ун. № 759/4769/14-к
пр. № 1-кп/759/114/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретарів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000331 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, добровольця територіальної оборони Київської області, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_7 , інші учасники потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , представники потерпілих: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 на початку травня 2013 року вирішив, зловживаючи довірою своїх знайомих, заволодіти їх грошовими коштами під приводом продажу автомобілів та постановку їх на облік в органах ДАІ МВС України. При цьому, в середині травня 2013 року до ОСОБА_7 з метою купівлі транспортного засобу автомобіля «BMW 530d» звернувся його знайомий ОСОБА_13 . Тоді ОСОБА_7 вирішив, зловживаючи довірою свого знайомого ОСОБА_13 , заволодіти грошовими коштами останнього, не виконуючи досягнутої домовленості. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , зловживаючи довірою свого знайомого ОСОБА_13 , пообіцяв продати останньому автомобіль «BMW 530d», придбаний за кордоном, розмитнити його та поставити на облік у органах ДАІ МВС України, за грошові кошти у сумі 13 000 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 31.05.2013 року із розрахунку за 1 долар США 7 гривень 99 копійок, що становить 103 тисячі 870 гривень 00 копійок. При цьому, ОСОБА_7 , не виконавши умов вищевказаного договору, для маскування своїх злочинних намірів щодо заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_13 31.05.2013 передав останньому не розмитнений на території України та не поставлений на облік в органах ДАІ МВС України автомобіль марки «BMW 530d» з номером кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та заздалегідь підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 » на вищевказаний автомобіль, таким чином заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 загальною сумою 13 000 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 31.05.2013 року із розрахунку за 1 долар США - 7 гривень 99 копійок, становить 103 тисячі 870 гривень 00 копійок, що від 100 до 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є значною шкодою. В подальшому ОСОБА_7 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_7 з метою маскування своїх злочинних намірів, входження в довіру громадянина ОСОБА_13 та подальшого заволодіння грошовими коштами останнього, під час продажу автомобіля BMW 530d вирішив підробити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль BMW 530d. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 у невстановлений час, у невстановленому місці, при невстановлених обставинах надав невстановленій особі з метою отримання в подальшому підробленого документу, відомості про анкетні дані власника автомобіля та індивідуальні ознаки (рік випуску, марка, модель, тип, номер шасі (кузова, рами), маса, об`єм двигуна, тип пального, колір) транспортного засобу BMW 530d», для виготовлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль марки «BMW 530d», який видається державною установою та надає права, з метою подальшого його використання під час заволодіння майном ОСОБА_13 . Після чого, у невстановлені дату та час, у невстановленому місці отримав від невстановленої особи підроблений документ свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення серії номеру документа та друкованих написів, якими заповнені графи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , нанесені термографічним способом. Інші зображення (зображення бланка, серії, номеру бланка та реквізити виробника) нанесені за допомогою копіювально-множильної техніки, струменевим способом. В подальшому ОСОБА_7 25.06.2013 року у невстановленому місці, переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, використовуючи завідомо підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, НОМЕР_3 на автомобіль марки BMW 530d, заволодів майном громадянина ОСОБА_13 .

Крім цього, ОСОБА_7 25.06.2013 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись на території гаражного кооперативу «Партнер», що по вулиці Куприна, 4-а в місті Києві, вчиняючи шахрайські дії, пов`язані з продажем автомобіля BMW 530d та подальшого заволодіння грошовими коштами нічого не підозрюючого про його дійсні злочинні наміри ОСОБА_13 , під час продажу вищевказаного автомобіля повторно збув останньому завідомо підроблений документ, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль BMW 530d, передавши його ОСОБА_13 .

