ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/274/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" червня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва
в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Розкішне, Лутугінського району, Луганської області, громадянки України, не заміжньої, без освіти, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимої в силу ст. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України

ВСТАНОВИВ:
На розгляді суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Так як відповідно до обвинувального акту, дії та обставини, які інкримінуються ОСОБА_5 , мали місце в серпні 2017 року. Відповідно до вимог ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 відноситься до кримінальних проступків, а згідно положень п. 1 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 просив закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання захисника та просила його задовольнити.
Прокурор не заперечував щодо заявленого клопотання.
Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.2015, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 03.06.2009 №589, умисно, без мети збуту, придбала 8 поліетиленових згортків із кристалічною речовиною білого кольору.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_5 помістила поліетиленовий згорток, у середині якого 8 поліетиленових згортків із кристалічною речовиною білого кольору, масою 2,249 г, що містить у своєму складі наркотичний засіб метадон, загальною масою 1,552 г, до частини хлібобулочного виробу, який зберігала у туристичному наметі, де тимчасово проживала, за адресою м. Київ, вул. Старобориспільська, лісовому кварту №52 Микільського лісництва та таким чином стала умисно, зберігати без мети збуту наркотичній засіб метадон.

В подальшому 03.08.2017 в період часу з 06:00 год. по 08:20 год., в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою м. Київ, вул. Старобориспільська, лісовому кварту №52 Микільського лісництва, у туристичному наметі, в якому тимчасово проживала ОСОБА_5 , в присутності двох понятих виявлено частину хлібобулочного виробу, з якого вилучено поліетиленовий згорток, в середині якого 8 поліетиленових згортків із кристалічною речовиною білого кольору, масою 2,249 г, в яких міститься наркотичний засіб метадон, загальною масою 1,552 г, які остання умисно, незаконно придбала та зберігала без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 незаконно придбала та зберігала наркотичний засіб, без мети збуту, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України.

Вислухавши думку учасників провадження, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України відноситься до категорії кримінального проступку.
Інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, відповідно до обвинувального акту було вчинено у серпні 2017 року та з того часу минуло більше двох років.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст. 285 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, минуло більше 2 років, при цьому, перебіг давності не зупинявся і не переривався, обвинувачена від слідства та суду не ухилялася та не заперечує щодо закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 1 ч.2 ст. 284 КК України, закриття провадження з цих нереабілітуючих підстав є обов`язковим, а остання підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.
Також, при ухваленні вказаного рішення, суд враховує позицію Верховного Суду в постанові від 29.07.2021р. у справі N9 552/5595/18, в якій вказано: «За змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення».

Постановою Верховного суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к зауважено, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Наведені обставини Верховного суду дотримані судом, тому суд не пов`язує звільнення від кримінальної відповідальності із фактом визнання обвинуваченою своєї винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, або ж за фактом його відсутності.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

В зв`язку з тим, що кримінальне провадження закривається судом, на підставі звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, враховуючи, що обов`язки, передбачені законом під час дії такого запобіжного заходу як застава у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не порушувала, суд вважає, що заставу, внесену ОСОБА_6 , необхідно повернути заставодавцю.

Керуючись ст.ст. 284, 350 КПК України, на підставі ст. 49 КК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_4 - задовольнити.
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження №0009138 від 22.08.2017 року відносно ОСОБА_5 - закрити.
Речові докази: наркотичний засіб метадон масою 1,552 г, який передано на зберігання до камери схову Дарницького УП ГУ НП в м. Києві знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 1784 грн. 64 коп. на користь держави.
Заставу, внесену ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у національній валюті на депозитний рахунок: отримувач: ТУДСАУ у місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № 2089 за обвинувачену ОСОБА_5 в сумі 128 000 гривень, відповідно до квитанції № 1 від 07.08.2017повернути заставодавцю ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: