Справа №613/354/22 Провадження № 1-кс/613/173/22
УХВАЛА
23 червня 2022 року м.Богодухів
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 18.06.2022 о 15:09 год. до чергової частини Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення інспектора СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про те, що 18.06.2021 близько 15.09 годині на площі Незалежності у м.Богодухів Харківської області, був зупинений автомобіль Фольксваген Бора, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав техпаспорт автомобіля з явними ознаками підроблення.
18.06.2022 проведено огляд місця події транспортного засобу Volkswagen Bora 2.0, синього кольору, на якому встановлені державні номерні знаки НОМЕР_1 , на панелі, під вітровим склом розташований та на передньому лівому стакані знаходиться табличка з vin кодом НОМЕР_5 .
Також оглянуто свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке надано водієм автомобіля Volkswagen Bora, ОСОБА_3 , та встановлено, що відповідно до даного свідоцтва транспортний засіб Volkswagen Bora 2.0, синього кольору,1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , vin код НОМЕР_6 , власник ОСОБА_5 , проживаючий за адресою АДРЕСА_2 .
Таким чином, встановлено не відповідність vin коду нанесеному на автомобілі, та vin коду у свідоцтві про державну реєстрацію транспортного засобу.
За результатами огляду транспортний засіб Volkswagen Bora 2.0, днз НОМЕР_1 та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - вилучені.
Опитаний водій транспортного засобу Volkswagen НОМЕР_7 , синього кольору, на якому встановлені державні номерні знаки НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , пояснив, що на початку березня 2022 року він придбав автомобіль марки Volkswagen Bora 2.0, днз НОМЕР_1 , та власник передав йому техпаспорт. Про те, що з автомобілем якісь проблеми, йому невідомо. 18.06.2022 вдень, поблизу магазину «АТБ» поліцейські перевірили документи та автомобіль та повідомили про те, що vin код автомобіля та vin код у техпаспорті не співпадають.
Відповідно до даних ТСЦ 6343 РСЦ МВС у Харківській області транспортний засіб з vin кодом НОМЕР_6 , це Volkswagen Bora 2.0, синього кольору, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 22.02.2019, власником вказаного автомобіля є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстраційні дані транспортного засобу з vin кодом НОМЕР_5 відсутні.
19.06.2022 автомобіль марки Volkswagen Bora 2.0, синього кольору, на якому встановлені державні номерні знаки НОМЕР_1 , на панелі, під вітровим склом розташований vin код НОМЕР_5 , та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, місцем їх зберігання визначено: автомобіля - майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Міліцейська, 9; свідоцтво реєстрацію ТЗ при матеріалах кримінального провадження.
На теперішній час, як зазначає прокурор, вищевказаний транспортний засіб та документ, відповідно до ч.1 ст.167 КПК України є тимчасово вилученим майном до вирішення питання про їх арешт.
З метою виконання завдань кримінального провадження передбачених у ст.2 КПК України, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, прокурор вважає, що є наступні підстави для позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.
По-перше, у разі не запобігання ризикам відчуження, розпорядження та користування вищевказаним автомобілем та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу можуть бути втрачені докази вчинення кримінального проступку.
По-друге, у органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду експертиз, об`єктом дослідження яких будуть саме вказані автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Враховуючи пояснення ОСОБА_3 , та той факт, що останній знаходився за кермом автомобіля Volkswagen Bora 2.0, синього кольору, то на думку прокурора, є достатні підстави вважати, що він є користувачем вказаного автомобіля.
Крім того, враховуючи пояснення ОСОБА_3 та те, що саме останнім було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , то є підстави вважати, що останній є його володілець.
Враховуючи вищевикладене, для досягнення дієвості цього провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки Volkswagen Bora 2.0, синього кольору, на якому встановлені державні номерні знаки НОМЕР_1 , на панелі, під вітровим склом розташований vin код НОМЕР_5 , та свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , в зв`язку з чим прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
За правилами п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч.1 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Також слід зазначити, що ст.171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Відповідно до вимогч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання
Згідно вимог ч.6 ст.173 КПК України,ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Згідно порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні, визначеного в ч. 1 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Проте, в клопотанні прокурора не зазначено фактичного власника майна, на яке прокурор просить накласти арешт; його номеру телефону, електронної пошти чи факсимільного зв`язку, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч.1 ст.172 КПК України, - судового виклику власника майна для розгляду даного клопотання.
При цьому, такий судовий виклик власника майна є обов`язковим, оскільки за змістом ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт майна може розглядатися без повідомлення власника майна виключно у випадку, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, яке не було тимчасово вилучене.
Доказів неможливості з`ясування вищевказаної інформації до клопотання прокурором не додані, що з урахуванням стислого строку розгляду клопотання, передбаченого ч.1 ст.172 КПК України, фактично унеможливлює виконання слідчим суддею вимог Закону, повідомлення власника майна про судовий розгляд та розгляду клопотання у встановлений КПК України строк.
Також слід зазначити, що відповідно до клопотання, встановлено наявність технічного паспорта з видимими ознаками підроблення, проте копію витягу з ЄРДР з кваліфікацією правопорушення за відповідною статтею КК України надано не було, додані до клопотання матеріали не містять.
Також, надана копія витягу з ЄРДР взагалі не містить викладу обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.
Крім того, відповідно до клопотання транспортний засіб, на який прокурор просить накласти арешт, перебуває в розшуку, проте відповідного витягу з ЄРДР до клопотання додано не було.
Тим самим, вищевказаних вимог закону прокурором дотримано не було.
Відповідно ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна, не може бути розглянуто по суті та підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних недоліків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.7,171,172,309,372 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя