УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 161/14929/19

провадження № 51 - 3984 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_3.,

суддів ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2., яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Рівненського апеляційного суду від 28 червня 2022 року,

встановив:

За вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2020 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК та призначено покарання: за ч.1 ст. 307 КК - 4 роки позбавлення волі; за ч.2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75, 76 КК звільнено ОСОБА_1 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експерта, для проведення чотирьох судових експертиз в загальній сумі 4 312,22 грн та вирішено витання щодо речових доказів у справі.

Рішенням Рівненського апеляційного суду від 28 червня 2022 року вирок місцевого суду скасовано в частині призначення покарання.

Постановлено новий вирок, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК, і призначено покарання: за ч. 1 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК - 3 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК - 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_1 - 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. В решті вирок місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі захисникОСОБА_2. порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону захисником не дотримано, оскільки, посилаючись на порушення кримінального процесуального закону, захисник у касаційній скарзі не навів обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які могли б тягнути за собою скасування оскаржуваного судового рішення відповідно до норм, передбачених статтею 438 КПК, з огляду на зміст положень статей 370, 404, 412, 413, 420 цього Кодексу.

При цьому, ОСОБА_2 обмежившись загальними фразами, не навела доводів на обґрунтування явної несправедливості призначеного покарання її підзахисному, з огляду на тяжкість вчиненого злочину, обставинами його скоєння та даними про особу засудженого внаслідок суворості, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65 КК у їх взаємозв`язку.

Крім того, в порушення вимог ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано копій додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_2. без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5