Крім цього, на початку червня 2013 року до ОСОБА_7 з метою купівлі транспортного засобу автомобіля «BMW 328» звернувся його знайомий ОСОБА_14 . Тоді ОСОБА_7 вирішив повторно, зловживаючи довірою свого знайомого ОСОБА_14 , заволодіти грошовими коштами останнього, не виконуючи досягнутої домовленості. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , зловживаючи довірою свого знайомого ОСОБА_14 , пообіцяв продати останньому автомобіль «BMW 328», придбаний за кордоном, розмитнити його та поставити на облік у органах ДАІ МВС України за грошову винагороду в розмірі 9 000 доларів США. В подальшому у невстановлений час ОСОБА_7 , знаходячись на автомийці «Саланг», розташованій по вулиці Чорнобильській, 1 в місті Києві, отримав від нічого не підозрюючого про дійсні злочинні наміри ОСОБА_14 грошові кошти у розмірі 11 500 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 30.06.2013 року із розрахунку за 1 долар США 7 гривень 99 копійок, що становить 91 тисячу 885 гривень 00 копійок, для купівлі обумовленого транспортного засобу, однак в дійсності ОСОБА_7 не мав наміру виконувати дану угоду. При цьому, ОСОБА_7 , не виконавши умов вищевказаного договору, для маскування своїх злочинних намірів щодо заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_14 , 30.07.2013 у невстановленому місці передав останньому не розмитнений на території України та не поставлений на обліки в ДАІ МВС України, автомобіль марки «BMW 328» з номером кузова: НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , однак свідоцтва про реєстрацію та інших належних документів на право користування даним автомобілем ОСОБА_7 не надав, таким чином, шляхом зловживання довірою заволодів грошовими коштами ОСОБА_14 на загальну суму 11 500 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 31.05.2013 року із розрахунку за 1 долар США - 7 гривень 99 копійок, що становить 91 тисячу 885 гривень 00 копійок, що від 100 до 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є значною шкодою. В подальшому ОСОБА_7 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Крім цього, 17.06.2013 року до ОСОБА_7 з метою купівлі транспортного засобу автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т-4» звернувся його знайомий ОСОБА_15 . Тоді ОСОБА_7 вирішив повторно, зловживаючи довірою свого знайомого ОСОБА_15 , заволодіти грошовими коштами останнього, не виконуючи досягнутої домовленості. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , зловживаючи довірою свого знайомого ОСОБА_15 , пообіцяв продати останньому автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т-4», придбаний за кордоном, розмитнити його та поставити на облік у органах ДАІ МВС України за грошову винагороду в розмірі 6 000 доларів США. В подальшому, 17.06.2013 ОСОБА_7 , знаходячись на території АГК «ПАРТНЕР», розташованого по вулиці Купріна, 4-а в місті Києві, отримав від нічого не підозрюючого про дійсні злочинні наміри ОСОБА_15 грошові кошти у розмірі 6 000 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 17.06.2013 року із розрахунку за 1 долар США 7 гривень 99 копійок, що становить 47 тисяч 940 гривень 00 копійок, для купівлі обумовленого транспортного засобу, однак в дійсності ОСОБА_7 не мав наміру виконувати дану угоду. При цьому, ОСОБА_7 , не виконавши умов вищевказаного договору, для маскування своїх злочинних намірів щодо заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_15 , 29.06.2013 у невстановленому місці, передав останньому не розмитнений на території України та не поставлений на обліки в ДАІ МВС України автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т-4» з номером кузова: НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 та заздалегідь підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_8 » на вищевказаний автомобіль, та отримав від нічого не підозрюючого про дійсні злочинні наміри ОСОБА_15 грошові кошти у розмірі 2 550 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 02.07.2013 року із розрахунку за 1 долар США 7 гривень 99 копійок, що становить 20 тисяч 374 гривні 50 копійок. Таким чином, ОСОБА_7 , зловживаючи довірою ОСОБА_15 , заволодів грошовими коштами останнього загальною сумою 8 550 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 02.07.2013 року із розрахунку за 1 долар США 7 гривень 99 копійок, що становить 68 тисяч 314 гривень 50 копійок, що від 100 до 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є значною шкодою. В подальшому ОСОБА_7 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_7 з метою маскування своїх злочинних намірів, входження в довіру громадянина ОСОБА_21 та подальшого заволодіння грошовими коштами останнього, під час продажу автомобіля Wolkswagen Transporter Т-4 вирішив підробити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 на автомобіль Wolkswagen Transporter Т-4. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 у невстановлений час, у невстановленому місці, при невстановлених обставинах надав невстановленій особі з метою отримання в подальшому підробленого документу, відомості про анкетні дані власника автомобіля та індивідуальні ознаки (рік випуску, марка, модель, тип, номер шасі (кузова, рами), маса, об`єм двигуна, тип пального, колір) транспортного засобу Wolkswagen Transporter Т-4, для виготовлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 на автомобіль марки Wolkswagen Transporter Т-4, який видається державною установою та надає права з метою подальшого його використання під час заволодіння майном громадянина ОСОБА_21 . Після чого, у невстановлені дату та час, у невстановленому місці отримав від невстановленої особи підроблений документ свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , який не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення серії номеру документа та друкованих написів, якими заповнені графи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , нанесені термографічним способом. Інші зображення (зображення бланка, серії, номеру бланка та реквізити виробника) нанесені за допомогою копіювально-множильної техніки, струменевим способом. В подальшому ОСОБА_7 29.06.2013 року, переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою, використовуючи завідомо підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 на автомобіль Wolkswagen Transporter Т-4, заволодів майном ОСОБА_21 .

Крім цього, ОСОБА_7 29.06.2013 року, у невстановлений час, перебуваючи у невстановленому місці, вчиняючи шахрайські дії, пов`язані з продажем автомобіля Wolkswagen Transporter Т-4 та подальшого заволодіння грошовими коштами, нічого не підозрюючого про його дійсні злочинні наміри ОСОБА_21 під час продажу автомобіля Wolkswagen Transporter Т-4, повторно збув останньому підроблений офіційний документ, а саме свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_8 на автомобіль Wolkswagen Transporter Т-4, передавши його ОСОБА_22 .

Крім цього, в середині липня 2013 року до ОСОБА_7 з метою купівлі транспортного засобу автомобіля «BMW 530d» звернувся його знайомий ОСОБА_23 . Тоді ОСОБА_7 вирішив повторно, зловживаючи довірою свого знайомого ОСОБА_24 , заволодіти грошовими коштами останнього, не виконуючи досягнутої домовленості. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , зловживаючи довірою свого знайомого ОСОБА_24 , пообіцяв продати останньому автомобіль «BMW 530d», придбаний за кордоном, розмитнити його та поставити на облік у органах ДАІ МВС України, за грошову винагороду в розмірі 19 200 доларів США. Так, ОСОБА_7 17.07.2013 року, знаходячись по пр. Перемоги, 115-А в м. Києві, отримав від нічого не підозрюючого про дійсні злочинні наміри ОСОБА_18 грошові кошти у розмірі 19 200 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 09.08.2013 року із розрахунку за 1 долар США 7 гривень 99 копійок, що становить 153 тисячі 408 гривень 00 копійок, для купівлі обумовленого транспортного засобу, однак в дійсності ОСОБА_7 не мав наміру виконувати дану угоду. При цьому, ОСОБА_7 , для маскування своїх злочинних намірів щодо заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_24 23.07.2013 року передав останньому не розмитнений на території України та не поставлений на обліки в ДАІ МВС України автомобіль марки «BMW 530d» з номером кузова: НОМЕР_9 , пообіцявши, що вищевказані документи представить через деякий час, однак в дійсності ОСОБА_7 не мав наміру це виконувати.

Продовжуючи далі свої злочинні дії, направлені на заволодіння майном ОСОБА_24 , 25.07.2013 року ОСОБА_7 , перебуваючи по проспекту Перемоги, 121 в м. Києві, попередньо уклавши з ОСОБА_25 усну домовленість, пообіцяв транспортувати на територію України наступні транспортні засоби: автомобіль «Mercedes Atego»; мотоцикл «CBR600F4і»; квадроцикл «KAWASAKI 750», розмитнити та поставити на облік у органах ДАІ МВС України, за грошову винагороду в розмірі 28 500 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 09.08.2013 із розрахунку за 1 долар США 7 гривень 99 копійок, що становить 227 тисяч 715 гривень 00 копійок, однак в дійсності ОСОБА_7 не мав наміру виконувати дану угоду. Так, 25.07.2013, нічого не підозрюючий про дійсні злочинні наміри ОСОБА_7 , ОСОБА_23 , будучи введеним в оману, передав останньому грошові кошти у розмірі 28 500 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 09.08.2013 року із розрахунку за 1 долар США 7 гривень 99 копійок, що становить 227 тисяч 715 гривень 00 копійок. Однак, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, не виконав умов домовленостей, тобто заволодів грошовими коштами ОСОБА_24 на загальну суму 47 700 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 09.08.2013 року із розрахунку за 1 долар США 7 гривень 99 копійок, що становить 381 тисяча 123 гривень 00 копійок, заподіявши останньому майнову шкоду в особливо великих розмірах. В подальшому ОСОБА_7 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, не визнав та показав, що потерпілі зверталися до нього з приводу придбання автомобілів за кордоном. Всі автомобілі, які були вибрані потерпілими доставлені в Україну. Грошовими коштами потерпілих він не заволодівав, оскільки автомобілі, які замовляли потерпілі, були придбані за кордоном, доставлені на територію України та передані останнім. По автомобілю ОСОБА_18 відкрито кримінальне провадження за ч. 2 ст. 290 КК України за фактом заміни ідентифікаційного номера кузова автомобіля «BMW 530d». В нього є всі первинні документи, за якими автомобіль було куплено у Польщі. Згідно первинних документів, номер кузова автомобіля «BMW 530d», який передано ОСОБА_18 - НОМЕР_10 . Він особисто не приганяв автомобілі з-за кордону, а тільки займався підбором: їздив дивитись на стан автомобілів та домовлявся про те, що дані автомобілі заїдуть на територію України. Оформленням документів на автомобілі він також не займався. Документи на автомобілі та державні номерні знаки йому видали в сервісному центрі, він їх передав потерпілим. Жодної участі у підробці документів та державних номерних знаків, а також участі у заміні номера кузова автомобіля «BMW 530d» - він не вчиняв.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, його вина за викладених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 показав, що на початку травня 2013 року домовився з обвинуваченим про придбання за кордоном автомобіля «BMW 530d», розмитнення його та постановку на облік на території України за 13 000 доларів США. В цей же день він передав обвинуваченому, в якості завдатку, кошти у сумі 6 500 доларів США. Після чого почали вибирати автомобіль, обвинувачений пропонував різні варіанти, він вибрав автомобіль «BMW 530d», дизель, 2002 року випуску. Обвинувачений придбав даний автомобіль за кордоном і пригнав на територію України на початку червня 2013 року. Даний автомобіль обвинувачений передав йому, він залишив його в своєму гаражі на зберігання. Проте, документів на даний автомобіль обвинувачений не передав йому, сказавши, що потрібно чекати. Пізніше запропонував зробити державні номерні знаки на замовлення, він погодився та замовив 1984. Обвинувачений зробив дані номерні знаки та після 22.06.2013 передав йому разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, після чого він передав обвинуваченому ще 6 500 доларів США. При передачі коштів був присутній його батько. Ніякої участі в оформленні документів на автомобіль він не брав, сумнівів про те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підроблене в нього не виникало. На даному автомобілі він їздив близько місяця. Після чого ОСОБА_21 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 вирішили також через обвинуваченого придбати собі автомобілі «під ключ». Через деякий час він звернувся до свого знайомого поліцейського та показав йому свідоцтво про реєстрацію на куплений автомобіль, на що останній повідомив, що дане свідоцтво підроблене, а в базах МВС даний автомобіль не значиться як зареєстрований. В бесіді з обвинуваченим він дізнався, що його автомобіль був ввезений на територію України по зеленому коридору з Польщі. Після чого обвинувачений придбав автомобілі ОСОБА_26 та ОСОБА_14 . Він познайомив ОСОБА_17 та ОСОБА_16 з обвинуваченим, який пообіцяв їм придбати автомобілі за кордоном, проте на даний час автомобілі вони не отримали, передавши обвинуваченому кошти за них.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 показав, що з обвинуваченим він познайомився в квітні 2013 році на автомийці в АДРЕСА_2 з приводу придбання автомобіля за кордоном. Під час зустрічі з ними був його знайомий ОСОБА_18 . В другій половині травня 2013 року він зустрівся з обвинуваченим по АДРЕСА_3 та домовився про придбання за кордоном автомобіля «BMW 328» та його розмитнення. Він передав обвинуваченому 11 500 доларів США за придбання автомобіля за кордоном, його розмитнення та реєстрацію на території України, а також за послуги обвинуваченого. Через деякий час обвинувачений дійсно пригнав йому автомобіль, на якому були польські номерні знаки та передав йому. Даний автомобіль він поставив на автостоянку на вулиці Уборевича в місті Києві. Обвинувачений зняв з автомобіля польські номерні знаки та сказав, що українські документи ще готуються. Він також передав обвинуваченому копії паспорта та ідентифікаційного коду. В кінці липня 2013 року обвинувачений зателефонував та сказав, щоб він під`їхав та забрав українські реєстраційні номерні знаки, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу він зробить пізніше. Після цього він обвинуваченого більше не бачив та останній на зв`язок не виходив, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу так і не передав.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_21 показав, що 17.06.2013 він зустрівся із обвинуваченим та домовився про придбання за кордоном автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т-4», його розмитнення та реєстрацію на території України за 8 500 доларів США. В той же день приблизно о 22 год. 00 хв. він передав обвинуваченому в якості завдатку кошти у сумі 6 000 доларів США, про що останній написав розписку. 26.06.2013 йому на телефон прийшло смс-повідомлення про те, щоб він підготував ще 1000 доларів США та документи (паспорт) на кого оформляти автомобіль. 27.06.2013 він передав обвинуваченому 1000 доларів США та документи дружини, так як хотів, щоб власником автомобіля була дружина. 29.06.2013 обвинувачений пригнав йому автомобіль без номерів та пообіцяв, що в найближчий час він зробить всі документи на автомобіль. 30.06.2013 обвинувачений привіз йому д.н.з. НОМЕР_7 без свідоцтва про реєстрацію, пояснивши це тим, що на даний час дефіцит на бланки свідоцтва про реєстрацію. Через день обвинувачений привіз свідоцтво про реєстрацію на автомобіль. Перевіривши свідоцтво про реєстрацію та реєстраційні номерні знаки, він передав обвинуваченому ще 1 550 доларів США. Через деякий час він ще раз уважно оглянув свідоцтво про реєстрацію автомобіля та помітив, що воно видане заднім числом, а саме 16.04.2013. Він одразу зателефонував обвинуваченому, який повідомив, що можливо в сервісному центрі допустили помилку та що згодом він вирішить це питання. Після цієї розмови обвинувачений перестав виходити на зв`язок. Тоді він зв`язався з ОСОБА_13 та виявив, що в нього свідоцтво про реєстрацію видане тим же числом. Після чого він почав перевіряти автомобіль по базах МВС та виявив, що під державним номерним знаком НОМЕР_7 зареєстрований інший автомобіль «Хюндай».

У судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показала, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_21 . Чоловік у її присутності передавав обвинуваченому грошові кошти в сумі 6 000 доларів США на придбання автомобіля за кордоном, його розмитнення та реєстрацію на території України, про що обвинувачений написав розписку. Її чоловік ОСОБА_21 ще двічі передавав грошові кошти обвинуваченому: 1 000 доларів США, та 1 500 доларів США. Загальна сума, яка була передана її чоловіком обвинувачену становить 8 500 доларів США. Обвинувачений пригнав автомобіль «Фольксваген т 4» без номерних знаків та пообіцяв на наступний день привезти свідоцтво про реєстрацію на даний транспортний засіб. На даний час автомобіль знаходиться на зберіганні у їхньому гаражі.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_18 показав, що з обвинуваченим він познайомився в квітні 2013 року на автомийці «Салан». В той же день вони домовилися, що обвинувачений придбає йому за кордоном автомобіль «БМВ» на дизельному паливі. Після чого він з ОСОБА_14 приїхав додому до обвинуваченого по пр. Перемоги та передав йому, в якості завдатку, грошові кошти в сумі 19 200 доларів США, за які він повинен був купити автомобіль, розмитнити його та зареєструвати на території України. 30.07.2013 йому зателефонував обвинувачений та повідомив, що знайшов автомобіль, який його цікавить. Орієнтовно через тиждень обвинувачений пригнав даний автомобіль, передав йому та він залишив його у своєму гаражі. Через два тижні він передав обвинуваченому по АДРЕСА_4 у присутності ОСОБА_14 та кума обвинуваченого ще 28 500 доларів США на купівлю автомобіля «Mercedes Atego»; мотоцикла «CBR600F4і» та квадроцикла «KAWASAKI 750». Через тиждень обвинувачений зателефонував йому та повідомив, що він вже в Польщі та придбав автомобіль. Коли прийшов час віддавати автомобіль, квадроцикл та мотоцикл, обвинувачений сказав, що під автомобіль попала косуля та він перебуває на СТО. Приїхавши на СТО за адресою, яку вказав обвинувачений, вияснив, що ніякого автомобіля там не було. Після чого обвинувачений не виходив на зв`язок, а коли вийшов пообіцяв, що поверне грошові кошти. Однак, гроші не повернув. Автомобіля, квадроцикла і мотоцикла він також не отримав. Номер мобільного телефону обвинувачений змінив та на зв`язок більше не виходив. Автомобіль «BMW 530d», який йому передав обвинувачений, залишився на його відповідальному зберіганні до завершення судового процесу. Як з`ясувалось пізніше, автомобіль «BMW 530d», який йому придбав обвинувачений, був з перебитими номерами та без будь яких документів.

Наведені показання потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_27 знайшли своє підтвердження під час дослідження:
- протоколу тимчасового вилучення майна від 10.10.2013, згідно якого автомобіль марки «BMW 328» з номером кузова: НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 вилучено у ОСОБА_14 (т. 1 а.п. 153-154);

- протоколу тимчасового вилучення майна від 10.10.2013, згідно якого автомобіль марки «BMW 530d» з номером кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 вилучено у ОСОБА_13 (т. 1 а.п. 156-157);

- протоколу тимчасового вилучення майна від 11.10.2013, згідно якого автомобіль марки «BMW 530d» з номером кузова: НОМЕР_9 вилучено у ОСОБА_18 (т. 1 а.п. 159-160);

- протоколу тимчасового вилучення майна від 11.10.2013, згідно автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т-4» з номером кузова: НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 вилучено у ОСОБА_15 (т. 1 а.п. 162-163);

- розписки ОСОБА_7 про отримання від ОСОБА_21 грошових коштів в сумі: 6 000 доларів США (т. 1 а.п. 178);
- висновку експертного дослідження №139 від 24.04.2015, згідно якого середня ринкова вартість подібного автомобіля «BMW 530d» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_9 , 2004 року виготовлення, без його натурного огляду, який ввозиться на митну територію України, дорівнює 143537, 45 грн. або 6022 євро станом на 22.04.2015; середня ринкова вартість подібного автомобіля ««Volkswagen transporter T-4» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_6 , 1999 року виготовлення, без його натурного огляду, який ввозиться на митну територію України, дорівнює 104065,85 грн. або 4366 євро станом на 22.04.2015; середня ринкова вартість подібного автомобіля «BMW-328CІ» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , 1999 року виготовлення, без його натурного огляду, який ввозиться на митну територію України, дорівнює 86636,12 грн. або 3634,75 євро станом на 22.04.2015; середня ринкова вартість подібного автомобіля «BMW 530d» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , 2001 року виготовлення, без його натурного огляду, який ввозиться на митну територію України, дорівнює 58575,77 грн. або 2457,5 євро станом на 22.04.2015 (т. 2 а.п. 16-31).
- висновку експерта № 8/1/27-(ВРЕВ №1) від 21.10.2013, згідно якого ідентифікаційний номер кузова: « НОМЕР_9 » вилученого у ОСОБА_18 автомобіля «BMW 530d», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_11 піддавався зміні; первинний номер кузова автомобіля «BMW 530d», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_11 був змінений шляхом видалення механічним способом із подальшим кустарним вварюванням на його місце фрагменту з номером кузова: НОМЕР_9 ; встановити первинний номер кузова автомобіля : «BMW 530d», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_11 не представляється можливим (т. 1 а.п. 138-144);

- висновку експерта № 436/тдд від 01.11.2013, згідно якого свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 , яке ОСОБА_7 передав ОСОБА_13 , не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення серії, номеру документа та друкованих написів, якими заповнені графи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 , нанесені термографічним способом. Інші зображення (зображення бланка, серії, номеру бланка та реквізити виробника) нанесені за допомогою копіювально-множильної техніки, струменевим способом (т. 1 а.п. 114-116);

- висновку експерта № 435/тдд від 31.10.2013, згідно якого свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_13 , яке ОСОБА_7 передав ОСОБА_15 , не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення серії, номеру документа та друкованих написів, якими заповнені графи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_13 , нанесені термографічним способом. Інші зображення (зображення бланка, серії, номеру бланка та реквізити виробника) нанесені за допомогою копіювально-множильної техніки, струменевим способом (т. 1 а.п. 102-104);

- листа (інформації) Департаменту ДАІ МВС України, де зазначено, що відповідно до наявної бази даних ДАІ станом на 23.09.2013 транспортний засіб «BMW 530d» з номером кузова: НОМЕР_1 серед зареєстрованих не значиться, а державні номерні знаки « НОМЕР_2 » за даним транспортним засобом не зареєстровано, дані номерні знаки зареєстровані за іншим транспортним засобом (т. 2 а.п. 1, 3);

- листа (інформації) Департаменту ДАІ МВС України, де зазначено, що відповідно до наявної бази даних ДАІ, станом на 23.09.2013 транспортний засіб «BMW 328» з номером кузова: НОМЕР_4 серед зареєстрованих не значиться, а державні номерні знаки « НОМЕР_5 » за даним транспортним засобом не зареєстровано, дані номерні знаки зареєстровані за іншим транспортним засобом (т. 1 а.п.200);

- листа (інформації) Департаменту ДАІ МВС України, де зазначено, що відповідно до наявної бази даних ДАІ станом на 23.09.2013 транспортний засіб «VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т-4» з номером кузова НОМЕР_6 серед зареєстрованих не значиться, а державні номерні знаки « НОМЕР_7 » за даним транспортним засобом не зареєстровано, дані номерні знаки зареєстровані за іншим транспортним засобом (т. 2 а.п. 2);

- листа (інформації) Департаменту ДАІ МВС України встановлено, що, відповідно до наявної бази даних ДАІ, станом на 23.09.2013 транспортний засіб «BMW 530d» з номером кузова: НОМЕР_9 серед зареєстрованих не значиться (т. 2 а.п. 1);

- висновку експерта 74/тр від 22.10.2013, згідно якого автомобільні реєстраційні номерні знаки НОМЕР_2 , вилучені у ОСОБА_13 , виготовлені в заводських умовах у відповідності з ДСТУ 3650:2004 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови» та відповідають аналогічним номерним знакам, що знаходяться в офіційному обігу на території України (т. 1 а.п. 118-122);

- висновку експерта № 72/тр від 22.10.2013, згідно якого автомобільні реєстраційні номерні знаки НОМЕР_5 , вилучені у ОСОБА_14 , виготовлені в заводських умовах у відповідності з ДСТУ 3650:2004 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови» та відповідають аналогічним номерним знакам, що знаходяться в офіційному обігу на території України (т. 1 а.п. 131-135);

- висновку експерта №73/тр від 22.10.2013, згідно якого автомобільні реєстраційні номерні знаки НОМЕР_7 , вилучені у ОСОБА_21 , виготовлені в заводських умовах у відповідності з ДСТУ 3650:2004 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови» та відповідають аналогічним номерним знакам, що знаходяться в офіційному обігу на території України (т. 1 а.п. 172-176);
- висновку експерта № 8/1/26-(ВРЕВ №1) від 21.10.2013, згідно якого ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_1 », вилученого у ОСОБА_13 автомобіля «BMW-530d», зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , не змінювався і являється первинним (т. 1 а.п. 107-112);

- висновку експерта № 8/1/25-(ВРЕВ №1) від 21.10.2013, згідно якого ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_6 », вилученого у ОСОБА_21 автомобіля «Volkswagen transporter T-4», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , не змінювався і являється первинним (т. 1 а.п. 165-170);

- висновок експерта № 8/1/24-(ВРЕВ №1) від 21.10.2013, згідно якого ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_4 », вилученого в ОСОБА_14 автомобіля «BMW-328Ci», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_5 , не змінювався і являється первинним (т. 1 а.п. 124-129).

Оцінюючи показання потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_7 на предмет їх достовірності, суд бере до уваги, що їх показання в цілому узгоджуються між собою, а також узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному. Вищевказані докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, відтак кладе їх в основу обвинувального вироку.

Доводи сторони захисту про те, що в обвинуваченого не було умислу на заволодіння чужим майном, оскільки умови угод з потерпілими ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та ОСОБА_14 виконано автомобілі, які замовляли потерпілі, були придбані за кордоном, доставлені на територію України та передані останнім, повністю спростовуються матеріалами даного кримінального провадження.

Так, у судовому засіданні як обвинувачений, так і потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та ОСОБА_14 підтвердили факт домовленостей щодо придбання автомобілів для потерпілих за кордоном, їх доставку, розмитнення та реєстрацію на території України, а також про передачу та отримання обвинуваченим грошових коштів за ці послуги.

Також у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 придбав за кордоном для потерпілого ОСОБА_13 автомобіль «BMW 530d» з номером кузова « НОМЕР_1 », який передав останньому разом із свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_12 та автомобільні реєстраційні номерні знаки НОМЕР_2 .

Проте, згідно інформації Департаменту ДАІ МВС України, відповідно до наявної бази даних ДАІ станом на 23.09.2013 транспортний засіб «BMW 530d» з номером кузова: НОМЕР_1 серед зареєстрованих не значиться, а державні номерні знаки « НОМЕР_2 » за транспортними засобами не зареєстровано.

Більше того, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 , яке передав обвинувачений ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_13 підроблене, що підтверджується висновком експерта № 436/тдд від 01.11.2013.

Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 також придбав за кордоном для потерпілого ОСОБА_21 та передав останньому не розмитнений на території України та не поставлений на обліки в ДАІ МВС України автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т-4» з номером кузова: НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_8 » на вищевказаний автомобіль, яке згідно висновку експерта № 435/тдд від 31.10.2013 є підробленим, а під державним номерним знаком НОМЕР_7 зареєстрований інший автомобіль «Хюндай», що підтверджується інформацією Департаменту ДАІ МВС України.

Також під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 придбав за кордоном для потерпілого ОСОБА_14 автомобіль «BMW 328» з номером кузова: НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , однак свідоцтва про реєстрацію та інших належних документів на право користуванням даним автомобілем ОСОБА_7 не надав. Згідно інформації Департаменту ДАІ МВС України станом на 23.09.2013 транспортний засіб «BMW 328» з номером кузова: НОМЕР_4 серед зареєстрованих не значиться, а державні номерні знаки « НОМЕР_5 » за транспортними засобами не зареєстровано.

Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 придбав за кордоном для потерпілого ОСОБА_24 та передав останньому не розмитнений на території України та не поставлений на обліки в ДАІ МВС України автомобіль марки «BMW 530d» з номером кузова: НОМЕР_9 без жодних документів. Згідно інформації Департаменту ДАІ МВС України станом на 23.09.2013 транспортний засіб «BMW 530d» з номером кузова: НОМЕР_9 серед зареєстрованих не значиться.

Більше того, ідентифікаційний номер кузова: « НОМЕР_9 » автомобіля «BMW 530d», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_11 піддавався зміні; первинний номер кузова автомобіля «BMW 530d», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_11 був змінений шляхом видалення механічним способом із подальшим кустарним вварюванням на його місце фрагменту з номером кузова: НОМЕР_9 , що підтверджується висновком експерта № 8/1/27-(ВРЕВ №1) від 21.10.2013.

Під час судового розгляду сторона захисту стверджувала, що обвинувачений жодним чином не володів інформацією, що номер кузова: « НОМЕР_9 » автомобіля «BMW 530d» був перебитий, на підтвердження чого було долучено до матеріалів даного кримінального провадження документи, за якими придбавався даний автомобіль в Польщі та їхній переклад на українську мову.

Згідно первинних документів, номер кузова автомобіля «BMW 530d», який передано ОСОБА_18 - НОМЕР_10 (т. 3 а.п. 5-18).

Крім того, обвинуваченим долучено до матеріалів кримінального провадження копію заяви до правоохоронних органів про вчинення ОСОБА_18 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, за фактом заміни ідентифікаційного номера кузова автомобіля «BMW 530d» (т.2 а.п. 150-151).

Проте, даний факт жодним чином не спростовує вину обвинуваченого ОСОБА_7 у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_24 .

Тим більше, що у судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_23 передав обвинуваченому ОСОБА_7 також грошові кошти у сумі 28 500 доларів США для придбання за кордоном автомобіля «Mercedes Atego»; мотоцикла «CBR600F4і»; квадроцикла «KAWASAKI 750», однак вказаних транспортних засобів потерпілий ОСОБА_23 від обвинуваченого ОСОБА_7 так і не отримав.

Інший досліджений в судовому засіданні письмовий доказ, а саме: протокол обшуку, згідно якого за місцем проживання ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_5 виявлено та вилучено: копію паспорта на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_28 , паспорт на ім`я ОСОБА_29 ; свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, рахунок-фактуру, свідоцтво № НОМЕР_14 , довідку-рахунок, облікову картку, заяву, копію свідоцтва про реєстрацію, копію полісу (т. 1 а.п. 146-151) як не доводить, так і не спростовує вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим суд його не бере до уваги.
Фототаблицю, долучену стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження, на якій зображену транспортні засоби, особу, схожу на ОСОБА_7 , скріншоти з вебсторінок інтернету, переписку в соціальних мережах (т. 1 а.п. 182-199) суд визнає недопустимим доказом з огляду на наступне.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ч.1 ст.86 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі (ч. 1 ст. 104 КПК України).
Проте, стороною обвинувачення не долучено процесуальних документів, які повинні складатися за результатами слідчих дій при проведенні досудового розслідування, оскільки незрозуміле походження вказаних фотокопій та їх приналежність.
Крім того, під час судового розгляду представником потерпілого ОСОБА_18 адвокатом ОСОБА_19 було долучено до матеріалів кримінального провадження роздруківку переписки у вайбері ОСОБА_7 та ОСОБА_18 (т. 2 а.п. 152, 157-159), яку суд також визнає недопустимим доказом за вищенаведених підстав.
Під час судового розгляду допитано свідка ОСОБА_30 , однак під час перевірки технічного запису судового засідання було виявлено нечіткість звукозапису. Прокурор відмовився від повторного допиту вказаного свідка, а також відмовився від допиту свідка ОСОБА_31 , оскільки вказані особи не були безпосередніми очевидцями вказаних подій.
Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши обставини кримінального провадження за вищевказаними епізодами стосовно ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 за даними епізодами доведена в повному обсязі, підтверджується сукупністю досліджених доказів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за:
- ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції КК України від 15.04.2008), оскільки він своїми умисними діями заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , а ОСОБА_21 і ОСОБА_14 ще й вчинене повторно;
- ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції КК України від 15.04.2008), оскільки він своїми умисними діями заволодів чужим майном майном ОСОБА_18 шляхом зловживання довірою (шахрайство) в особливо великих розмірах, вчинене повторно;
- ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції КК України від 09.06.2013), оскільки він вчинив пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його використання;

- ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції КК України від 09.06.2013), оскільки він вчинив збут підробленого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, вчинене повторно.

Крім того, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 18.07.2013 року до нього з метою купівлі транспортного засобу автомобіля «Honda Civic» звернувся його знайомий ОСОБА_16 . Тоді ОСОБА_7 вирішив повторно, зловживаючи довірою свого знайомого ОСОБА_16 , заволодіти грошовими коштами останнього, не виконуючи досягнутої домовленості.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , зловживаючи довірою свого знайомого ОСОБА_16 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, пообіцяв продати останньому автомобіль «Honda Civic», придбаний за кордоном, розмитнити його та поставити на облік у органах ДАІ МВС України за грошову винагороду в розмірі 8 000 доларів США.

В подальшому 19.07.2013 року, ОСОБА_7 , знаходячись неподалік станції метро «Житомирська», розташованій по пр. Перемоги, 117 в місті Києві, отримав від нічого не підозрюючого про дійсні злочинні наміри ОСОБА_16 грошові кошти у розмірі 4 700 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 19.07.2013 року із розрахунку за 1 долар США 7 гривень 99 копійок, що становить 37 тисяч 553 гривні 00 копійок, для купівлі обумовленого транспортного засобу, однак в дійсності ОСОБА_7 не мав наміру виконувати дану угоду.

При цьому, ОСОБА_7 22.07.2013 року з метою маскування своїх злочинних намірів, входження в довіру ОСОБА_16 та подальшого заволодіння грошовими коштами останнього, під час продажу автомобіля «Honda Civic», знаходячись неподалік станції метро «Житомирська», розташованої по пр. Перемоги, 117 в м. Києві, продемонстрував ОСОБА_16 вищевказаний автомобіль «Honda Civic», який нібито придбаний за кордоном, та зазначив, що для розмитнення вказаного транспортного засобу та поставки його на облік у органах ДАІ МВС України, необхідні грошові кошти в розмірі 8000 доларів США.

