Справа № 127/9992/22
Провадження № 1-кп/127/278/22

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000337 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого Фізичною особою - підприємцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2022 о 20 год. 00 хв., відповідно до наказу Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області № 170 від 24.02.2022 «Про вжиття додаткових заходів щодо забезпечення правопорядку», що пов`язано із введеним воєнного стану в України, старший спеціаліст-криміналіст Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , дільничний офіцер поліції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 , солдат Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_9 та солдат Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_10 заступили до пішого патруля за маршрутом Ринок Урожай - АДРЕСА_3 , приступивши до виконання обов`язків із забезпечення публічної безпеки та порядку.
01.04.2022 близько 21 год. 30 хв., в ході несення служби, старший спеціаліст-криміналіст Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , дільничний офіцер поліції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 , солдат Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_9 та солдат Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_10 підійшли до раніше не знайомих останнім ОСОБА_4 , який перебував поблизу автобусної зупинки, розташованої неподалік перехрестя вул. Радіона Скалецького - вул. Князів Коріатовичів у м. Вінниця, спільно із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та тримав у руках відкриту скляну пляшку пива торгової марки «Чернігівське» об`ємом 0,5 л та два пластикові стаканчики.
Наблизившись до ОСОБА_4 , старший спеціаліст-криміналіст Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , який був у форменому одязі, екіпірований спеціальними засобами, табельною вогнепальною зброєю та закріпленим нагрудним жетоном із зображенням спеціального номеру, представився, показавши своє службове посвідчення, після чого роз`яснив останньому, що в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 178 КУпАП, після чого на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», попросив у ОСОБА_4 надати для перевірки документи, що посвідчують особу.
Передавши свій паспорт громадянина України старшому спеціаліст- криміналісту Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , який був одягнений у формений одяг та згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, ОСОБА_4 почав агресивно себе поводити та безпідставно висловлювати своє невдоволення законним діями поліцейського, реагуючи на що старший спеціаліст-криміналіст Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 висловив до ОСОБА_4 вимогу збільшити між ними відстань та викинути із рук вищевказану скляну пляшку.
Старший спеціаліст-криміналіст Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , побачивши що ОСОБА_4 відходить, дістав із кишені власний мобільний телефон марки «Apple ІPhone XR», з якого мав намір викликати на місце події додатковий екіпаж поліції, приклавши вищевказаний телефон до обличчя ліворуч.
У цей час ОСОБА_4 наблизився до старшого спеціаліста- криміналіста Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 та тримаючи у лівій руці скляну пляшку пива торгової марки «Чернігівське» об`ємом 0,5 л, діючи умисно, достовірно знаючи що ОСОБА_7 є співробітниками правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, переслідуючи умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наніс один удар пляшкою в область обличчя, тим самим, частково влучивши по мобільному телефону, який ОСОБА_7 тримав біля обличчя. В результаті чого пляшка розбилась на дрібні скляні уламки, травмувавши, у т.ч. ОСОБА_4 праву руку у вигляді поверхневої рани 1-4 пальців правої кисті.
Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 , старшому спеціалісту- криміналісту Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 183/192 від 26.04.2022, заподіяно тілесні ушкодження у виді забитої рани на слизовій оболонці нижньої губи, які належать до легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995р.), виникло від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та зазначив, що обставин викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Обвинувачений повідомив суду, що він дійсно 01.04.2022 він йшов з пляшкою пива в руках зі своїми знайомими по вул. Р. Скалецького в м. Вінниці. Назустріч їм йшов патруль поліції. Один із членів патруля, а саме ОСОБА_7 , зробив зауваження обвинуваченому щодо заборони вживання алкогольних напоїв в громадських місцях, в результаті чого ОСОБА_4 наніс один удар працівнику поліції ОСОБА_7 пляшкою в область обличчя, тим самим, частково влучивши по мобільному телефону, який ОСОБА_7 тримав біля обличчя. В результаті удару пляшка розбилась на дрібні скляні уламки. Обвинувачений зазначив, що такі його дії були викликані у зв`язку з перебування його в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений запевняв суд, що він щиро кається у вчиненому, просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 повідомив суду, що 01.04.2022 він ніс чергування в складі пішого патруля за маршрутом Ринок Урожай - вул. Радіона Скалецького - вул. Матроса Кошки у м. Вінниці, приступивши до виконання обов`язків із забезпечення публічної безпеки та порядку. Помітив біля зупинки громадського по вул. Р. Скалецького групу молодих людей, серед яких був обвинувачений з пляшкою пива в руках. Потерпілий зробив йому зауваження та роз`яснив обвинуваченому, що розпивання алкогольних напоїв в громадському місці заборонено. Обвинувачений почав поводити себе прискіпливо, агресивно, у зв`язку з чим ОСОБА_7 попросив обвинуваченого відійти подалі в сторону. В цей час обвинувачений наніс удар потерпілому пляшкою в обличчя. Потерпілий зазначив, що своїми діями обвинувачений наніс йому тілесні ушкодження. Обвинувачений в результаті цього удару також пошкодив собі руку. В подальшому була викликана швидка медична допомога.
Щодо міри покарання потерпілий зазначив, що на його переконання, достатнім для виправлення обвинуваченого буде покарання не пов`язане з позбавленням волі. Також потерпілий повідомив суду, що йому відшкодована матеріальна та моральна шкода обвинуваченим в повному обсязі, у зв`язку з чим в нього відсутні до обвинуваченого будь які претензії.
Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_7 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При вирішенні питання щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно вимоги СО ВОП ГУНП у Вінницькій області від 02.04.2022, виданої на ім`я ОСОБА_4 вбачається, що останній є особою раніше не судимою.
Згідно характеристики голови ОСББ «Коцюбинського-78» № 29 від 10.05.2022 ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_4 з 2020 року. За час проживання зарекомендував себе з позитивної сторони. Скарг від сусідів на останнього не надходило, в побуті проявив себе як доброзичливий мешканець, в жодних конфліктних ситуаціях не помічений.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 29/1620 від 08.04.2022 ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні №17 з 22.062021 по 05.07.2021 з діагнозом: «Генералізований тривожний розлад».
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №568 від 04.04.2022 року, ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КП ВОНД «Соціотерепія» № 87 від 06.04.2022 був проведений огляд ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.04.2022 о 23.00 год. за підозрою у вживанні алкоголю, встановлено алкогольне сп`яніння легкого ступеню.
Судом досліджено також висновок судово-психіатричного експерта №95 від 14.04.2022 згідно якого ОСОБА_4 в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння не страждав на психічне захворювання, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлював свої дії та керувати ними.
Суд також приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_4 , який працевлаштований, наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку. Прийнято до уваги позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання для обвинуваченого.
Відтак, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Крім того, судом було досліджено протокол затримання, згідно якого ОСОБА_4 було затримано 01.04.2022 о 22.20 год.
Також судом досліджено ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2022, якою до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до положень п. 1) частини 1 статті 72 КК України, при складанні покарань, менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
З урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 необхідно зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі з 01.04.2022 по 04.04.2022 включно.
Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 скасувати.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати в межах даного кримінального провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65 67, 345 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч. 1, 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі з 01.04.2022 по 04.04.2022 включно.
Початок іспитового строку обчислювати з 25 травня 2022 року.
Скасувати арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2022 на майно, яке було тимчасово вилучене 01.04.2022 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 , а саме: уламки скляної пляшки коричневого кольору.
Речові докази по кримінальному провадженню №0000337, а саме:
- уламки скляної пляшки коричневого кольору, які поміщені до спеціального пакету НПУ ГСУ № 4468642 знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: