Єдиний унікальний номер № 285/1098/20
Провадження № 1-кп/0285/162/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському кримінальне провадження № 285/1098/20 0000005, 0000719) по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покощове, Ємільчинського району, Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, мешканця АДРЕСА_2 ,
за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, мешканця АДРЕСА_3 ,
за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 187 КК України
установив:
Прокурор заявила клопотання про продовження строків триманні під вартою на два місяці обвинуваченому ОСОБА_5 оскільки даний строк закінчується, а розгляд кримінального провадження триває та існують ризики, які встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просять змінити запобіжний захід на більш м`який.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Строк тримання під вартою закінчується 18.04.2022.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, віднесені до категорії не тяжких та тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до 7-ми років.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Суд бере до уваги, що не допитані свідки, тому існує ризик впливу на них обвинуваченим, обвинувачений може переховуватися від суду, суспільну небезпечність вчинення кримінальних правопорушень, обвинувачений може вчинити повторні злочини, про що свідчить перебування на розгляді в суді кримінальних справ по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ст.. 348 КК України. Суду не надано доказів наявності у обвинуваченого хвороб, які унеможливлюють тримання його під вартою.
Підстав змінити запобіжний захід обвинуваченому на запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою на час розгляду кримінального провадження - не має. Ризики, які зазначені в клопотанні існують і залишаються актуальними та вони виключають можливість зміни його на більш м`який.
Суд звертає увагу, що стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого не змінилися з часу попереднього продовження строку дії запобіжного заходу, що свідчить про відсутність зменшення ризиків в цій частині.
З огляду на наведене клопотання прокурора є таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи зазначені обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність залишення обвинуваченому запобіжного заходу у виді застави.
Керуючись ст.ст. 27, 107, 177-178, 369, 371, 372, 314-316 КПК України, суд

постановив:
Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 05.06.2022 включно.
Одночасно залишитизапобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України. Залишити раніше визначений розмір застави у межах 60 прожиткових мінімумів, для працездатних осіб, що складає 148 860 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок UA 0000277, код отримувач: 26278626, МФО: 820172, Отримувач: ДКСУ м. Київ.

У разі внесення застави обвинуваченим, на нього будуть покладені обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, невиконання яких потягне за собою передбачені чинним КПК України наслідки.
У судове засідання викликати наступних учасників кримінального провадження: прокурора, уповноваженого на участь в кримінальному провадженні, обвинувачених їх захисників, потерпілих та свідків згідно доданого списку.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захисникам, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуючий: ОСОБА_1