В подальшому, нічого не підозрюючий про дійсні наміри ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , будучи введеним в оману, 01.08.2013 приблизно о 13 годині 30 хвилин, знаходячись по вулиці Набережно-Хрещатицькій, 1-а в місті Києві, передав ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 1000 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 01.08.2013 року із розрахунку за 1 долар США - 7 гривень 99 копійок, що становить 07 тисяч 990 гривень 00 копійок, після чого, 02.08.2013 приблизно о 10 годині, знаходячись неподалік станції метро «Житомирська», розташованої по пр. Перемоги, 117 в м. Києві, передав ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 2 000 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 01.08.2013 року із розрахунку за 1 долар США - 7 гривень 99 копійок, що становить 15 тисяч 980 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 , зловживаючи довірою ОСОБА_16 , умов договору не виконав та не передав останньому автомобіль «Honda Civic», державні реєстраційні номери, свідоцтво про реєстрацію, тобто, шляхом обману, заволодів грошовими коштами ОСОБА_16 загальною сумою 7 700 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 02.08.2013 року із розрахунку за 1 долар США - 7 гривень 99 копійок, становить 61 тисяча 523 гривні 00 копійок, що від 100 до 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є значною шкодою. В подальшому ОСОБА_7 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції КК України від 15.04.2008).

Крім цього, 01.08.2013 року до ОСОБА_7 з метою купівлі транспортного засобу автомобіля «Honda Civic» звернувся раніше йому незнайомий ОСОБА_17 . Тоді ОСОБА_7 вирішив повторно шляхом обману заволодіти майном ОСОБА_17 , не виконуючи досягнутої домовленості.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , зловживаючи довірою ОСОБА_17 , пообіцяв продати останньому автомобіль «Honda Civic», придбаний за кордоном, розмитнити його та поставити на облік у органах ДАІ МВС України, за грошову винагороду в розмірі 7300 доларів США. При цьому, ОСОБА_7 02.08.2013 з метою маскування своїх злочинних намірів та входження в довіру громадянина ОСОБА_17 та подальшого заволодіння грошовими коштами останнього, знаходячись неподалік станції метро «Академмістечко», розташованої по пр. Ак. Палладіна в м. Києві, продемонстрував ОСОБА_17 вищевказаний автомобіль «Honda Civic».

В подальшому 02.08.2013 ОСОБА_7 , знаходячись на АЗС «Shell», розташованій по вул. Столичне шосе, 31 в місті Києві, отримав від, нічого не підозрюючого про дійсні злочинні наміри, ОСОБА_17 грошові кошти у розмірі 2 000 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 02.08.2013 року із розрахунку за 1 долар США 7 гривень 99 копійок, що становить 15 тисяч 980 гривень 00 копійок, для купівлі обумовленого транспортного засобу, однак в дійсності ОСОБА_7 не мав наміру виконувати дану угоду. Разом з тим, нічого не підозрюючий про дійсні наміри ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , будучи введеним в оману, 09.08.2013, знаходячись неподалік ТЦ «Магелан», розташованого по вулиці Заболотного, 13-Б в місті Києві, передав ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 3000 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 08.08.2013 року із розрахунку за 1 долар США 7 гривень 99 копійок, що становить 23 тисячі 970 гривень 00 копійок, для купівлі автомобіля «Honda Civic».

Таким чином, ОСОБА_7 , зловживаючи довірою ОСОБА_17 , умов договору не виконав та не передав останньому автомобіль «Honda Civic», державні реєстраційні номери, свідоцтво про реєстрацію, тобто шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_17 на загальну суму 5 000 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 09.08.2013 року із розрахунку за 1 долар США 7 гривень 99 копійок, що становить 39 тисяч 950 гривень 00 копійок, що від 100 до 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є значною шкодою. В подальшому ОСОБА_7 розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції КК України від 15.04.2008).

В обґрунтування винуватості ОСОБА_7 у вчиненні заволодіння майном ОСОБА_16 та ОСОБА_17 шляхом зловживання їх довірою сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме розписку ОСОБА_7 про отримання від ОСОБА_16 грошових коштів в сумі: 140 євро, 2 500 доларів США, 15 000 гривень (т. 1 а.п. 181).
Потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, згідно яких просили проводити судовий розгляд даного кримінального провадження у їхню відсутність (т. 2 а.п. 90-91).

Проаналізувавши вищезазначені докази сторони обвинувачення за епізодами заволодіння майном ОСОБА_16 та ОСОБА_17 шляхом зловживання їх довірою, оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 за вказаними епізодами не підтверджена, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно із ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.
Так, потерпілі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд даного кримінального провадження у їхню відсутність. Досліджені в судовому засіданні письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме розписка ОСОБА_7 про отримання від ОСОБА_16 грошових коштів в сумі: 140 євро, 2 500 доларів США, 15 000 гривень (т. 1 а.п. 181) не підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_7 за даними епізодами, жодна слідча дія за його участі не проводилась, а матеріали кримінального провадження не містять жодного прямого доказу вини ОСОБА_7 за даними епізодами. Клопотань про допит очевидців (свідків) за даними епізодами сторона обвинувачення не заявляла.
Отже, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення та стороною захисту в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано достатніх та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень за епізодами заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , вчинене повторно, а відтак ОСОБА_7 за даними епізодами необхідно визнати невинуватим та виправдати.
Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд керується вимогами, передбаченими ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень. Значення заходу примусу для досягнення такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю застосування за кожне кримінальне правопорушення. Реалізація мети покарання є одним із аспектів виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є: захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілих.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно із ст. 12 КК України є проступком, нетяжким та особливо тяжким злочином відповідно, дані про особу винного, який є учасником бойових дій, а також добровольцем територіальної оборони Київської області, під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, скарг на поведінку за місцем проживання не надходило.
Обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який є соціально адаптованою особою, його вік, приходить до висновку про призначення ОСОБА_7 основного покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі у межах санкцій норм закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, із застосуванням правил ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від основного покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.
Суд, враховуючи положення ст. 77 КК України, не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_7 додаткове покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді конфіскації майна, що є у його власності.
Враховуючи те, що визначені п.2 та п. 3 ч.1 ст.49 КК України строки притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 та ч. 2 ст. 190 КК України збігли, - тому на підставі ч.5 ст. 74 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 від покарання за ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 та ч. 2 ст. 190 КК України слід звільнити.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання, зокрема у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили щодо неї минуло три роки та з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили щодо неї минуло п`ять років.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України були вчинені ОСОБА_7 у травні-липні 2013 року та з моменту їх вчинення минуло більш ніж три та п`ять років відповідно.

