справа № 208/1711/18
№ провадження 1-кп/208/53/22
ВИРОК
Іменем України

26 липня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу кримінального провадження № 0002260 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянин України, маючого середню освіту, не працюючого, інвалід 3-ї групи, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.03.1997 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 229-6 ч.1, 45 КК України (1960) до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;

- 19.10.1998 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 140 ч.3, 81 ч.3, 42, 43 КК України (1960) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 20.06.2002 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 185 ч.3, 45 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки 8 місяців;

- 26.10.2005 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 263 ч.1, 185 ч.3, 4, 69, 70, 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

- 02.11.2010 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 18.06.2014 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 06.03.2015 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 395, 71, 72 КК України до 3 років 1 дня позбавлення волі, звільнений 25.10.2017 року по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 КК України, згідно угоди про визнання винуватості, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2022 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , на на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І.Ясюковича 5, укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

Згідно укладеної угоди, 25.01.2018 року, приблизно о 12.00 годині, за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , прийшла раніше знайома йому ОСОБА_8 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_7 умисно, протиправно дозволив ОСОБА_8 , незаконно вжити психотропну речовину «метамфетамін», тобто незаконно безоплатно надав приміщення - квартиру, в якій він мешкає, як приміщення для незаконного вживання психотропної речовини.

З дозволу ОСОБА_7 , ОСОБА_9 перебуваючи у вищевказаній квартирі, шляхом внутрішньовенної ін`єкції за допомогою медичного шприца об`ємом 2,0 мл. вжила психотропну речовину «метамфетамін»

25 січня 2018 року, у період часу з 15.40 год. - 16.12 год., співробітниками Кам`янського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: медичний шприц ємністю 2,0 мл. з незначним нашаруванням речовини жовтого кольору на внутрішній поверхні, три одноразові медичні шприци номінальною ємністю 5,0 мл., з незначним нашаруванням речовини жовтого кольору на внутрішній поверхнях, скляний флакон з незначним нашаруванням речовини жовтого кольору на внутрішній поверхні, скляний флакон з незначним нашаруванням речовини жовтого та бурого кольорів на внутрішній поверхні, в яких виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфітамін (визначити масу якого немає можливості в зв`язку з його незначною кількістю)

Згідно консультативного висновку спеціаліста № 23 від 25.01.2018 року щодо результатів медичного огляду особи, з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння, встановлено, що ОСОБА_8 вживала психотропні речовини.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 317 КК України, як надання приміщення з метою незаконного вживання психотропних речовин, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 317 КК України та сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі, з встановленням строку випробування.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України;

- відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, а він має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового розгляду; сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Ця угода, суть якої обвинуваченому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено, і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинуваченні, та пояснив суду, що дійсно на прохання своєї знайомої ОСОБА_8 , 25.01.2018 року він надав приміщення своєї квартири АДРЕСА_1 , для незаконного вживання нею психотропної речовини.

Вину визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно, без якогось примусу.

З пояснень обвинуваченого наданих суду вбачається, що визнання вини у скоєнні злочинів за ч.2 ст. 317 КК України, а саме надання приміщення з метою незаконного вживання психотропних речовин, вчинене повторно є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 суд дійшов до наступного висновку:

- ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 317 КК України, та він у них винний;

- угода про визнання винуватості, яка укладена 06.07.2022 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, та відповідає інтересам суспільства та держави. Порушень прав та свобод інших осіб, під час судового розгляду не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд вважає визнання вини та щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд вважає рецидив злочинів.

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених КК України.

Згідно із ч.3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по проведенню експертиз згідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 06.07.2022 року на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І.Ясюковича, 5, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 затвердити.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 317 КК України та призначити йому покарання в виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової експертизи 1 144 гривень.

Речові докази по справі медичні шприци, скляні ємності, паперовий згорток, які знаходяться на зберіганні в камері схову Кам`янського РУП знищити.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1