Справа №760/9620/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду матеріали клопотання слідчого 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бєлгорода, РФ, громадянина Російської Федерації, працюючого журналістом всеросійської державної телерадіокомпанії,
у кримінальному провадженні №0000108 від 02.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.332-2 та ч.2 ст.436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.
Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000108, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2022, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.332-2 та ч.2 ст.436-2 КК України.
Зі змісту клопотання вбачається, що 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).
До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.
Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени зазначеної організації утримуються у своїх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності чи політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про неприпустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, встановлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію або втручання будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплені обов`язки держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення або підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців або посилання таких найманців на територію іншої держави.
Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є: застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави; застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.
Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії: вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, хоч би який тимчасовий характер вона не мала, що є результатом такого вторгнення або нападу або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини; бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави; блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави; напад збройними силами держави на сухопутні, морські чи повітряні сили чи морські та повітряні флоти іншої держави;застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з державою, що приймає, порушуючи умови, передбачені в угоді або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди; дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала у розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави; засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, що мають настільки серйозний характер, що це рівносильно наведеним вище актам, або її значну участь у них.
Жодні міркування будь-якого характеру, будь то політичного, економічного, військового чи іншого характеру не можуть бути виправданням агресії.
Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили або загрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання суперечок та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва. серпня 1975 року, який був підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.
Статтями 1 і 2 III Конвенції про відкриття військових дій від 18 жовтня 1907 року, що вступила в дію 26 січня 1910 року і 7 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути негайно повідомлено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання повідомлення.
У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) зазначено, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту та неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.
Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки було схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Відповідно до зазначеного документу, територія України є неподільною та недоторканною.
Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.
Відповідно до пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року Російська Федерація, Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні свої зобов`язання згідно з принципами Заключного акту співробітництву в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність, суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою або її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що жодна їхня зброя ніколи не використовуватиметься проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.
Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримання миру та стабільності у Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, укладеного між державами СНД, серед яких є Україна та Російська Федерація, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів одна одної та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їх непорушність, а також вирішувати всі суперечки, що виникають з питань кордонів та територій, лише мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо вони виникнуть; не встановлювати із нею політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій та комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічну, фінансову, військову та іншу допомогу.
31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН та зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки та співробітництва в Європі, Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року 13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 2 березня 1999 року № 42 - ФЗ). Відповідно до статей 2 3 зазначеного Договору, Російська Федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів і зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, не застосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, дотримання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.
Відповідно до опису та карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований Російською Федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької та Луганський областей належить до території України.
Статтями 1 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною та незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною.
Згідно статті 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Право визначати та змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народу і не може бути узурповане державою, її органами чи посадовими особами.
Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не посягати на права та свободи, честь та гідність інших людей.
Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.
Відповідно до статей 132 134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі АР Крим) є невід`ємною складовою України та в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її ведення.
Незважаючи на викладене, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення зазначених вище міжнародних нормативно-правових актів, 22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план направлений на насильницьку зміну меж території та кордонів України, порушення порядку, встановленого Конституцією України, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволене.
24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив рішення про початок військової операції в Україні.
Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. Збройними Силами Російської Федерації, що діяли за наказом керівництва Російської Федерації та Збройних Сил Російської Федерації, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська Російської Федерації вдерлися сухопутним шляхом на територію суверенної держави України.
