Справа №754/2722/22 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2783/2022 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
18 серпня 2022року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 03 червня 2022 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше не судимого, -
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України та призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14 грудня 2021 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 14 грудня 2021 року до дня набрання даним вироком законної сили, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 14.11.2021 року приблизно об 11 годині 35 хвилин, перебуваючи з адресою: АДРЕСА_2 , задля вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, під виглядом працівника комунальної служби проник до квартири АДРЕСА_3 за вказаною адресою.
Після цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 повернувся до нього спиною, накинув на шию останнього шнурок, на якому знаходився бейдж, та повалив потерпілого на підлогу. Так як потерпілий пручався, ОСОБА_7 рукою придушив ОСОБА_9 за шию, тим самим подолав волю потерпілого до опору та своїми протиправними діями спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді 5 (п`яти) синців на лівій боковій поверхні шиї в верхній третині, в міжлопатковій ділянці справа, на лівому скаті носу, в верхній повіці правого та лівого ока, двох саден на задній поверхні шиї в середній та нижній третинах, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 дістав заздалегідь взятий із собою молоток та висловив потерпілому погрозу його застосувати, після чого заволодів грошовими коштами в сумі 14 500,00 грн., фотоапаратом марки «Nikon-D5000», вартістю 3 600,00 грн., фотоапаратом «Sony-ILCE-75M2», вартістю 26 000,00 грн., електричним самокатом «Ninebot by Segway», вартістю 7 699,30 грн., двома мобільними телефонами марки «Lenovo», а також пневматичною рушницею, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, всього майном на загальну суму 51 799,30 грн., яке належить ОСОБА_9 .
Після цього, ОСОБА_7 , утримуючи зазначене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а майном, яким заволодів шляхом розбою, розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 51 799,30 грн.
Не погоджуючись з вироком суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання з ч. 3 ст. 187 КК Україн, із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.
Захисник вказує, що ОСОБА_7 повністю визнав свою провину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, а все майно було вилучене та повернуте потерпілому, а обтяжуючих обставин судом не встановлено, у зв`язку з чим, вважає, що з урахуванням даних про особу обвинуваченого, до ОСОБА_7 доцільно застосувати покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
Суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.
Доводи апеляційної скарги захисника про призначення ОСОБА_7 покарання, за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, явно несправедливим через суворість, не заслуговують на увагу.
Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував тяжкістьвчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, згідно довідки КМНКЛ «Соціотерапія» від 17.12.2021 року № 455562 з 11.08.2021 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, стан відміни.
Щире каяття визнано місцевим судом як обставину, яка згідно з ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_7 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Із огляду на зазначене, місцевий суд обґрунтовано дійшов до висновку, про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в межах мінімальної межі встановленої санкцією ч. 3 ст. 187 КК України, з чим погоджується колегії суддів.
На думку колегії суддів, призначене судом покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів і домірне скоєному.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи захисника про можливість пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання на підставі ст. 69 КК України є необґрунтованими.
Виходячи зі змісту ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише в тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України, було б явно недоцільним.
Судом першої інстанції при призначенні покарання взято до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, і зокрема ті на які є посилання в апеляційній скарзі, а саме: щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання. Тому, наведені обставини не дають підстав для призначення більш м`якого покарання, як на те вказує захисник.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 03 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: