Справа № 134/1199/20
Провадження №11-кп/801/20/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання:
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

за участю учасників судового провадження:
прокурорів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника потерпілого ОСОБА_12 ,
обвинуваченої ОСОБА_13 ,
захисників обвинуваченої ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273 від 08.08.2017,

за апеляційними скаргами прокурора Крижопільського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_16 та потерпілого-цивільного позивача Спільного підприємства "Колгоспний ринок" на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2020 року, яким:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Попелюхи Піщанського району Вінницької області, мешканку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, фізичну особу-підприємець, раніше не судиму,

-визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст.356 КК України та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведенням, що в діях обвинуваченої є склад кримінального правопорушення.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2020 року ОСОБА_13 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст. 356 КК України та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведенням, що в діях обвинуваченої є склад кримінального правопорушення.

Цивільний позов потерпілого спільного підприємства «Колгоспний ринок» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком - залишено без розгляду.

Процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № 635/636/19-21 від 25.02.2019 року в розмірі 15730 грн. 00 коп. - компенсовано за рахунок коштів Державного бюджету України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_13 пред`явлене обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_13 , діючи умисно, самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчинила дії, правомірність яких оспорюється та такими діями була заподіяна значна шкода інтересам пайовикам Крижопільського районного споживчого товариства в особі голови ОСОБА_17 , за наступних обставин. Так 30.07.1992 року збори Ради райспоживспілки прийняли рішення «Про створення спільних підприємств Крижопільської райспоживспілки та сільських споживчих товариств району (п. 2 протоколу восьмих зборів Ради райспоживспілки від 30.07.1992 року).

Статут спільного підприємства «Колгоспний ринок» затверджено загальними зборами засновників, згідно з протоколом № 1 від 18.10.1993 року та зареєстровано Крижопільською районного державною адміністрацією 30.11.1993 року, згідно з розпорядженням представника Президента України № 209, присвоєно ідентифікаційний код 01557101. Спільне підприємство «Колгоспний ринок» засноване на колективній формі власності і його засновниками були: Крижопільська райспоживспілка та Жабокрицьке, Городківське, Вербицьке, Крижопільське сільські споживчі товариства.

На виконання Закону України від 21.09.2000 року № 1987-111, 5 вересня 2000 року, яким передбачалось, що організаційна форма спільне підприємство можлива лише для підприємств з іноземною інвестицією та з огляду на викладені в Постанові четвертих зборів ради Центральної спілки споживчих товариств України 17 скликання рекомендації щодо реорганізації спільних підприємств в підприємства інших організаційно-правових форм, засновники СП «Колгоспний ринок» прийняли рішення про реорганізацію спільного підприємства «Колгоспний ринок» в кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок», що оформлено протоколами зборів Ради засновників. Пунктом 2 цього рішення засновники делегували правлінню райспоживспілки при необхідності приймати рішення щодо зміни правового статусу спільних підприємств системи, кооперативних підприємств та сільських споживчих товариств, з наступним затвердженням прийнятих рішень зборами засновників.

Також встановлено, що правлінням Крижопільської райспоживспілки прийнято постанову № 32-р від 05.09.2000 року, якою вирішено реорганізувати з 05.09.2000 року спільне підприємство «Колгоспний ринок» Крижопільської РСС в кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок» Крижопільської РСС. Пунктом 2 зазначеної постанови вирішено затвердити статут кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок».

Згідно із Статутом, кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок» створено шляхом реорганізації СП «Колгоспний ринок», є його правонаступником, здійснює свою діяльність згідно з цим Статутом, Установчим договором і є кооперативним підприємством засновників (членів кооперативу): юридичної особи Крижопільської райспоживспілки та фізичних осіб. Таким чином, зміст статуту кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок» свідчить, що зі складу засновників реорганізованого підприємства було виключено Жабокрицьке, Городківське та Крижопільське сільські споживчі товариства.

26.09.2000 року Крижопільською районною державною адміністрацією зареєстровано кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок» (ідентифікаційний код 01557101), створене шляхом реорганізації СП «Колгоспний ринок» та зареєстровано його статут, про що вчинено реєстраційний запис № 1568 від 26.09.2000 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду № 802/1356/16-а від 17 січня 2017 року, адміністративний позов пайовиків Крижопільського районного споживчого товариства в особі голови ОСОБА_17 задоволено частково, визнанні протиправні дії Крижопільської районної адміністрації щодо вчинення 26.09.2000 року реєстраційного запису про перереєстрацію Спільного підприємства «Колгоспний ринок», , в кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок».

Вінницьким апеляційним адміністративним судом 20.04.2017 року в присутності представників третьої сторони ОСОБА_18 та інших учасників судового розгляду, прийнято рішення про залишення апеляційної скарги кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок» та Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року без змін.

Не зважаючи на вищевикладене, 26 квітня 2017 року та 13 вересня 2017 року ОСОБА_13 будучи ознайомлена з постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року № 802/1356/16-а, самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється пайовиками Крижопільського районного споживчого товариства в особі голови ОСОБА_17 , уклавши договори купівлі-продажу, незаконно набула у свою власність 39/50 частини нежитлової будівлі молочного павільйону, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована на земельній ділянці площею 0,7035 га, кадастровий номер :01:001:1007 та нежитлову будівлю м`ясного павільйону, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці площею 0,7035 га, кадастровий номер :01:001:1007.

Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 635/636/19-21 від 25.02.2019 року, ринкова вартість нежитлової будівлі, м`ясного павільйону, загальною площею 950.3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та який складається з котельні а1, вхідної площадки а2, вхідної площадки а3, вхідної площадки а3, вхідної площадки а4, вхідної площадки а5, вхідної площадки а6, вхідної площадки а7, підвалу А/під, входу до підвалу а8, входу у підвал а9, станом на квітень 2017 року становила 2300262,00 грн (два мільйони триста тисяч шістдесят дві гривні 00 копійок); ринкова вартість 38/50 нежитлової будівлі молочного павільйону, загальною площею 326 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та який складається з молочного павільйону А, прибудови а, навісу а1, станом на вересень 2017 року становить 925065,00 грн (дев`ятсот двадцять п`ять тисяч шістдесят п`ять гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_13 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, а саме самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією та такими діями заподіяна значна шкода інтересам власника.

Проте, Крижопільським районним судом Вінницької області пред`явлене ОСОБА_13 обвинувачення визнано недоведеним стороною обвинувачення, а тому суд дійшов висновку про визнання її невинуватою у пред`явленому обвинуваченні та виправдав на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведенням того, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення

Ухвалюючи таке судове рішення, Крижопільський районний суду Вінницької області виходив з того, що надані стороною обвинувачення та досліджені у судовому засіданні докази та покази представника потерпілого і свідка обвинувачення ОСОБА_17 не містять жодного прямого доказу того, що ОСОБА_13 вчинила самоправство, не виконала вимоги постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року, та в порушення даної постанови уклала договори купівлі-продажу молочного та м`ясного павільйонів та завдала значної шкоди СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », оскільки сама постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2020 року не містить ніяких зобов`язальних дій для ОСОБА_13 чи для КП «Крижопільський кооперативний ринок». Дані письмові докази: установчий договір про створення та діяльність КП «Крижопільський кооперативний ринок», статут КП «Крижопільський кооперативний ринок», установчий договір про створення СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », статут СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », сама постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2020 року, висновок експерта про ринкову вартість молочного та м`ясного павільйонів, ухвала та протокол тимчасового доступу до речей і документів, зміни до Статуту КП «Крижопільський кооперативний ринок» 2003 року, договори купівлі-продажу м`ясного та молочного павільйонів, витяги з державних реєстрів речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, надані стороною обвинувачення не містять жодних прямих доказів, що ОСОБА_13 діяла самовільно, всупереч установленому законом порядку. Натомість витяги з протоколу № 2 загальних зборів Членів КП «Крижопільський кооперативний ринок» від 09.02.2017, свідчать про те, що зборами вирішено надати дозвіл на продаж та нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу м`ясного та молочного павільйонів, що свідчить про те, що ОСОБА_13 діяла не самовільно, а на підставі рішення загальних зборів Членів КП «Крижопільський кооперативний ринок» .

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 09.12.2020 стосовно ОСОБА_13 , виправданої за ст. 356 КК України, через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, скасувати та ухвалити новий обвинувальний вирок, яким ОСОБА_13 визнати винною за ст. 356 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Відповідно до п. 5 ст. 74 , п.1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_13 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності. Процесуальні витрати на проведення судово-почеркознавчої та технічної експертиз в сумі 15730 грн.00 коп. стягнути з ОСОБА_13 .

В доводах апеляційної скарги прокурор посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно зазначив про відсутність в діях ОСОБА_13 прямого умислу на вчинення самоправства при укладанні договорів купівлі-продажу будівель м`ясного та молочного павільйонів, оскільки в мотивувальній частині вироку суд не вказав обґрунтованих підстав, з яких він бере до уваги показання свідка сторони захисту ОСОБА_19 та не вказав підстав, з яких він не бере до уваги показання представника потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_17 . Крім того, у вироку не зазначено підстав, з яких суд відкидає докази обвинувачення, які надані суду в підтвердження вини ОСОБА_13 в причетності до вчинення кримінального правопорушення. За наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, чим допустив вибірковість в оцінці досліджених доказів.

В апеляційній скарзі потерпілого цивільного позивача Спільного підприємства "Колгоспний ринок" ставиться вимога про скасування виправдувального вироку Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2020 року щодо ОСОБА_13 та ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_13 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України та призначити їй відповідне покарання. Також просить задовольнити цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди.

В доводах апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального правопорушення, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд при винесенні виправдувального вироку взяв до уваги тільки показання обвинуваченої ОСОБА_13 , яка заперечувала свою вину у пред`явленому обвинуваченні, сприйняв їх за достовірні та правдиві. Разом з тим, належним чином не прийнято до уваги досліджені під час судового засідання інші докази, не надано повної та належної оцінки показанням свідків, представника потерпілого, та відображено їх покази не у повному обсязі, зокрема покази як самої обвинуваченої ОСОБА_13 , так і свідка ОСОБА_17 , висновок експерта (за результатами проведеної судової оціночно-будівельної експертизи від 25.02.2019 року № 635/636/19-21), згідно якої зазначена ринкова вартість м`ясного павільйону - 2300262,00 гривень та вартість молочного павільйону - 925062,00 гривень. Тобто, згідно висновку експерта вартість м`ясного та молочного павільйону (пл. 950,3 кв.м. та 326,0 кв.м., які оформила на себе ОСОБА_13 в 2017 році, становить суму 322533 грн., що в 112 разів перевищує суму коштів фактично сплачених ОСОБА_13 (28 620 грн.) Проте, у вироку від 09.12.2020 року судом не вказано про вищенаведені обставини та не прийнято вказане до уваги, а також не надано їм оцінку.

Представник потерпілого і свідок ОСОБА_17 , цитуючи постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року, вважають, що дане рішення мала виконати саме ОСОБА_13 , як директор КП «Крижопільський кооперативний ринок» та звернутися з ним до виконання до державного реєстратора для вчинення відповідних дій, а саме внесення відомостей про припинення юридичної особи КП «Крижопільський кооперативний ринок». Проте, місцевий суд з цього питання помилково дійшов зовсім іншого висновку. При цьому судом помилково не було враховано те, що станом на 2017 рік ОСОБА_13 була директором Кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок», кінцевим бенефеціарним власником майна кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок», та їй належить 84% пайового фонду підприємства і вона одноосібно могла впливати на будь-які рішення (майнові та немайнові), що стоються КП «Крижопільський кооперативний ринок». Хоча згідно вказаного рішення суду від 17.01.2017 року прямого обов`язку безпосередньо виконати саме рішення суду в ОСОБА_13 не було. Однак, враховуючи те, що ОСОБА_13 на той час згідно відомостей державного реєстру була керівником кооперативного підприємства, мала особисто безпосередній вплив на кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок» (кінцевий беніфіціарний власник, 84 % пайового фонду належить їй), від неї залежало прийняття будь-якого рішення кооперативного підприємства, в неї знаходились установчі документи та печатка. Тому апелянт вважає, що від ОСОБА_13 могло залежати виконання рішення окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року. Також, ОСОБА_13 , враховуючи вказані вище обставини, могла сприяти виконанню рішення суду, яке 20.04.2017 року набрало законної сили. Однак, скориставшись тим, що існують формальні труднощі у виконанні рішення окружного адміністративного суду (що існували у той час у вказаній категорії спорів), вона не будучи зацікавленою в тому щоб рішення суду було виконане та усвідомлюючи при цьому що при його виконанні настануть для неї несприятливі наслідки (у вигляді втрати впливу на майно кооперативного підприємства Крижопільського ринку, усунення її від керівництва підприємством), а також достеменно знаючи що пайовиками Крижопільського району, районним споживчим товариством оскаржується правомірність реорганізації СП «Колгоспний ринок» в КП «Крижопільський кооперативний ринок» що відбулась в 2000 році, кінцевою метою якого є претензії на майно Крижопільського ринку (про що вона дала пояснення в судовому засіданні), ОСОБА_13 в нотаріуса Крижопільського району оформила договори купівлі продажу м`ясного та молочного павільйону Крижопільського ринку та зареєструвала право власності на майно на себе. Окрім цього, її вина у вчиненні кримінального проступку повністю підтверджується іншими доказами наданими стороною обвинувачення, а тому суд безпідставно виправдав Аверіну за ст. 356 КК України в зв`язку із недоведеністю складу кримінального правопорушення в її діях.

Апелянт вважає, що місцевий суд не врахував те, що оспорюваність правомірності дій особи означає, що інший громадянин або підприємство, установа, організація вважають дії того, хто вчиняє самоправні дії, незаконними, відкрито не погоджуються з ними, оскаржують їх. При цьому не обов`язково, щоб оскарження відбувалось саме у передбаченому законом порядку (судовому, адміністративному тощо).

Окрім цього, апелянт в доводах апеляційної скарги зазначає, що Спільним підприємством «Колгоспний ринок» було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком, який обґрунтований тим, що у кримінальному провадженні була проведена судова оціночно-будівельної експертиза від 25.02.2019 року № 635/636/19-21, в якому зазначена ринкова вартість м`ясного павільйону - 2300262,00 гривень та вартість молочного павільйону - 925062,00 гривень, Вказане нерухоме майно в результаті протиправних дій ОСОБА_13 вибуло з власності підприємства, а тому згідно вимог ст.ст.1168, 1177 ЦК України, ст.ст.61-62, 127-128 КПК України просить вирішити питання про відшкодування даної матеріальної шкоди.