У зв`язку з чим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Надалі, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022 в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022 в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
За вказаних вище обставин, досудовим розслідування встановлено, що у громадянина РФ ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але з 16.03.2022 виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у виготовленні, поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин РФ ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Бєлгород, є журналістом всеросійської державної телерадіокомпанії (ВГТРК федеральне державне унітарне підприємство росії, що здійснює теле-, радіо-, інтернет-мовлення. Основними медійними активами є телеканали «Россия-1», «Россия-К», «Россия-24», «Карусель», «РТР-Планета», «Радио России», « ОСОБА_6 », «Вести ФМ», «Радио Культура» та інші. З літа 2014 року рішенням Національної ради телебачення та радіомовлення, визначено, що телеканали, які входять до групи ВГТРК не відповідають вимогам Європейської конвенції з транснаціонального телебачення та ч. 1 ст. 42 ЗУ «Про телебачення та радіомовлення», тим самим заборонивши їх діяльність на території України), членом академії російського телебачення та має звання заслуженого журналіста РФ. В 2018 році став довіреною особою кандидата в президенти РФ ОСОБА_7 . У той же час, ОСОБА_5 нагороджений значною кількістю державних нагород РФ, зокрема: медаллю ордену «За заслуги перед Батьківщиною», медаллю «За відвагу», «Орденом Мужності», « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Так, встановлено, що з 16.03.2022 ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в тому числі сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в України та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, незаконно перебуваючи на території України, за допомогою цифрових обчислювальних пристроїв (персональний комп`ютер, ноутбук, планшетний комп`ютер, мобільний телефон-смартфон), що перебували у його розпорядженні, та які під`єднані до глобальної мережі Інтернет, здійснював діяння, пов`язані з виправдовуванням, визнанням правомірною, запереченням збройної агресії Російської Федерації проти України, а також глорифікацією її учасників.
На даний час ОСОБА_5 в якості журналіста ВГТРК та так званого «військового експерта» веде репортажі із зон активних бойових дій на території України, здійснює висвітлення подій на території України з позицій офіційної пропаганди Кремля, називає вторгнення регулярних військ РФ в Україну «спеціальною воєнною операцією з денацифікації та демілітаризації», виправдовує вчинення військової агресії та заперечує злочини щодо українських військових та мирного населення, вчинені військами РФ, надає «експертні коментарі» ряду пропагандистських теле- та радіопередач, які транслюються на території РФ, створює у глядачів та слухачів ресурсів ВГТРК позитивний образ російських військових та «демонізує» чинну владу України та Збройні Сили України, вказує.
Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 в ефірі телеканалу «Россия-1» ОСОБА_5 оприлюднив інформацію наступного змісту: «Сегодня, и на кануне и сегодня, фактически целый день под огнем город Изюм. Город в результате российского наступления фактически не пострадал, то есть, украинские войска сейчас уничтожают город из которого не эвакуированы мирные жители. Буквально на кануне мы об этом расскажем сегодня в программе «Вести». В расположение российских военных доставили семерых тяжело раненых жителей ОСОБА_8 , пять человек на кануне погибли в результате применения систем залпового огня с кассетными боеприпасами. Напомню, что большая часть стран мира запретила использование кассетных боевых частей. Собственно говоря, Украину это не смущает. Здесь применяются и фосфорные боеприпасы, и кассетные боеприпасы. Сегодня наша группа работала вокруг Изюма, где продолжаются бои и собственно говоря, там это понятно и наглядно видно. Стоит отметить, что Украину продолжают заваливать оружием западного производства, сейчас фактически на украинских позициях… на бывших украинских позициях, с которых выбиты формирования киевского режима, фактически нет противотанковых комплексов украинского или советского производства, а в основном это шведо-британские комплексы, американские комплексы, это немецкие противотанковые комплексы. Ну, в общем, оружие всех западных стран здесь сейчас сконцентрировано на славянском направлении».
Крім того, 23.03.2022 ОСОБА_5 оприлюднює інформацію наступного змісту: «Посписчики моего телеграмм канала, других лент Телеграмма, всем привет. Ну вот у нас появилась техническая возможность заливать в Телеграмм небольшие видеофрагменты, под ОСОБА_9 нет связи, нет электричества, но мы находим техническую возможность быть на связи, поэтому буду вот теперь записывать такие короткие сводки. Отвечаю на те вопросы, которые в большом количестве поступают через форму обратной связи. Ребята, не читайте киевских газет, противник ведет агрессивную военную пропаганду, в которой искать истину это собственно говоря, пустое дело. В частности, многие спрашивают о том, что киевский режим заявляет о якобы окружении российских сил в районе Ирпень, Бучи и Гостомеля. Это не так, мы сегодня ездили по этим дорогам, готовили видеоматериал, никакого окружения нет, идут ожесточенные бои, обстановка не самая простая, но… На самом деле, вспомните 2015 год, когда под завалами нового терминала донецкого аэропорта тела украинских военнослужащих и бойцы батальона «Спарта» и «Сомали» их извлекали оттуда, в Киеве продолжали петь про перемогу так называемых Киборгов донецкого аэропорта. Собственно, с тех пор ничего не изменилось и украинская пропаганда стала только жестче и агрессивнее. Поэтому, помните что это военная пропаганда, а россия продолжает специальную военную операцию на территории Украины. Обстановка под Киевом не простая, сейчас российские силы сконцентрированы на массированном огневом поражении огневых средств противника, бронетехники, складов ГСМ, складов боеприпасов и уничтожения укрепленного района собственно говоря украинской столицы. Противник готовился к войне, давно готовился к масштабным боевым действиям и на самом деле, те кто ожидали что до Киева дорога окажется легкой прогулкой просто немного не понимают что такое боевые действия и 8 лет Украина готовилась воевать с Россией. 8 лет россия была объявлена врагом и 8 лет армия Украины при содействии западных инструкторов занималась собственно говоря подготовкой к масштабным боевым действиям, поэтому естественно сейчас взламывать оборону столицы достаточно сложно. Но при этом, высокоточным вооружением, артиллерийским вооружением, авиацией собственно говоря и наземными силами продолжается кропотливая, тяжелая, но успешная работа. Будем на связи, буду записывать такие вот короткие обращения из-под Киева».
Також, 08.04.2022 в ефірі телеканалу «Россия-1» ОСОБА_5 оприлюднює інформацію наступного змісту: «Части и соединения вооруженных сил россии продолжают вести наступательные действия на Славянском направлении. Впереди, пожалуй, один из самых мощных укрепленных районов формирований киевского режима на востоке Украины. Словянско-Краматорская агломерация. На протяжении 8 лет вооруженные силы Украины формировали там мощный укрепрайон, строили бетонные сооружения, фактически закапывались. Противник умело использует рельеф местности т там где это возможно, обороняется малыми силами, активно использует авиацию и артиллерию. Не смотря на это, российские мотострелковые подразделения, подразделения спецназа идут вперед. Линию обороны вооруженных сил Украины приходится в буквальном смысле разбирать артиллерией. Для этого российские артиллеристы используют высокоточные боеприпасы, для того, чтобы минимизировать риски для мирных жителей. Вот такая картина полностью рушит миф, который тщательно выстраивает украинская военная пропаганда. Формирования киевского режима умело действуют в обороне артиллерией, но при непосредственном стрелковом контакте бегут, вот и технику бросают. БТР украинские военные бросили в Каменке, когда убегали.».
Разом з тим, в ефірі телеканалу «Россия-1» (програма «60 минут») ОСОБА_5 оприлюднює інформацію наступного змісту: «Евгений, Ольга, здравствуйте. Много вопросов, давайте отвечу на все по порядку. Естественно, освобождение Мариуполя здесь восприняли положительно. Это значит, что те войска, которые задействованы у Азовского моря высвободятся и поддержат дальнейшее продвижение российских сил и дальнейшие усилия по уничтожению формирований киевского режима, которые 8 лет обстреливали Донецк, Луганск, остальные населенные пункты донецкой народной республики. Здесь же продолжаются активные тяжелые боевые действия, есть успехи, есть неудачи. Но вот стоит сказать что положение группировки ВСУ и других националистических формирований в луганской народной республике, а мы уже находимся недалеко от луганской народной республики, оно критическое, судя по всему, формирование киевского режима либо отойдут в сторону Славянска, что с одной стороны облегчит продвижение союзных сил, которые двигаются со стороны луганской народной республики, либо попадут в окружение, что собственно говоря так же плохо для формирований киевского режима. На Славяно-Краматорском направлении здесь в Харьковской область (напомню, что наша съемочная группа работает буквально в 10 километрах от границы Харьковской области и оккупированной Украиной территории донецкой народной республики) вот здесь ожесточенные бои продолжаются, продолжает артиллерия уничтожать огневые средства противника и вообще в принципе разламывать фактически, уничтожать укрепленный район вооруженных сил Украины. Что касается западной помощи, я уже говорил в ваших эфирах, повторю еще раз: крайне редко сейчас на брошенных или отвоеванных позициях мы находим советские или украинские образцы например противотанковых ракетных комплексов. В основном это Джевелин, Энлав и другие ручные противотанковые гранатометы европейского и американского производства. Активно украинские военные используют контрбатарейные средства, это станция которая помогает вести контрбатарейную борьбу. Уже сейчас применяется и стрелковое вооружение западного производства. Вот буквально только что мы вернулись, не успеваем в Москву перегнать картинку, вернулись из одного из самых больших арсеналов который был в распоряжении Вооруженных сил Украины, сейчас он находится под контролем подразделений российской армии. Вот там помимо советских и украинских боеприпасов как ракетных так и артиллерийских, мы обнаружили еще и 60-ти миллиметровые мины, 60 миллиметров калибры это стандарт НАТО. Собственно говоря, огромный склад, где находятся и эти боеприпасы стран НАТО. Покажем обязательно все в итоговом выпуске в «Вестях недели» в воскресенье. Помимо этого продолжает работать авиация в небе над линией боевого соприкосновения. Авиация российская и украинская. До сих пор в распоряжении киевского режима есть самолеты и вертолеты, истребители, штурмовики, фронтовые бомбардировщики ну и ударных вертолетов судя по всему не так много, а вот военно-транспортных, армейской авиации достаточно. В общем, бойцам противовоздушной обороны, расчетам зенитно-ракетных комплексов здесь скучать не приходится. Работают они круглосуточно, постоянно и напряженно. Из последних новостей, буквально за одни только сутки украинские формирования попытались применить четыре оперативно-тактические ракеты «Точка У». Три из них были успешно поражены силами ПВО армии россии, а одна попала, но не совсем в цель, немного промахнулась. В итоге был поражен обычный населенный пункт Чистоводовка. По счастливой случайности мирные жители не пострадали, они находились либо в подвалах, либо в домах и промахнулась ракета. Собственно говоря, если бы формирования киевского режима не промахнулись фактически уничтожили бы половину населенного пункта. При этом поток пленных увеличивается действительно каждый день, каждый день сдаются в плен не только насильно мобилизованные граждане Украины которых отправили на передний край, но и профессиональные военные, контрактники различных частей, соединений ВСУ. Здесь сейчас бригад, можно сбиться со счету, 95-я… масса соединений, которые были переброшены на славянское направление. Безусловно самые тяжелые бои еще впереди. Дело в том, что из Краматорско-Славянской агломерации формирования киевского режима превратили не просто в один из самых мощных укреп районов, а переоборудовали гражданские и социальные объекты в огневые позиции, в артиллерийские позиции и это огромная проблема. Более того, судя по всему, эвакуация этих населенных пунктов не проводится, украинские военные собираются судя по всему продолжать прятаться за спинами мирных жителей, использовать их как живой щит. Вот такая тяжелая обстановка здесь. У меня есть подозрение, что даже киевский режим не знает сколько сейчас военнослжащих и добровольцев, боевиков из националистических формирований находится на Донбассе. Есть разные оценки, от 70 до 110 тысяч человек, это если собрать воедино и личный состав частей и соединений армии, и различных добровольцев, которые вступили в территориальную оборону и боевиков националистических формирований. Собственно говоря, я вам могу сказать, что в луганской народной республике, где сейчас идут активные действия, в районе Попасной, Рубежного, только там около 3 тысяч украинских военнослужащих, а вы понимаете какой это маленький фрагмент Донбасса и безусловно, если предполагать, это будет не один донбасский колел, он будет разбит на маленькие окружения.».
Також, 26.04.2022 в ефірі телеканалу «Россия-1» ОСОБА_5 оприлюднює інформацію наступного змісту: «Это передний край линии боевого соприкосновения, можно проехать только на бронетехнике. Противник постоянно бьет из артиллерии. Это был опорный пункт формирований киевского режима, российская артиллерия накрыла целое подразделение военнослужащий украинской армии здесь, на небольшом участке вдоль дороги уничтожен, ну наверное, взвод противника, тела при отходе украинские подразделения не забирают. Сейчас российские силы продвинулись вперед, в сторону Славянска. А вот и детище американского военного автопрома, Хамви, легкий бронеавтомобиль. Такие есть на вооружении формирований киевского режима. Эта машина была уничтожена бойцами армии россии. Вообще, на каждый американский Хамви, здесь найдется русский танк.».
Також, в ефірі телеканалу «Россия-1» (програма «60 минут») ОСОБА_5 оприлюднює інформацію наступного змісту: «Действительно произошло в рамках боевых действий символическое событие части и соединения российской армии смогли пересечь границу Харьковской области Украины и оккупированной территории ДНР, освобождены первые населенные пункты донецкой народной республики с северного направления. Собственно говоря, название населенных пунктов мало кому что скажут это Лозовое и Редкодуб, боевые действия продолжаются уже в районе Ямполя. А этот населенный пункт зрители хорошо помнят с 2014 года, это уже рядом непосредственно со Славянско-Краматорской агломерацией. Кольцом это еще назвать нельзя, но угроза окружения группировки Вооруженных сил Украины в Славянске, Краматорске, Дружковке, Константиновке и далее, ближе к Донецку уже читается. И боевые действия идут интенсивно. Не могу сказать что даются легко, но при этом части и соединения российской армии идут вперед медленно, тяжело но идут. Союзники в луганской народной республике так же развивают успех. Боевые действия идут в районе Попасной и Рубежного и уже известно что там положение группировки Вооруженных сил Украины и других формирований киевского режима довольно тяжелое, но собственно говоря, лучше всего положение ВСУ иллюстрируют кадры, которые были опубликованы у меня в Телеграмм-канале огромное количество погибших боевиков формирований киевского режима, кадровых военнослужащих соединений Вооруженных сил Украины здесь, у Изюма. Собственно говоря, вот эта активная оборона, которую сейчас ведут формирования режима, дается страшной ценой киевскому режиму, но мы прекрасно знаем что в Киеве хорошо научились скрывать собственные потери, обманывать население собственной страны. Еще в 2014-15 году технология сокрытия потерь Донбассе была отработана режимом во главе с Порошенко, теперь собственно говоря, эти же приемы использует президент Зеленский. Непонятно как оправдывают эти потери перед родственниками погибших, но как-то оправдывают. Суть то не в этом. Суть в том, что сейчас по данным, которыми мы располагаем, а мы поговорили с достаточным количеством пленных, и насильно мобилизованные граждане Украины которые находятся на переднем крае и собственно говоря и солдаты, и офицеры частей и соединений Вооруженных сил Украины, которые находятся в Славянско-Краматорской агломерации, они по сути не имеют выхода никакого, не имеют возможности отступать, за ними стоят политические комиссары, по сути, которые требуют держаться на рубежах обороны, хотя под натиском средств огневого поражения российской группировки подразделения Вооруженных сил Украины, ну, те что, собственно говоря, на это способны, отходят ближе к Славянску, ближе к Краматорску. Там плотность населения значительно выше. Там вести оборону в рамках той тактики, которую избрали в Генеральном штабе формирований киевского режима значительно проще. Я имею в виду прикрываться за мирными жителями, Собственно говоря, личному составу Вооруженных сил Украины легче чем в 15 километрах от Изюма. Боевые действия разворачиваются вообще вдоль трассы Славянск-Харьков и здесь каждая лесопосадка, каждый населенный пункт по сути превращен в укрепленный пункт формирований киевского режима и сам рельеф местности здесь довольно тяжелый для наступающих сил. Но при этом российская артиллерия уничтожает и личный состав и бронетехнику, и укрепленные районы противника. Вот работали для программы «Вести недели» немного восточнее Изюма, там как раз где российские соединения и части пересекли границу Харьковской области и оккупированной территории ДНР сейчас ожесточенные бои не прекращаются и не смотря на огромные потери, командование Генштаба, командование Вооруженных сил Украины требует от подчиненных частей и соединений оставаться на позициях. Все это конечно сотворенное руками киевского режима, огромная трагедия. При этом, дальше рубежи обороны куда более насыщенные и руководство Украины киевский режим, не делает ничего чтобы эвакуировать мирных жителей из больших городов из Славянска, Краматорска, Дружковки, далее по направлению к Донецку. Это еще одно военное преступление, по другому сказать нельзя. На самом деле, не дают эвакуироваться мирным жителям по одной простой причине части и соединения Вооруженных сил Украины, националистические формирования, территориальная оборона не способны к активной обороне, когда отсутствуют гражданские. Прятаться будет не за кого.».
Також встановлено, що у своєму телеграм каналі ОСОБА_5 озвучено інформацію наступного змісту: «Подписчики канала, всем привет. Наша группа работает в Гостомеле. Вот за моей спиной все что осталось от самого большого в мире транспортного самолета АН-224 «Мрия». Украинские подразделения самостоятельно огнем артиллерии уничтожили этот уникальный советский самолет. Ну вообще то стоит сказать, здесь, в Гостомеле находятся российские десантники и теперь это пожалуй новое место русской воинской славы. Во-первых, в самом начале специальной военной операции россии на Украине сюда был осуществлен действительно уникальный тактический десант. Таких тактических десантов ВДВ не совершало, ну, никогда, даже в советское время. Аэродром был занят даже не за часы, за минуты. Российские десантники смогли выбить отсюда противника. После этого украинские военнослужащие круглосуточно начали бить по этой территории из всех калибров: реактивная артиллерия, стольная артиллерия, тактическое ракетное вооружение. Весь месяц, что длится специальная военная операция, это место находится под плотным огнем противника. Собственно говоря, теперь это такое знаковое место боевых действий под Киевом. И вот в результате того, что украинская армия направила сюда все что есть в распоряжении ВСУ, российские десантники не просто не отошли, а продвигаются вперед, бьют врага уже на ближних подступах к Киеву».
За результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальних експертизи, відео з назвою «Евгений Поддубный подчеркнул, что Украину продолжают заваливать западным оружием» (ІНФОРМАЦІЯ_4 ), «Сводка из-под Киева. Евгений Поддубный» (youtube.com/watch?v=NYtBxolowtk), «Евгений Поддубный. Репортаж 07.04.2022. Изюм, Славянск Краматорск» (ІНФОРМАЦІЯ_5 ), «Евгений Поддубный о ходе спецоперации на Украине» (ІНФОРМАЦІЯ_6 ), «ДНР. Бои под Славянском. Евгений Поддубный» (https://www.youtube.com/watch?v=8w0mH3EDlPA), «60 минут Военные РФ вошли на оккупированную территорию ДНР со стороны Украины» (https://www.youtube.com/watch?v=mvlQeXp9dqQ) та довільному відео файлі Телеграм каналу «Поддубный |Z|O|V| edition» (https://t.me/epoddubny), містяться ознаки публічного виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, у тому числі шляхом виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України та глорифікації осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України.
При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , переслідуючи явно злочинний намір, здійснював вищевказані протиправні діяння в контексті триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розгорнута на всій її території, отже, вчинив усі залежні від нього дії на шкоду інформаційній безпеці людини і громадянина, суспільству та держави, та довів свій злочин до кінця, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України.
Крім того, досудовим розслідування встановлено, що не пізніше 24.02.2022 у громадянина РФ ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на перетинання державного кордону України з метою заподіяння шкоди інтересам держави, що полягає у виготовленні, поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, поза пунктами пропуску через державний кордон України.
Зокрема, в період часу з 24.02.2022 по 07.04.2022 ОСОБА_5 незаконно перетнувши державний кордон України поза встановлених пунктів пропуску та маючи на меті заподіяння шкоди державним інтересам України, будучі журналістом всеросійської державної телерадіокомпанії (ВГТРК федеральне державне унітарне підприємство росії, що здійснює теле-, радіо-, інтернет-мовлення), здійснював виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, перебуваючи при цьому на території Київської області (смт. Бородянка, смт. Гостомель, м. Буча), Харківської області (м. Ізюм), Луганської області (м. Сєвєродонецьк, м. Лисичанськ) та Донецької області (м. Маріуполь).
Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, в період часу з 24.02.2022 по даний час громадянин Російської Федерації ОСОБА_5 не перетинав державний кордон України через встановлені пункти пропуску, тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 332-2 КК України.
07.07.2022 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.332-2, ч.2 ст.436-2 КК України, яке вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, у зв`язку з тим, що останній перебуває на території за 2 кілометри від м. Соледар Донецької області, яка станом на сьогодні є тимчасово окупованою територією, що унеможливлює вручення йому письмового повідомлення про підозру у день складення.
Відскановане письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 разом із повістками щодо необхідності з`явлення його на 10.00 годин на 18.07.2022, 20.07.2022 та 22.07.2022 направлено до головного редактора газети «Урядовий кур`єр» ОСОБА_10 для публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб - сайті Офісу Генерального прокурора.
Відсканований текст повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 07.07.2022 також розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик» та опубліковано оголошення про повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.332-2, ч.2 ст.436-2 КК України у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 13.07.2022 № 152 (7273).
Також здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_5 повісткою до відділу Офісу Генерального на 10.00 годин на 18.07.2022, 20.07.2022 та 22.07.2022. При цьому, вказана повістка про виклик підозрюваного ОСОБА_5 розміщена 13.07.2022 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик» та опублікована у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 13.07.2022 № 152 (7273).
Однак, підозрюваний ОСОБА_5 відповідно до опублікованої повістки не з`явився та про причини неявки не повідомив.
25.07.2022 постановою слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київськкій області у кримінальному провадженні підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук та надано доручення на його розшук.
Згідно отриманих відомостей від ДКІБ СБ України від 25.07.2022 № 30/1/3-5631 ОСОБА_5 за обліками Інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Аркан» (перетин кордону) державний кордон України не перетинав і наразі, ймовірно, знаходиться на території за 2 кілометри від м. Соледар Донецької області, яка станом на сьогодні є тимчасово окупованою територією України, тому притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.
Відповідно відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 12.07.2022 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 16.03.2022 по 12.07.2022 перетин державного кордону України не здійснював.
Відповідно до змісту клопотання у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.332-2, ч.2 ст.436-2 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду Телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (ІНФОРМАЦІЯ_8 ) від 05.05.2022, модератором та автором якого є громадянин РФ ОСОБА_5 ;протоколом огляду відеохостингу YouTube (https://www.youtube.com/) від 05.05.2022 за параметром пошуку відеозаписів, в назві яких міститься «Евгений Поддубный»; висновком судової лінгвістичної семантико-текстуальних експертизи Київської науково-дослідного інституту судових експертиз №12097/22-39 від 16.06.2022; іншими матеріалами кримінального провадження, які в своїй сукупності та взаємозв`язку обґрунтовують інші наявні докази.
У клопотанні прокурора зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Наявність зазначених ризиків слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , який не має постійного місця проживання на території України, являється громадянином РФ, внаслідок чого може безперешкодно залишити територію України, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може навмисно переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. При цьому прокурор просить врахувати зухвалість вищевказаних кримінальних правопорушень, яка свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності.
Крім того, ОСОБА_5 , може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, що може позбавити орган досудового розслідування можливості зібрати та надати суду належні і допустимі докази вини підозрюваного ОСОБА_5 , та є ризик того, що він продовжить свою злочинну діяльність.
Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, прокурор просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.
В ході судового розгляду встановлено, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000108 від 02.05.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.332-2, ч.2 ст.436-2 КК України.
13.07.2022 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.332-2, ч.2 ст.436-2 КК України.
25.07.2022 постановою слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київськкій області у кримінальному провадженні підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук та надано доручення на його розшук.
Згідно отриманих відомостей від ДКІБ СБ України від 25.07.2022 № 30/1/3-5631 ОСОБА_5 за обліками Інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Аркан» (перетин кордону) державний кордон України не перетинав і наразі, ймовірно, знаходиться на території за 2 кілометри від м. Соледар Донецької області, яка станом на сьогодні є тимчасово окупованою територією України, тому притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.
Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.1 ст.332-2, ч.2 ст.436-2 КК України.
У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Відповідно до ст.2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.
Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.
Статтею 5 Конвенції кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Згідно з ч.6 ст. 193 КПК слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.
За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.
Процедура, передбачена в ч.6 ст.193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.
При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_5 , який не має постійного місця проживання на території України, постійно перебуває на території окупованої території м. Соледар Донецької області, обіймає посаду журналістом всеросійської державної телерадіокомпанії, а також враховуючи тяжкість та специфіку вчинених злочинів, що призвели до тяжких наслідків, та усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суд; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.
Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.
При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.
Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.
Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст. 193 КПК України щодо ОСОБА_5 .
При цьому слідчий суддя нагадує, що ч.6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в постановленої в порядку ч.6 ст. 193 КПК України і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 197 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

клопотання слідчого 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_11 - задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бєлгорода, РФ, громадянина Російської Федерації, працюючого журналістом всеросійської державної телерадіокомпанії запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Після затримання і не пізніше як через 48 (сорок вісім) годин з часу доставки ОСОБА_5 до місця кримінального провадження розглянути за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1