Враховуючи наведене, а також те, що в матеріалах провадження відсутні докази, які свідчили б про те, що обвинувачений умисно ухилявся від розгляду справи судом чи перешкоджав цьому, суд вважає, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від покарання за ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_20 заявив цивільний позов з уточненими позовними вимогами про стягнення із ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду в розмірі 324 350 гривень та моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень. Вказані позовні вимоги потерпілий ОСОБА_13 підтримав під час свого допиту. Однак, відповідно до встановлених судом фактичних обставин, матеріальна шкода заподіяна ОСОБА_13 становить 103 870 грн. У зв`язку із чим цивільний позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню 103 870 гривень матеріальної та 50 000 гривень моральної шкоди.

Представник потерпілого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_20 заявив цивільний позов з уточненими позовними вимогами про стягнення із ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду в розмірі 286 925 гривень та моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень. Вказані позовні вимоги потерпілий ОСОБА_14 підтримав під час свого допиту. Однак, відповідно до встановлених судом фактичних обставин, матеріальна шкода заподіяна ОСОБА_14 становить 91 885 гривень. У зв`язку із чим цивільний позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню 91 885 гривень матеріальної та 50 000 гривень моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_15 заявив цивільний позов з уточненими позовними вимогами про стягнення із ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду в розмірі 212 382 гривень та моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень. Вказані позовні вимоги потерпілий ОСОБА_15 підтримав під час свого допиту. Однак, відповідно до встановлених судом фактичних обставин, матеріальна шкода заподіяна ОСОБА_15 становить 68 314 гривень 50 копійок. У зв`язку із чим цивільний позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню 68 314 гривень 50 копійок матеріальної та 50 000 гривень моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_18 заявив цивільний позов з уточненими позовними вимогами про стягнення із ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду в розмірі 1 184 868 гривень та моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень. Вказані позовні вимоги потерпілий ОСОБА_18 підтримав під час свого допиту. Однак, відповідно до встановлених судом фактичних обставин, матеріальна шкода заподіяна ОСОБА_18 становить 381 123 гривні 00 копійок. У зв`язку із чим цивільний позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню 381 123 гривні 00 копійок матеріальної та 50 000 гривень моральної шкоди.

У зв`язку з тим, що суд прийшов до висновку про виправдання обвинуваченого ОСОБА_7 за епізодом заволодіння майном ОСОБА_16 та у відповідності до вимог ч. 3 ст. 129 КПК України цивільний позов, заявлений ОСОБА_16 , підлягає залишенню без розгляду.

Арешт майна, накладений ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2013, а саме на ј частку квартири АДРЕСА_5 , підлягає скасуванню.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 та ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України за епізодами щодо потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 та виправдати, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання за:
- ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
- ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_7 призначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов, заявлений представником потерпілого ОСОБА_13 адвокатом ОСОБА_20 , задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 103 870 гривень та моральну шкоду на суму 50 000 гривень на користь ОСОБА_13 .

Цивільний позов, заявлений представником потерпілого ОСОБА_14 адвокатом ОСОБА_20 , задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 91 885 гривень та моральну шкоду на суму 50 000 гривень на користь ОСОБА_14 .

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_15 , задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 68 314 гривень 50 копійок та моральну шкоду на суму 50 000 гривень на користь ОСОБА_15 .

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_18 , задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 381 123 гривні 00 копійок та моральну шкоду на суму 50 000 гривень на користь ОСОБА_18 .

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_16 , про стягнення із ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 191 268 гривень та моральної шкоди на суму 10 000 гривень залишити без розгляду.

Арешт майна, накладений ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2013, а саме на ј частку квартири АДРЕСА_5 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави: 588 (п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 40 коп. витрат за проведення експертизи № 435/тдд від 31.10.2013; 734 (сімсот тридцять чотири) гривні 16 коп. витрат за проведення експертизи № 8/1/26- (ВРЕВ №1) від 21.10.2013; 588 (п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 40 коп. витрат за проведення експертизи № 436/тдд від 01.11.2013; 782 (сімсот вісімдесят дві) гривні 40 коп. витрат за проведення експертизи № 74/тр від 22.10.2013; 734 (сімсот тридцять чотири) гривні 16 коп. витрат за проведення експертизи № 8/1/24-(ВРЕВ №1) від 21.10.2013; 782 (сімсот вісімдесят дві) гривні 40 коп. витрат за проведення експертизи № 72/тр від 22.10.2013; 734 (сімсот тридцять чотири) гривні 16 коп. витрат за проведення експертизи № 8/1/27- (ВРЕВ №1) від 21.10.2013; 734 (сімсот тридцять чотири) гривні 16 коп. витрат за проведення експертизи № 8/1/25-(ВРЕВ №1) від 21.10.2013; 782 (сімсот вісімдесят дві) гривні 40 коп. витрат за проведення експертизи №73/тр від 22.10.2013.

Речові докази:
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Volkswagen transporter T-4» серії НОМЕР_13 , вилучене у ОСОБА_15 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW 530d» серії НОМЕР_12 , вилучене у ОСОБА_13 , які передано до колекції ДНДЕКЦ МВС України залишити на зберіганні в ДНДЕКЦ МВС України;

- державний номерний знак « НОМЕР_7 » у кількості двох штук на автомобіль марки «Volkswagen transporter T-4» з номером кузова: НОМЕР_6 , вилучений у ОСОБА_15 ; державний номерний знак « НОМЕР_2 » у кількості двох штук на автомобіль марки «BMW 530d», вилучений у ОСОБА_13 ; державний номерний знак « НОМЕР_5 » у кількості двох штук на автомобіль марки «BMW-328», вилучений у ОСОБА_14 , та які передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Святошинського РУ ГУ НП в м. Києві знищити;

- розписки, які знаходяться в матеріалах даного кримінального провадження, залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.
- копію паспорта на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_28 , паспорт на ім`я ОСОБА_29 , свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, рахунок-фактуру, свідоцтво № НОМЕР_14 , довідку-рахунок, облікову картку, заяву, копію свідоцтва про реєстрацію, копію полісу, які передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Святошинського РУ ГУ НП в м. Києві повернути за належністю ОСОБА_7 ;

- автомобіль «BMW 530d», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_13 , автомобіль «BMW-328», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_14 , автомобіль «Volkswagen transporter T-4», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_15 , автомобіль «BMW 530d», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_18 повернути за належністю ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3