В апеляційній скарзі позивач - цивільний позивач Спільне підприємство «Колгоспний ринок» просить також повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурори, які приймали участь у судовому розгляді та представник потерпілого цивільного позивача подані апеляційні скарги підтримали та наполягали на їх задоволенні, посилаючись на викладені у них доводи.
Обвинувачена ОСОБА_13 та її захисники адвокат ОСОБА_14 та ОСОБА_15 просили апеляційні скарги залишити без задоволення, а виправдувальний вирок щодо ОСОБА_13 залишити без змін, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог та доводів апеляційних скарг, які не спростовують законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції.
Окрім того, в поданих до суду письмових запереченнях на апеляційні скарги захист посилається на те, що в пред`явленому ОСОБА_13 обвинуваченні відсутня як подія так і склад злочину, оскільки фактично відповідальність за самоправство повинна наставати за умови, що вчинені дії суперечать встановленому конкретним Законом порядку, оскільки диспозиція ст. 356 КК України є бланкетною. Проте, стороною обвинувачення та потерпілим не зазначено, яку саме норму чинного законодавства порушила ОСОБА_13 .
Також звертає увагу на те, що постанова Вінницького окружного суду у справі №802/1356/16-а від 17.01.2017, на яку посилається прокурор в апеляції, стосувалась дій державного реєстратора як суб`єкта владних повноважень, і не вирішувала ніякого майнового спору, не визначала права власності на будь-яке майно, не встановлювала ніяких обмежень для ОСОБА_13 щодо відчуження майна. Ні ОСОБА_13 , ні «Крижопільський кооперативний ринок» відповідачами у цій справі не були. Жодним зобов`язальних норм для ОСОБА_13 рішення не містить. Окрім цього вважає, що угоди про відчуження майна були укладені правомірно із дотриманням норм чинного законодавства, що в свою чергу виключає в її діях наявність ознак кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Не може бути визнано доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім як у випадках, передбачених зазначеним Кодексом.

Згідно усталеної практики Верховного Суду, безпосередність дослідження доказів означає вимогу закону про дослідження судом усіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звуко- та відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які було отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу.

Виходячи з такої засади кримінального провадження, як безпосередність дослідження доказів (п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23 КПК України), апеляційний суд не вправі давати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо доказів, наданих сторонами обвинувачення й захисту, не було безпосередньо досліджено під час апеляційного перегляду кримінального провадження.

Вказаних вимог судом апеляційної інстанції дотримано у повному обсязі.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури, в межах доводів поданих апеляційних скарг, відповідно до вимог ст. 23, ч.3 ст. 404 КПК України, апеляційний суд задовольнив клопотання як сторони обвинувачення так і сторони захисту та безпосередньо повторно дослідив під час апеляційного розгляду всі докази у кримінальному провадженні, а саме повторно допитав обвинувачену, представника потерпілого, свідків та всі письмові докази наявні у матеріалах кримінального провадження, оскільки дані клопотання містять обґрунтовані мотиви щодо необхідності повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження.

Зокрема, представник потерпілого ОСОБА_12 повністю підтримав свої покази дані ним в суді першої інстанції, та суду пояснив, що у2000 році відбулася реорганізація СП «Колгоспний ринок» у КП «Крижопільський кооперативний ринок».

В січні 2017 року було рішення Вінницького окружного адміністративного суду, яке залишено в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року було скасовано рішення Крижопільської райдержадміністрації про проведення даної перереєстрації. ОСОБА_13 була присутня при проголошенні даного рішення і при проголошенні ухвали апеляційного суду. Проте в супереч рішенню суду ОСОБА_13 26.04.2017 року та 08.09.2017 року уклала договори купівлі-продажу м`ясного та молочного павільйонів відповідно. Використовуючи своє керівне положення, діючи умисно, з метою отримання майна ринку, без проведення аукціону, здійснила продаж павільйонів через члена (засновника) КП «Крижопільський кооперативний ринок» ОСОБА_20 особисто на себе, чим завдано СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » матеріальної шкоди. Згідно висновку експерта Вінницького відділення КНДІСЕ матеріальна шкода в загальному становить 3 225 327.00 гривень. Аверіна не мала права відчужувати вказане майно. ОСОБА_13 уклала договори купівлі-продажу в порушення рішення Вінницького окружного адміністративного суду, яким визнано дії Крижопільської райдержадміністрації протиправними щодо вчинення реєстраційного запису про перереєстрацію СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у КП «Крижопільський кооперативний ринок», оскільки як випливає з рішення суду вона не мала права вчиняти ніяких дій відносно майна. У скасуванні в Єдиному державному реєстрі запису № 1568 про припинення юридичної особи СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » рішенням суду було відмовлено.

Повторно допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_17 повністю підтримав свої покази дані ним в суді першої інстанції, про те що в 2000 році відбулася реорганізація СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у КП «Крижопільський кооперативний ринок». В 2003 році ОСОБА_13 незаконно вивела Крижопільську райспоживспілку із засновників КП «Крижопільський кооперативний ринок». В 2009 році при перевірці було виявлено ряд порушень при реорганізації СП «Колгоспний ринок» в КП «Крижопільський кооперативний ринок», про що було складено відповідний акт. Пайовикам стало відомо, що ОСОБА_13 в супереч рішенню Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року привласнила м`ясний та молочний павільйони, тому вони звернулися в поліцію із заявою. Було порушено кримінальну справу, була проведена експертиза відповідно до якої визначено майнову шкоду, яка завдана СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Аверіна знала, що реконструкцію колгоспного ринку здійснювала Крижопільська райспоживспілка, а фінансування реконструкції ринку Вінницька облспоживспілка. СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було створено в 2018 році на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду. Вважає, що державний реєстратор вчинила злочин, оскільки не виконала рішення Вінницького окружного адміністративного суду і не скасувала реєстрацію юридичної особи. Нотаріус при оформленні права власності і посвідченні договорів купівлі-продажу павільйонів вчинила злочин, оскільки ОСОБА_13 ввела в оману нотаріуса та сказала, що немає судових справ, а справи були. Вважає, що ОСОБА_13 фактично порушила рішення Вінницького окружного адміністративного суду, оскільки немала права здійснювати будь-яких дій після набрання рішенням законної сили і тому пайовики звернулися в поліцію за захистом своїх майнових прав. ОСОБА_13 не було вигідно виконувати дане рішення суду, тому вона і не зверталася з ним до виконання.

