Справа № 740/1942/22
Провадження № 1-кс/740/610/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2022 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині скаргу ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України,
встановила:
ОСОБА_3 звернувся із скаргою на бездіяльність Ніжинського РВП ГУ НП щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, яка надійшла до суду 12.07.2022.

В обґрунтування зазначив, що 08.06.2022 звернувся до Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області про відкриття кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України відносно ОСОБА_5 та ч.1 ст.357, ч.2,3 ст.358, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України відносно ОСОБА_6 . Тільки 28.06.2022 Бобровицьким ВП №2 Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області було відкрито провадження № 0000058 за ч.1 ст.358 КК України, про що йому було повідомлено 30.06.2022. Вважає, що правова кваліфікація, що була внесена до ЄРДР спотворена, а досудове розслідування проводиться у формі дізнання, всупереч ч.2 ст.215 КПК України. Просив зобов`язати начальника Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області внести відомості до ЄРДР про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.1 ст.357, ч.2,3 ст.358, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України працівниками Свидовецького старостинського округу Ніжинського району Чернігівської області.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу з підстав наведених у ній.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, зазначивши, що відомості за заявою ОСОБА_3 були внесені до ЄРДР, а визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення належить до повноважень органу досудового розслідування за наслідками проведення відповідних слідчих дій.

Слідчий суддя, заслухавши скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, дійшла до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Із змісту скарги та витягу вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 були внесені до ЄРДР.
КПК України не передбачає повторного внесення відомостей до ЄРДР за однією і тією ж заявою або одним і тим самим повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та слідчий суддя, виходячи із положень ч.5 ст.40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у тому числі й щодо кваліфікації ним кримінального правопорушення, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування та не може переймати на себе функції слідства (п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.22 КПК України).

При цьому, слід наголосити, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 в справі №658/1658/16-к зазначив, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння. За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Отже, рішення щодо кваліфікації діяння за тією чи іншою статтею кримінального закону приймає слідчий самостійно, виходячи із сукупності доказів, що є у його розпорядженні на тому чи іншому етапі досудового розслідування. При цьому, у ході досудового слідства питання про зміну кваліфікації може постати неодноразово. Це, зазвичай, пов`язано зі встановленням нових фактичних обставин справи чи новою оцінкою вже відомих доказів, оскільки внаслідок цього змінюється фактична підстава кримінально-правової кваліфікації, то й сама юридична оцінка скоєного може зазнати змін.

На підставі п.8 ч.2 ст.40 КПК України слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі й щодо зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення за наявності для того обґрунтованих підстав, як то, об`єктивних даних, які б дали йому змогу встановити відповідність ознак того чи іншого діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Тож, враховуючи все вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволені скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановила:
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1