ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4150/19
провадження № 1-кп/753/724/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000662, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі Абхазія, грузина, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2008 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 06.06.2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, 29.09.2017 року звільненого від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.»; 2) 22.05.2018 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 3) 17.12.2020року Київським апеляційним судом за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сухумі Абхазія, грузина, громадянина України, з базовою середньою освітою, неофіційно працюючого вантажником, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2009 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , спільно із ОСОБА_6 , 30.01.2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. М. Бажана, 3, умисно, за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_5 , в тому числі повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, вирішили викрасти чуже майно.
На виконання злочинної домовленості, діючи узгоджено та обопільно, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_6 вийшов із автомобіля марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 ,та підійшов до автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_2 , а ОСОБА_5 , залишався в салоні автомобіля марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , де спостерігав за прилеглою до місця скоєння злочину територією. ОСОБА_6 , підійшовши до автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_2 , та переконавшись та вважаючи, що його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь підготовлених ножиць, відкрив замок передніх пасажирських дверцят вказаного автомобіля та проник до салону, звідки таємно викрав тряпчану барсетку, яка матеріальної цінності не становить, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 13800 грн., які належать ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зникли на автомобілі марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 13800 грн., маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на свій розсуд, однак в результаті переслідування були затримані.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав, що дійсно, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку суду, 30.01.2019 року, він, разом із братом, ОСОБА_5 , перебуваючи на просп. М. Бажана, 3 в м. Києві, вирішили здійснити крадіжку із припаркованого автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter». Згідно домовленості, ОСОБА_5 став спостерігати за навколишньою обстановкою, а він в цей час викрадав із салону автомобіля майно. Просив вибачення за скоєне, запевняв, що зробив належні висновки.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 також свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, повністю підтвердив обставини, викладені у вироку та дав показання, аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме те, що він спостерігав за навколишньою обстановкою, а брат в цей час викрав з салону автомобіля барсетку. Також зазначив про те, що шкодує про скоєне, вибачався за свій вчинок та обіцяв в подальшому не робити ганебних вчинків.
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинувачених, які повністю визнали себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, розглянувши провадження в межах предявленого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб та ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує дії кожного за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи обвинуваченим міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, думку потерпілого, який у поданій заяві зазначив про відсутність будь-яких претензій до обвинувачених, відношення останніх до скоєного, які вину визнали у повному обсязі.
Судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який негативних характеристик не має, не працює, неодружений, на утриманні має неповнолітню дитину 2008 р.н., має постійне місце проживання та реєстрації, на спеціальних обліках не перебуває. Крім того, суд приймає до уваги те, що будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин, що, на думку суду, свідчить про його стійку антисоціальну поведінку.
Також судом враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який негативних характеристик не має, неофіційно працює вантажником, неодружений, на утриманні має малолітню дитину 2009 р.н., має постійне місце проживання та реєстрації, на спеціальних обліках не перебуває, не погашених чи не знятих судимостей не має.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченими, так і іншими особами, є призначення покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі, а ОСОБА_6 у виді обмеження волі, в межах, встановлених санкцією частини статті.
Оскільки ОСОБА_5 вказане кримінальне правопорушення вчинив до ухвалення вироку Київським апеляційним судом від 17.12.2020 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому, з огляду на особу ОСОБА_6 , з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в подальшому не допускати протиправної поведінки, наявності обставини, що пом`якшує покарання та відсутності обставин, що його обтяжують, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Київського апеляційного суду від 17.12.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання відраховувати з 13.11.2019 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 30.01.2019 року по 29.03.2019 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 30.01.2020 року по 29.03.2020 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Арешт, накладений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.02.2019 року на автомобіль марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 - скасувати.
Речові докази по справі, а саме:
- сумку камуфляжну з написом «Tiger», в якій знаходилися грошові кошти в сумі 8500 грн. та грошові кошти в сумі 8000 грн., які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити у власності останнього;
- металеві ножиці, мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Nokia», сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 автомобіля марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , та ключі до вказаного автомобіля, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП в м. Києві (квитанція № 002171) повернути на вимогу власників, а в разі відмови знищити.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з моменту вручення йому копії вироку, через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя