Справа № 296/6653/22
УХВАЛА
Іменем України

06 жовтня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

захисника- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0000331 від 03.08.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на два місяці.

Клопотання рбгрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000331 від 03.08.2022 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у достовірно невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 04.08.2022, у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_9 через державний кордон України. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, розробила план незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, відповідно до якого ОСОБА_9 мав укласти фіктивний шлюб з будь-якою особою жіночої статі 1-ої або 2-ої групи інвалідності, що надасть йому право безперешкодно перетнути державний кордон України.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, приблизно о 15 год. 00 хв. 02.08.2022 ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті підшукати співучасника кримінального правопорушення, перебуваючи в автомобілі марки «Nissan» моделі «Note» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був розміщений поблизу буд. 18 по вул. Київській в місті Житомирі, у ході особистої зустрічі з ОСОБА_5 висловила останній пропозицію надання грошової винагороди в сумі еквівалентній 1500 доларів США за сприяння ОСОБА_9 в незаконному перетині державного кордону України громадянином України шляхом реєстрації шлюбу між ними та подальшого супроводження її як особи з інвалідністю І групи через державний кордон України. В цей час у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел спрямований на незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України та, остання, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, погодилась на висловлену пропозицію та, таким чином вступила в злочинну змову з ОСОБА_8 . При цьому самі шлюбні відносини співучасниками не обумовлювались, оскільки реєстрація шлюбу є лише засобом для усунення перешкоди для незаконного перетину кордону України.

04 серпня 2022 року, ОСОБА_5 , діючи в межах спільного злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дії та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою усунення перешкоди в перетині ОСОБА_9 державного кордону України, перебуваючи в приміщенні, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , вступила в шлюб з ОСОБА_9 , який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) та видано свідоцтво серії НОМЕР_2 .

В подальшому, близько 16 год. 00 хв. 16.09.2022, перебуваючи в автомобілі марки «Nissan» моделі «Note» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був розміщений на майдані Соборному, 1 в місті Житомирі ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_9 частину раніше обумовлених ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 800 доларів США. За попередньою домовленістю іншу частину ОСОБА_5 , мала отримати після перетину державного кордону України ОСОБА_9 .

У результаті вказаних кримінально-протиправних дій ОСОБА_5 отримала незаконний прибуток у розмірі 800 доларів США.

В подальшому, 16.09.2022 під час проведення працівниками правоохоронних органів обшуку в автомобілі марки «Nissan» моделі «Note» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був розміщений на майдані АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено вказані грошові кошти в сумі 800 доларів США та таким чином припинено протиправну діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка м. Житомир, українка, громадянка України, раніше не судима, інвалід І групи, проживаюча за адресою: АДРЕСА_2

29.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в сприянні незаконному переправленню особи через державний кордон України усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України, доказами, а саме: - протоколом обшуку автомобіля марки «Nissan» моделі «Note» реєстраційний номер НОМЕР_3 від 16.06.2022; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.09.2022; -протоколом допиту ОСОБА_10 від 23.09.2022; - протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 20.09.2022; - іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та наявність ризиків, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення ставить питання про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор та слідча клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому.

Підозрювана та її адвокат в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, вказали на його необгрунтованість. Захисник зазначив, що підозрювана є інвалідом першої групи по зору, потребує сторонньої допомоги, постійного медичного нагляду. Також зазначив, що вона займається спортом та бере активну участь у змаганнях серед осіб з обмеженими можливостями, тому просили суд відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, захисника, пояснення підозрюваної, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000331 від 03.08.2022 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

29.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в сприянні незаконному переправленню особи через державний кордон України усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Така підозра підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України, доказами, а саме:

- протоколом обшуку автомобіля марки «Nissan» моделі «Note» реєстраційний номер НОМЕР_3 від 16.06.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.09.2022;

- протоколом допиту ОСОБА_10 від 23.09.2022;

- протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 20.09.2022.

Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, враховує, що на час розгляду клопотання прокурором не надано повного обсягу доказів на підтвердження доводів клопотання, однак ті доказі, що долучені до клопотання, дають підстави дійти добросовісного припущення про вчинення ОСОБА_5 певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтована.

Отже, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

При оцінці достатності підстав слідчий суддя керується тим, що достатність підстав базується на чітких доказах, що переконують суд у необхідності прийняття того чи іншого рішення.

Під час розгляду клопотання про застосування будь-якого запобіжного заходу саме на слідчого покладено обов`язок довести наявність ризиків, зазначених в клопотанні. При доведені ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування прокурор повинен зазначити, чим підтверджується кваліфікація дій особи саме як переховування, які у неї можуть існувати підстави для переховування, чим підтверджується обізнаність особи щодо проведення процесуальних дій, від участі в яких вона ухиляється.

В рішенні Європейського суду з прав людини В. проти Швейцарії від 26.01.1993 року висловлена позиція, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки в залежності від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя….При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою.

В ході доведення ризику, що підозрювана може незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження підлягає доведенню, які в особи можуть існувати мотиви для вчинення таких дій, чи має можливість особа вчинити такі дії, зокрема, чи володіє вона відповідними засобами впливу, достатніми для його здійснення по відношенню до конкретної особи, чи вчинювала вона раніше подібні дії.

Перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином повинно доводитись, яким саме чином особа зможе перешкоджати кримінальному провадженню, які в особи можуть існувати мотиви для вчинення таких дій, чи має особа можливість вчинити такі дії, чи вчиняла раніше подібні дії.

Всупереч викладеному вище в клопотанні слідчого відсутнє будь-яке обґрунтування наявності достатніх підстав вважати, що існують вказані в клопотанні ризики.

Крім того, слідчий суддя зважує, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Запобіжний захід, в тому числі у вигляді домашнього арешту, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, не може бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу. Інших доводів, які б підтверджували, що застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, слідчим не наведено.

Аналогічна правова позиція висловлена в рішеннях Європейського суду з прав людини Мамедова проти Росії від 01.06.2006 року, "Каучор проти Польщі" від 03.02.2009 року, відповідно до яких посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім.

Частина 1 статті 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведене обставини, передбачені пунктом 1 частини 1 цієї ж статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

З огляду на викладене, оскільки слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, однак слідчим на підставі доказів, долучених до клопотання, не доведено наявність ризиків та недостатність застосування щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 з урахуванням положень ст.178 КПК України, слідчий суддя приймає до уваги наявні докази про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, те, що підозрювана раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, наявність офіційного постійного місця проживання, враховуючи, що підозрювана є інфалідом І групи, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Одночасно слідчий суддя покладає на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п.1, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 182, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 372, Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати на виклик до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

Встановити строк дії обов`язків визначених в ухвалі до 29 листопада 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1