Справа № 464/3234/21
пр.№ 1-кп/464/105/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2022 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львів, громадянин України, не одружений, із вищою освітою, непрацюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 27.01.2021, у період часу з 16:58 год. по 17:07 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Львів, вул. Дунайська, 32, який належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгівельного прилавку таємно викрав майно, а саме: шоколад «Кіндер Т8» 100 г. Ферреро у кількості 6 шт., ціна за 1 шт., складає 39,81 грн. без ПДВ, на загальну суму 238,86 грн., що належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», після чого з викраденим пройшов повз каси не здійснивши оплати за товар, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на суму 238,86 грн., без ПДВ.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з 21:28 год. по 21:30 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Сім-23», що за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 109, який належить ТзОВ «Клевер Сторс», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгівельного прилавку таємно викрав майно, а саме: шоколад «Мілка» з печивом ЛУ 87 г., Монделіс у кількості 6 шт., ціна за 1 шт., складає 35,2 грн., без ПДВ, та шоколад «Мілка» какао і печиво ОРЕО, 100 г. Монделіс у кількості 6 шт., ціна за 1 шт., складає 28,8 грн. без ПДВ, на загальну суму 384,00 грн., що належить ТзОВ «Клевер Сторс», після чого з викраденим пройшов повз каси не здійснивши оплати за товар, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ТзОВ «Клевер Сторс» матеріальну шкоду на суму 384,00 грн., без ПДВ.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Цивільний позов визнав та просить його задоволити. У вчиненому щиро розкаявся та просить суд суворо не карати.

За згодою сторін, згідно ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст.349,394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, оскільки такий вчинив таємне викрадання чужого майна (крадіжку).

Окрім цього, його дії вірно кваліфіковано за ч.2ст.185 КК України, оскільки такий вчинив таємне викрадання чужого майна (крадіжку) повторно.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, є проступком та не тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання в межах санкції статтей КК України у виді арешту та позбавлення волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Згідно із ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Між тим, суд, приймаючи до уваги наведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На переконання суду, вищевказане покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст.65 КК України, та є необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов представника ТзОВ ТВК "Львівхолод" до ОСОБА_3 про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням слід задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов представника потерпілого ТзОВ ТВК "Львівхолод" слід задоволити повністю, оскільки судом встановлено, що матеріальна шкода полягає у вартості викраденого ОСОБА_3 товару. Тому, з урахуванням положень ч.1 ст.1166 ЦК України з обвинуваченого на користь ТзОВ ТВК "Львівхолод" слід стягнути 238, 86 грн. матеріальної шкоди.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.185, ч. 2 ст.185 КК України, та призначити покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов представника ТзОВ ТВК "Львівхолод" до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТзОВ ТВК "Львівхолод" відшкодування матеріальної шкоди в сумі 238, 86 грн.

Речові докази:

- компакт-диск DVD-R із записом з камер відеоспостереження від 03.04.2021 розміщених за адресою: м. Львів, пр.Ч. Калини, 109 та зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- компакт-диск DVD-R , марки "PATRON 4, 7 GB " файлами, у кількості 19 файлів та зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- куртку сірого кольору із написом латинськими буквами "Columbia", яка була надана ОСОБА_3 та передана на зберігання ОСОБА_3 - залишити останньому.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1