровільно зайняла посаду начальника «митного поста «Мілове» Державного митного комітету ЛНР», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно - господарських функцій у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, де діє окупаційна адміністрації держави-агресора.

20.07.2022 року в порядку ст. 135 та ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до Інформаційної довідки № 308829178 від 02.09.2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності у розмірі частки 1/3 належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У клопотанні слідчий, посилаючись на положення ст.ст.170,173 КПК України, а також санкцію ч. 7 ст.111-1 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , яка передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, або без такої, зазначає про наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 , з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, а також враховуючи, що незабезпечення схоронності вказаного майна підозрюваної може призвести до його відчуження, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У клопотанні слідчого зазначено про наявність передбачених ч.2 ст.172 КПК України підстав для розгляду клопотання про арешт майна, без повідомлення підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_6 , що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_6 , оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В судовому засіданні слідчий вимоги поданого клопотання підтримала та просить задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Положеннями ч.5 ст. 170 КПК України визначено, що у такому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ УСБУ в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 06.05.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

20 липня 2022 в порядку ст. 135 та ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Як вбачається із матеріалів клопотання, зокрема долученої до нього Інформаційної довідки № 308829178 від 02.09.2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності у розмірі частки 1/3 належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням викладеного, існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що належне підозрюваній ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності у розмірі частки 1/3, майно, може бути конфісковано за вироком суду, що передбачено санкцією ч.7 ст. 111-1 КК України, як додаткове покарання (конфіскація майна).

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, підтверджується долученими матеріалами у їх сукупності. При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

З урахуванням обставин справи є розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваної ОСОБА_5 завданням кримінального провадження, запобіганню можливості відчуження майна.

На переконання слідчого судді, з огляду на санкцію кримінального закону, незастосування арешту майна може привести до передачі майна.

Також, при прийнятті рішення, слідчий суддя приймає до уваги, що арешт майна у даному випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки встановлює лише заборону відчужувати майно (тобто не забороняє користування, не припиняє права власності на нього, а лише є тимчасовим обмеженням права власності).

Поряд з цим, слідчим суддею враховано, що відповідно до ч.12 ст.170 КПК України не допускається заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, отже такий вид обмеження не перешкоджатиме праву у користуванні вказаною квартирою особам, які на законних підставах у них проживають.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а саме: 1/3 квартири яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони її відчуження, у зв`язку з чим клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя, вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста СВ УСБУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000112 від 06 травня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні №0000112 від 06 травня 2022 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/3 квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони її відчуження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого-криміналіста СВ УСБУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1