Справа № 204/4264/22
Провадження № 1-кс/204/1061/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000386 від 11.06.2022 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000386 від 11.06.2022 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні
№ 0000386 від 11.06.2022 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.
У невстановленим досудовим розслідуванням час та дату ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив у попередню змову з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на викрадення та незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діючи з прямим умислом, направленим на незаконне позбавлення волі та викрадення потерпілого ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , близько 15:30 годині 10.06.2022 року прийшли до квартири АДРЕСА_1 та шляхом обману, представившись працівниками поліції, таким чином ввівши потерпілого ОСОБА_7 в оману, проти волі останнього, умисно, порушуючи гарантовані положеннями ст.ст. 29, 33 Конституції України і ст .2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» права і свободи потерпілого ОСОБА_7 на недоторканість особи та свободу пересування, проти його волі затримали потерпілого ОСОБА_7 та застосовуючи погрози, посадили в автомобіль «Nissan» «Maxima» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , тим самим незаконно викравши його та позбавивши потерпілого ОСОБА_7 волі вільно обирати місце свого знаходження.Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на вказаному автомобілі, всупереч волі потерпілого ОСОБА_7 , незаконно утримуючи у вищевказаному автомобілі, повезли його до квартири АДРЕСА_2 , де продовжили незаконно утримувати останнього до 04:08 години 11.06.2022 року, тобто до припинення їх незаконної діяльності працівниками поліції.З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюються у незаконному позбавлені волі або викрадення людини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
В ході досудового розслідування було допитано потерпілого ОСОБА_7 , з показань якого було встановлено, що в період з травня 2021 року по 11 червня 2022 року він познайомився з чоловіками на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з якими вони обмінялись номерами мобільних телефонів та спілкувались протягом вказаного періоду часу. Також у вказаний період часу, невстановлені в ході досудового розслідування особи, на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просили надати потерпілого ОСОБА_7 , під приводом підняття пенсійних виплат, оригінали його особистих документів, а саме: паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, пенсійне посвідчення, документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Однак, вказані вимоги вдалось здійснити частково через відсутність частини зазначених оригіналів документів.
Крім цього, з показань потерпілого було встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 , під приводом підняття пенсійних виплат, у супроводі невстановлених в ході досудового розслідування осіб, на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , приходив до нотаріуса та адвоката, невстановлених в ході досудового розслідування, де укладав та підписував невстановлені в ході досудового розслідування документи.
Вказані події продовжувались до березня 2022 року, коли потерпілий ОСОБА_7 змінив місце проживання, щоб уникнути спілкування з невстановленими в ході досудового розслідування особами, на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , однак 10.06.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступивши у попередню змову з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 викрали та незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З показань підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було встановлено, що викрали та незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 на прохання невстановленого в ході досудового розслідування чоловіка на ім`я ОСОБА_8 .
З показань свідків було встановлено, що викрадаючи потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 говорили, що потерпілому необхідно підписати невстановлені в ході досудового розслідування документи.
Крім цього, встановлено, що в період з 10.04.2022 року по 18.04.2022 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , невідома особа викрала офіційні документи, які належать заявнику. Відомості про вказані обставини внесені до ЄРДР за № 0000224 від 19.04.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
Таким чином, у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб, незаконно позбавили волі або викрали потерпілого ОСОБА_7 , задля подальшого вчинення невстановленими особами шахрайських дій, спрямованих на відчуження нерухомого майна, а саме квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до довідки КП «Дніпровського міського бюро технічної інвентаризації» ДМР № 4347 від 23.06.2022.
Підставою накладення арешту на вищевказане майно достатня наявність підстав вважати, що майно є об`єктом кримінально протиправних дій-злочинного посягання невстановлених на теперішній час осіб, які шахрайським шляхом намагаються заволодіти ним, що може завдати шкоди у великому розмірі власнику. Арешт необхідно накласти на нерухомість для унеможливлення подальшого її відчуження на користь третіх осіб. Подальше його відчуження буде перешкоджати досягненню його до законного власника. Підставою накладення арешту на вищевказане майно достатня наявність підстав вважати, що майно (квартира АДРЕСА_6 ) є об`єктом кримінально протиправних дій - злочинного посягання невстановленої на теперішній час особи, яка шляхом обману може заволодіти ним, що завдасть значної шкоди потерпілому. Враховуючи викладене, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.
Від прокурора та слідчого надані заяви, в яких вони просили клопотання задовольнити та розглянути клопотання без їх участі.
Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_6 є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, а тому з урахуванням вимог ст.98 КПК України, є речовим доказам.
Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.
Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого та прокурора, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000386 від 11.06.2022 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України- задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_6 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Заборонити державним реєстраторам та іншим особам (в тому числі нотаріусам), які уповноважені вчиняти реєстраційні дії вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_6 .
Заборонити розпоряджатися будь-яким чином майном та використовувати його, з метою попередження його пошкодження, псування та знищення майна, а саме квартирою АДРЕСА_6 .
Зобов`язати департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про цю ухвалу, про заборону вчинення реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1