Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7895/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва
у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника власника майна ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000092, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст. 110-2 КК України, про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
Заступник керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000092, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст. 110-2 КК України, про арешт належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Брокард-Україна» () майна, а саме товарно-матеріальних цінностей, які були виявлені під час обшуку 02.09.2022 на території ТРЦ «Поменада парк», за адресою м. Київ, вул. Кільцева дорога, буд. 4.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходиться вказане кримінальне провадження, під час досудового розслідування якого, зокрема, перевіряються обставини причетності до протиправної діяльності службових осіб ТОВ «Брокард-Україна» () та ТОВ «Егзагон» (), які зареєстровані за адресою м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 134-А.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Брокард-Україна», засновником якого є кіпрське підприємство Indeon Holding Limited, зареєстроване у республіці Кіпр, є громадянка рф ОСОБА_5 (зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ), яка також є генеральниим директором «Л`Етуаль» та володіє незначною часткою статутного капіталу «Алькор і Ко» спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Основний акціонер«Алькор і Ко» - кіпрська Letu Holdings Limited.

Крім того, ОСОБА_5 є бенефіціаром кіпрського підприємства «Невіоко Холдингс Лімітед», якій в Україні належить один з найбільших імпортерів косметики та парфумерії Hexagone. Партнерами Hexagone є Brocard, Watsons, Letu.ua.

У той же час встановлено, що 100 % статутного капіталу ТОВ «Брокард-Україна» (), у розмірі 631 250 грн, володіє Інденон Холдингс Лімітед (Кіпр), кінцевим бенефіціаром якого також є громадянка рф ОСОБА_5 .

Значна частина грошових коштів, отриманих ТОВ «Брокард-Україна» () за реалізовану продукцію на території України, спрямовуються на підконтрольні рахунки підприємства, які відкриті у банківських установах на території Європейського союзу, республіки Кіпр.

За оперативними даними, отримані грошові кошти від реалізації ТМЦ товариства «Брокард-Україна» на території України використовуються для вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується у кримінальному провадженні, тобто фінансування дій, вчинених з метою захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України.

Також встановлено, що кінцевий бенефіціарний власник ТОВ «Брокард-Україна» () ОСОБА_5 на території рф здійснює господарську діяльність та сплачує податки до бюджету країни агресора.

Таким чином, за наявною інформацією, яка перевіряється у кримінальному провадженні, ТОВ «Брокард-Україна» має відношення до російського капіталу, а тому існує високий ризик у прийнятті рішень посадовими особами та власниками вказаного підприємства на шкоду державній безпеці України.

02.09.2022 в рамках кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05.08.2022 було проведено обшук у приміщенні, яким володіє ТОВ «Брокард-Україна», що знаходиться на території ТРЦ «Поменада парк», за адресою м. Київ, вул. Кільцева дорога, буд. 4, за результатами проведення якого було встановлено наявність товарно-матеріальних цінностей, а саме парфумерно-косметичної продукції, а також виявлено та вилучено копії документів щодо залишку таких товарно-матеріальних цінностей.

Постановою заступника керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 05.09.2022 парфумерно-косметичну продукцію, перелік якої наведено у долученій до клопотання таблиці (на 56 арк.), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000092 від 07.04.2022.

З огляду на наведене, з метою забезпечення збереження майна як речового доказу, прокурор вказує на необхідність накладення арешту на таку продукцію.

У судове засідання прокурор не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся в порядку, встановленому КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 172 КПК України його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник ТОВ «Брокард-Україна» у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи на те, що неявка прокурора у судове засідання, виходячи із принципів диспозитивності та змагальності кримінального процесу, свідчить проте, що він не підтримує подане клопотання, а тому наявні підстави для залишення його без задоволення. Крім того, представник вважає клопотання про арешт необґрунтованим, вказуючи на те, що оскільки майно ТОВ «Брокард-Україна», яке було виявлене під час обшуку 02.09.2022, не було належним чином описане та не оформлене у вигляді додатку до протоколу обшуку, неможливо достовірно перевірити, що перелік косметично-парфумерної продукції, яка наведена у доданій до клопотання таблиці, є саме тією продукцією ТОВ «Брокард-Україна», яка була вилучена під час вказаного обшуку. У зв`язку з цим також неможливо перевірити фактичну наявність такої продукції у магазині.

Заслухавши представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання та докази, надані в його обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000092, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст. 110-2 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Станом на дату розгляду клопотання письмове повідомлення про підозру у кримінальному провадженні жодній особі не вручено.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує на те, що вилучене в ході досудового розслідування майно ТОВ «Брокард-Україна» (), яким є товарно-матеріальні цінності, що були виявлені під час обшуку 02.09.2022 на території ТРЦ «Поменада парк», за адресою м. Київ, вул. Кільцева дорога, буд. 4, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення збереження такого майна наявні підстави для накладення на нього арешту.

Вирішуючи обґрунтованість таких доводів прокурора, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч.4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 1 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім цього, згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначена, зокрема, достатня, належна, допустима, достовірна сукупність доказів, що майно, щодо якого здійснюється клопотання, є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Як встановлено слідчим суддею, 02.09.2022 у період часу з 15 год. 10 хв. до 15 год. 47 хв. старшим слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05.08.2022, постановленої у справі №758/6291/22, було проведено обшук на території ТРЦ «Поменада парк», за адресою м. Київ, вул. Кільцева дорога, буд. 4, під час якого було встановлено наявність товарно-матеріальних цінностей, а саме парфумерно-косметичної продукції, а також виявлено та вилучено копії документів щодо залишку таких товарно-матеріальних цінностей.

Постановою заступника керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 05.09.2022 парфумерно-косметичну продукцію, перелік якої наведено у долученій до клопотання таблиці (на 56 арк.), визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000092 від 07.04.2022.

Водночас, матеріали клопотання не містять належних доказів, які б достовірно вказували на те, що перелік косметично-парфумерної продукції, яка наведена у вказаній таблиці, є саме тією продукцією ТОВ «Брокард-Україна», яка була вилучена під час вказаного обшуку.

Зокрема, із копії протоколу обшуку від 02.09.2022 вбачається, що жодних додатків до такого протоколу слідчим не додано.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи представника ТОВ «Брокард-Україна» у тому, що із доданих до клопотання матеріалами неможливо достовірно встановити той факт, що перелік косметично-парфумерної продукції, яка наведена у доданій до клопотання таблиці (на 56 арк.), є саме тією продукцією ТОВ «Брокард-Україна», яка була вилучена під час вказаного обшуку, а також те, що таке майно належить ТОВ «Брокард-Україна».

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що жодній службовій особі ТОВ «Брокард-Україна» повідомлення про підозру не вручалося та не надано доказів причетності останніх до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується в межах вказаного кримінального провадження.

Крім того, до клопотання прокурором не надано будь-яких доказів в обґрунтування того, що вищевказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуте кримінально протиправним шляхом або отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Посилання прокурора на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є лише звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону.

Крім того, прокурором не доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та володільця майна з метою забезпечення його збереження.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Слідчий суддя також виходить із того, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

З огляду на наведене, враховуючи, що прокурором не надано недостатньої кількості доказів необхідності накладення арешту, слідчий суддя не вбачає достатніми та обґрунтованими підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства, власників майна та інших осіб від невжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 175, 370 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання заступника керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000092, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст. 110-2 КК України, про арешт належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Брокард-Україна» () майна, а саме товарно-матеріальних цінностей, які були виявлені під час обшуку 02.09.2022 на території ТРЦ «Поменада парк», за адресою м. Київ, вул. Кільцева дорога, буд. 4, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1