Справа № 456/794/22
Провадження № 1-кп/456/240/2022
ВИРОК

іменем України

11 квітня 2022 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0000002 від 14.01.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве, Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом, відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 , № 11-РС від 8.04.2020р. будучи призначеним на посаду старшого стрільця відділення охорони 1106 взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України «Про оборону України, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст.ст. 11, 16, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 12.10.2021 о 08.30 год, діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від військової служби, без поважних причин, в умовах особливого періоду крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу до розташування військової частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно без поважних причин перебував поза її розташуванням до 08.30 год. 20.12.2021, тобто тривалістю понад один місяць, проводячи час на власний розсуд за адресою м. Бахмут Донецької області.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав, повністю погоджується з обставинами, оголошеними прокурором з обвинувального акта. Додатково пояснив, що дійсно будучи військовослужбовцем за контрактом на початку жовтня 2021р., самовільно без погодження зі своїм командуванням покинув розташування в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та виїхав до своїх знайомих в м. Бахмут Донецької області, де пробув близько 1,5 місяця. Однак усвідомивши, що вчинив неправильно, добровільно повернувся. На даний час звільнений з лав ЗСУ та тимчасово проживає при церкві, що в АДРЕСА_1 , оскільки іншого житла та родичів в нього немає. З семи років виховувався в дитячому будинку м. Єнакієво. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає

фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.
Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у, самовільному залишенні військової частини, будучи військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, доведена повністю, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст.407 КК України.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
В даній справі, суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
При цьому до обставин, щопомякшують відповідальність суд визнає те, що ОСОБА_4 , щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_4 обставин по справі не встановлено.

Враховується, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю проходження служби, має молодий вік, виховувався сиротою.

Відтак беручи до уваги всі обставини по справі, особу винного, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства, призначвши йому покарання в межах санкцій інкримінованої йому статті КК України, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від реального відбування покарання та застосувавши ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік шість місяців.

Згідно з ч. 1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України, нагляд за ОСОБА_4 , як особою звільненою з військової служби та контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1