справа № 732/116/22
провадження № 1-кп/732/26/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

у присутності секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городня Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, який зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , не працює, не одруженого, має 3-тю групу інвалідності, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 11.12.2021 близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс своїй співмешканці - ОСОБА_4 два удари металевим совком по руках, чим заподіяв особі, з якою перебуває в сімейних відносинах, тілесні ушкодження у вигляді синців обох верхніх кінцівок, які згідно висновку експерта № 81 від 31.12.2021 відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, а також наніс один удар металевим совком по голові, чим заподіяв ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді забійної рани голови, яке згідно висновку експерта № 81 від 31.12.2021 відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому за ч.2 ст. 125 КК України обвинуваченні визнав повністю, вважав правильною кваліфікацію його дій як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорював. Показав, що вони з потерпілою проживають за різними адресами, однак підтримують сімейні стосунки. 11 грудня 2021 року близько 19-ї години він перебував у будинку за місцем свого проживання та відпочивав. Потерпіла прийшла до його будинку та почала сваритися. Між ними виник конфлікт, під час якого він узяв металевий совок та вдарив ним потерпілу два рази по руках та один раз по голові в область потилиці. В подальшому він вибачався перед потерпілою, вона його пробачила. Наразі вони підтримують сімейні відносини, він допомагає потерпілій по господарству. У вчиненому обвинувачений кається.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила показання обвинуваченого, вказала, що в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення викладені вірно. Потерпіла вказала, що вона пробачила обвинуваченого, останній домопагає їй по господарству.

Дослідження інших доказів у кримінальному провадженні щодо обставин вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, за згодою всіх учасників судового провадження та на підставі ухвали суду визнано недоцільним, положення ч.3 ст.349 КПК України та передбачені законом наслідки учасникам судового провадження роз`яснено.

У ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, показання обвинуваченого, які він надав суду, з урахуванням того, що факт завдання обвинуваченим потерпілій умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, встановлений під час розслідування кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого не оспорюються, а також з урахуванням доказів, досліджених судом, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 діяння знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопоручення. Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , є кримінальним проступком. Також суд враховує конкретні обставини справи, тяжкість отриманих тілесних ушкоджень, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що він розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обвинувачений раніше не судимий в силу ст.89 КК України. Згідно даних ВПД № 1 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області обвинувачений не притягувався до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_5 офіційно не працює, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває.

Згідно з довідкою Городнянської міської лікарні ОСОБА_5 не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Суд приймає до уваги дані щодо особи винного, а саме його вік, освіту, стан здоров`я, сімейний стан, умовно-позитивну характеристику за місцем проживання, а також те, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

В судовому засіданні обвинувачений надавав критичну оцінку своєї неправомірної поведінки шляхом визнання вини, погодився з фактичними обставинами кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті. А тому у відповідності до положень ст. 66 КК України, враховуючи обставини справи, а також особу обвинуваченого, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання визнання вини та критичне ставлення до вчиненого діяння, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення відносно особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 , необхідно призначити покарання у виді максимального штрафу, передбаченого санкцією статті, якою передбачена відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_5 не обирався, підстав для застосування запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370-371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент ухвалення вироку складає 1700,0 грн.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі: металевий совок, який переданий на зберігання обвинуваченому - конфіскувати та знищити.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1