Окрім того, даний свідок дав суду покази про те, що пайовики Крижопільського району були не згіднi з реорганізацією СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в КП «Крижопільський кооперативний ринок в 2000 році та оскаржували перереєстрацію, висловлювали претензії директору КП «Крижопільський кооперативний ринок» ОСОБА_13 , подавали неодноразово скарги з цього приводу, обговорювали питання на зборах та зверталися до керівництва району про вжиття заходів. В 2009 році проводилась перевірка Держкомпідприємництва (Вінницька область) щодо правомірності реорганізації СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в КП «Крижопільський кооперативний ринок», за наслідками якої було встановлені численні порушення при реорганізації та перереєстрації СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в 2000 році. Самій ОСОБА_13 достеменно було відомо про це, але виконати добровільно вимоги пайовиків вона не погоджувалася.
Також в підтвердження винуватості ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, апеляційним судом повторно досліджені письмові докази у кримінальному провадженні, надані стороною обвинувачення, а саме:

- копія установчого договору про створення та діяльність кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок», згідно якого Кооператив створюється в процесі реорганізації та є юридичним правонаступником спільного підприємства «Колгоспний ринок». Для забезпечення діяльності утворюється пайовий фонд Кооперативу в розмірі 5000 гривень;

- копія статті 14 до установчого договору. Розмір та склад внесків до Пайового Фонду та частки в ньому. Юридичні адреси та підписи засновників, в якій зазаначено Засновники, загальний розмір внеску Засновників, склад внеску, частка засновника в Пайовому фонді, кількість голосів Засновника;

- копія Статуту кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок» в якому вказано, що Кооператив створено шляхом реорганізації СП «Колгоспний ринок», Кооперативу на праві колективної власності належить майно СП «Колгоспний ринок» та майно передане Членами як внески Пайового фонду, Членство в Кооперативі припиняється при виході з Кооперативу, виплаті вартості внеску, смерті або ліквідації чи виключенні з Кооперативу;

- копія Додатку до Статуту Кооперативу, де зазначено розмір та склад внесків до Пайового Фонду та частки в ньому, юридичні адреси та підписи Засновників;

- копія установчого договору про створення спільного підприємства «Колгоспний ринок» 1993 року, яким передбачено порядок створення підприємства, вклади засновників і статутний фонд;

- копія статуту спільного підприємства «Колгоспний ринок»;

- копія наказу від 31.12.2000 року «Про перелік основних засобів коопринку, які зараховуються до неподільного майна споживчої кооперації України»;

- копія Постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року, якою визнано протиправними дії Крижопільської районної державної адміністрації щодо вчинення 26.09.2000 року реєстраційного запису про перереєстрацію Спільного підприємства «Колгоспний ринок», , в Кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок»; скасувати рішення Крижопільської районної державної адміністрації, реєстраційний запис 1568 від 26.09.2000 року, про перереєстрацію Спільного підприємства «Колгоспний ринок» () в Кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок». В решті позовних вимог відмовлено. Відмовлено в задоволенні адміністративного позову Крижопільського районного споживчого товариства відмовлено;

- копія ухвали Вінницького адміністративного суду від 20.04.2017 року, якою постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року залишено без змін;

- копія відомостей з Єдиного реєстру щодо права власності на молочний павільйон, в якому містяться відомості, що власником є ОСОБА_13 , дата державної реєстрації 13.09.2017 року;

- висновок експерта за результатами проведеної судової оціночно-будівельної експертизи від 25.02.2019 року № 635/636/19-21, в якому зазначена ринкова вартість м`ясного павільйону 2300262,00 гривень та вартість молочного павільйону 925062,00 гривень, та додатки фототаблиці;

- акт № 635/636/19-21 здачі-приймання висновку судового експерта, спеціаліста, згідно якого ціна експертизи складає 15730 грн;

- ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 19.11.2018 року про тимчасовий доступ до документів;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 12.12.2018 року, згідно якого було вилучено наступні документи: копії договорів купівлі-продажу м`ясного та молочного павільйонів, копії свідоцтв про право власності на вищевказану нерухомість, витяг з протоколу №2 загальних зборів КП «Крижопільський кооперативний ринок» від 09.02.2017 року;

- лист нотаріуса № 178/01-16 від 12.12.2018 року про надання копій договорів купівлі-продажу м`ясного та молочного павільйонів, копії свідоцтв про право власності на вищевказану нерухомість, витяг з протоколу № 2 загальних зборів членів КП «Крижопільський кооперативний ринок» від 09.02.2017 року;

- зміни до Статуту кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок» 2003 року, відповідно до яких виключено Крижопільське районне споживче товариство» з числа засновників;

- статут кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок», нова редакція, дата реєстрації статуту 12.06.2014 року;

- Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.01.2017 року, в якій зазначено, що керівником кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок» є ОСОБА_13 ;

- копія договору купівлі-продажу молочного павільйону від 13.09.2020 року, в якому зазначені сторони договору, предмет договору, а також зазначено, що ринкова вартість молочно павільйону становить 57760.00 гривень, а балансова вартість 11590 гривень;

- копія свідоцтва про право власності на молочний павільйон;

- копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності молочного павільйону;

- копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності молочного павільйону;

- копія витягу з протоколу № 2 загальних зборів Членів кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок» від 09.02.2017 року, відповідно до якого надано дозвіл на продаж та нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу молочного павільйону члену (засновнику) кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок» ОСОБА_13 , а від юридичної особи КП «Крижопільський кооперативний ринок» уповноважити підписати договір купівлі-продажу члену (Засновнику) КП «Крижопільський кооперативний ринок» ОСОБА_20 ;

- копія договору купівлі-продажу м`ясного павільйону від 26.04.2020 року, в якому зазначені сторони договору, предмет договору, а також зазначено, що ринкова вартість м`ясного павільйону становить 113076.00 гривень, а балансова вартість 17030 гривень;

- копія свідоцтва про право власності на м`ясний павільйон;

- копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності м`ясного павільйону;

- копія витягу з протоколу № 2 загальних зборів Членів кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок» від 09.02.2017 року, відповідно до якого надано дозвіл на продаж та нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу м`ясного павільйону члену (засновнику) кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок» ОСОБА_13 , а від юридичної особи КП «Крижопільський кооперативний ринок» уповноважити підписати договір купівлі-продажу члену (Засновнику) КП «Крижопільський кооперативний ринок» ОСОБА_20 .

Також апеляційним судом повторно досліджені докази надані стороною захисту на спростування доводів сторони обвинувачення щодо підтвердження винуватості ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Зокрема, повторно допитана апеляційним судом обвинувачена ОСОБА_13 також повністю підтвердила свої покази, надані нею в суді першої інстанції, про те, що вона не визнає себе винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, в якому їй висунуто обвинувачення, так як нічого незаконного вона не вчиняла. Пояснила, що у 2000 році відбулася реорганізація спільного підприємства «Колгоспний ринок» Крижопільської райспоживспілки в кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок» Крижопільської райспоживспілки. Дана реорганізація відбувалася за організацією обласної споживспілки, а керувала реорганізацією райспоживспілка. При реорганізації все майно було передано правонаступнику, 25 % пайового фонду належало райспоживспілці, 75 % членам трудового колективу. На той час її частка була 24%. Це було прийнято на зборах, що майно як правонаступнику переходить до КП «Крижопільський кооперативний ринок». В 2000 році усе майно належало Крижопільському кооперативному ринку, і чотири фізичних особи залишалось засновниками.

В 2003 році була стадія банкрутства Крижопільського районного споживчого товариства, тому було вирішено на загальних зборах засновників виключити Крижопільське районне споживче товариство із засновників кооперативу для недопущення завдання шкоди майну, цілісності «Коопринку», як з боку Крижопільського РСТ так і з боку кредиторів.

В 2014 та 2015 роках були здійсненні спроби рейдерського захоплення кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок». Їй було запропоновано 50 % майнового фонду передати Крижопільському районному споживчому товариству та внести відповідні зміни у статут. Проте цього вона не зробила, оскільки це було не законно, та це було би рейдерське захоплення підприємства.

В 2017 році було рішення адміністративного суду за позовом ОСОБА_21 , Крижопільського районного споживчого товариства до Крижопільської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та скасування рішення. Даним рішенням було частково задоволено вимоги ОСОБА_21 , а саме: визнано протиправними дії Крижопільської районної державної адміністрації щодо вчинення 26.09.2000 року реєстраційного запису про перереєстрацію Спільного підприємства «Колгоспний ринок», , в Кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок»; скасовано рішення Крижопільської районної державної адміністрації, реєстраційний запис 1568 від 26.09.2000 року, про перереєстрацію Спільного підприємства «Колгоспний ринок» () в Кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок». В задоволенні решти її позовних вимог відмовлено. Також в задоволенні адміністративного позову Крижопільського районного споживчого товариства відмовлено.

Реєстратор в смт. Брацлаві видалив усі відомості з реєстру про кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок», проте в рішенні суду такої вимоги не було задоволено.

Рішення адміністративного суду від 17.01.2017 року вона не порушувала, оскільки є кінцевим бенефеціарним власником майна кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок», та їй належить 84% пайового фонду підприємства.

В 2007 та 2008 роках кооперативне підприємство діяло, вона за договором фінансового лізингу викупила павільйони молочний, м`ясний та керасиновий. Проте після викупу нотаріально право власності не оформляла, оскільки не було потреби.

В 2017 році вона звернулася до нотаріуса про оформлення договорів купівлі-продажу павільйонів, нею було подано усі необхідні документи для цього, було і подано звіт про ринкову вартість вказаних павільйонів, оскільки так вимагала інструкція при вчинення нотаріальних дій. Рішення про продаж майна у лізинг, а саме павільйонів було прийнято на загальних зборах засновників КП «Крижопільського кооперативного ринку». На рішенні зборів було прийнято продавати павільйони за залишковою балансовою вартістю.

В 2007 року та 2008 року нею було сплачені грошові кошти по договору лізингу за дані павільйони, були оформлені на той час договори і є квитанції про сплату коштів.

Спільне підприємство «Колгоспний ринок» не було засновником КП «Крижопільський кооперативний ринок».

В 2003 році райспоживспілка була виключена з членів засновників, був присутній голова райспоживспілки на зборах та їй були виплачені пайові внески, у зв`язку з цим розмір часток у Пайовому фонду КП «Крижопільський кооперативний ринок» засновників змінився в сторону збільшення. Їй не відомо чи оскаржувалося рішення про виключення райспоживспілки із засновників, її ніхто не повідомляв про це. Всі майнові права належали засновникам КП «Крижопільський кооперативний ринок».

Як їй відомо КП «Крижопільський кооперативний ринок» не був відповідачем у спорах щодо майна, також Крижопільська райспоживспілка не позивалась до нього і по інших питаннях. Майнові обмеження судами не приймались щодо КП «Крижопільський кооперативний ринок». Під час реорганізації вона сама не приймала будь який рішень, їй було делеговано зареєструвати статут.

В 2005 році за номером 2658 підприємство було внесено в реєстр відповідно до чинного законодавства на той час. Ні рішення про реорганізацію ні статут кооперативного підприємства на той час не було скасовано.

Під час розгляду справи в адміністративному суді КП «Крижопільський кооперативний ринок» був в статусі третьої особи, який не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Своїм рішенням суд нічого її не зобов`язував зробити, ніякі майнові права не обмежував, також не обмежував нічого робити, а тому вона не розуміє в чому суть її обвинувачення, оскільки норми закону не порушувала, та в обвинувальному акті не вказано, які саме норми закону нею порушенні. Те що вказано, що порушила рішення адміністративного суду від 17.01.2017 року, то є неправда, оскільки рішенням відносно неї не вирішувалось жодне питання. Рішення суду їй для виконання не надсилалося. А ОСОБА_22 , яка знайшла державного реєстратора в смт Брацлаві, оскільки державний реєстратор в смт Крижопіль їй відмовила у вчиненні таких реєстраційних дій, та звернулася із рішенням адміністративного суду про виключення усіх відомостей про КП «Крижопільський кооперативний ринок», не могла діяти від даного підприємства, їй ніхто такого доручення не давав. Державний реєстратор поступив неправомірно, оскільки знищив усі записи про КП «Крижопільський кооперативний ринок» в державному реєстрі. Такого робити не можна, оскільки підприємство існувало стільки років, здійснювало свою діяльність і зараз не можливо в реєстрі побачити будь-які реєстраційні дії, які вчинялися даним підприємством: так наприклад в 2014 році були внесені зміни щодо організаційної форми, в 2017 році щодо зміни адреси, оскільки змінювалася назва вулиці. А тепер свідчить про те, що дане підприємство взагалі не існувало.

При оформленні у нотаріуса договорів купівлі-продажу, нею ніякі норми закону не порушувались, які необхідні документи для оформлення договорів, на які вказала нотаріус відповідно до Інструкції, якою вона керується в роботі, вона все надала. Майнових спорів відносно КП «Крижопільський кооперативний ринок» не було на той час. По факту вона ці павільйони викупила в 2007 та в 2008 роках по договорах фінансового лізингу. Рішенням загальних зборів Членів кооперативного підприємство «Крижопільський кооперативний ринок» від 09.02.2017 року було прийнято надати дозвіл на продаж та нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу м`ясного та молочного павільйону члену (засновнику) кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок» ОСОБА_13 , а від юридичної особи КП «Крижопільський кооперативний ринок» уповноважити підписати договори купівлі-продажу члену (Засновнику) КП «Крижопільський кооперативний ринок» ОСОБА_20 . Просила апеляційні скарги залишити без задоволення, а виправдувальний вирок щодо неї без змін.

Окрім цього, вона суду підтвердила про те, що їй було відомо про перевірку в 2009 році Держкомпідприємництва щодо правомірності реорганізації СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в КП «Крижопільський кооперативний ринок». В 2017 році при оформленні договорів купівлі-продажу павільйонів проводилась оцінка цього майна.

Також апеляційним судом була повторно допитана свідок ОСОБА_19 , яка повністю підтримала надані нею покази в суді першої інстанції, про те, щовона є державним реєстратором сектору з питань державної реєстрації Крижопільської райдержадміністрації. Про те, що відносно неї було порушено кримінальне провадження за ст. 364 ч. 2 КК України їй відомо від свого керівництва, однак її жодного разу не допитували. До неї зверталася ОСОБА_22 для внесення змін в Реєстрі на підставі Постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року. Однак, вона усно відмовила, оскільки в рішенні суду не було зобов`язального характеру для реєстратора про скасування номеру реєстру та дати реєстру. Як державний реєстратор вона зверталася до Вінницького окружного адміністративного суду для роз`яснення їй резолютивної частини рішення суду, оскільки їй не було зрозуміло, що вона має виконувати рішення суду, так як в рішенні суду не було зобов`язального характеру для реєстратора, не було вказано що державному реєстратору необхідно скасувати номер реєстру та дату від якого числа зроблений запис в реєстрі. Проте, суд не надав їй роз`яснення як їй його виконати. Державний реєстратор смт. Брацлава, видаливши всі записи про юридичну особу так щоб юридична особа взагалі пропала з Державного реєстру, вчинив не правильно. Коли є рішення про припинення юридичної особи, робиться запис про припинення, проте в Єдиному реєстрі є відомості про юридичну особу, видно які протягом діяльності вона вчиняла реєстраційні дії. СП «Колгоспний ринок», яке діяло до 2000 року та СП «Колгоспний ринок», яке почало діяти у кінці 2018 року, це дві різні юридичні особи, різні статути. ОСОБА_13 не зверталася до неї з постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року.

Окрім цього, апеляційним судом також повторно досліджені письмові докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, надані стороною захисту, а саме:
- копія акту від 20.09.2009 року, відповідно до якого зазначено пайовий внесок Крижопільської райспоживспілки до статутного пайового фонду кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок»

- копія платіжного доручення № 20 від 25.02.2009 року, яким підтвердження повернення майнового внеску Крижопільському РСП в сумі 1250 гривень;

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який сформований 25.06.2018 року та є підтвердженням того, що КП «Крижопільський кооперативний ринок» станом на 25.06.2018 року було право і дієздатним;

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який сформований 11.12.2018 року та є підтвердженням того, що споживче товариство «Городківське сільське споживче товариство» є окремою юридичною особою і не є засновником СП «Колгоспний ринок»;

- копія реєстраційної картки, в якій вказані засновники КП «Крижопільський кооперативний ринок»

- копія протоколу № 3 від 14.10.2003 року згідно якого Крижопільське районне споживче товариство виключене з числа засновників КП «Крижопільський кооперативний ринок», змін до ст. 14 Установчого договору про створення та діяльність кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок», змін до статуту кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок»;

- копія договору фінансового лізингу від 28.03.2008 року відносно молочного павільйону, де зокрема і зазначена залишкова вартість майна 11590 гривень, що і є ціною договору; довідки № 32 від 04.07.2017 року про те, що ОСОБА_13 сплачено повністю суму за молочний павільйон відповідно до договору фінансового лізингу від 28.03.2008 року;

- копія інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка сформована 13.09.2017 року нотаріусом ОСОБА_23 при нотаріальному оформленню договору купівлі-продажу молочного павільйону, та містить відомості, які свідчать про відсутність будь яких обмежень відносно даного майна;

- копія договору фінансового лізингу від 31 березня 2007 року відносно м`ясного павільйону, де зокрема і зазначена залишкова вартість майна 17029 гривень, що і є ціною договору; довідки № 24 від 25.04.2017 року про те, що ОСОБА_13 сплачено повністю суму за м`ясний павільйон відповідно до договору фінансового лізингу від 31.03.2007 року;

- копія інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка сформована 26.04.2017 року нотаріусом ОСОБА_23 при нотаріальному оформленню договору купівлі-продажу м`ясного павільйону, та містить відомості, які свідчать про відсутність будь яких обмежень відносно даного майна.

Таким чином судом апеляційної інстанції у судовому засіданні повторно були допитані обвинувачена, представник потерпілого, а також вищевказані свідки, які повністю підтвердили свої покази, дані ними у суді першої інстанції, які є аналогічними їх показам викладених у вироку місцевого суду. Також судом апеляційної інстанції повторно досліджені надані сторонами у кримінальному провадженні письмові докази, зміст яких викладений у вироку.

Таким чином, за наслідком розгляду апеляційних скарг на судове рішення вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2020 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_13 за ст. 356 КК України, а також повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Обґрунтовуючи свої висновки щодо підстав виправдання ОСОБА_13 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України у зв`язку з недоведенням того, що в її діях є склад кримінального правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що відсутній прямий умисел, в її діях на винуватість не доведена належними, допустимими та достатніми доказами.
Проте, на переконання апеляційного суду суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок щодо відсутності у діях обвинуваченої ОСОБА_13 складу даного кримінального правопорушення.
Колегія суддів апеляційного суду, детально перевіривши доводи апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого, безпосередньо дослідивши у судовому наданими сторонами кримінального провадження докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви сторін щодо неврахування окремих доказів, вважає доводи апеляційних скарг обґрунтованими, а досліджені докази достатніми для задоволення скарг та скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_13 та ухвалення нового обвинувального вироку щодо неї за ст. 356 КК України, оскільки апеляційним судом встановлено невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального правопорушення, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

3 об`єктивної сторони кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачений ст. 356 КК України, а саме самоправство, характеризується сукупністю таких ознак: 1) самовільним, всупереч встановленому законом порядку, вчиненням будь-яких дій; 2) оспорюваністю правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб; 3) заподіянням такими діями значної шкоди правоохоронюваним інтересам; 4) причинним зв`язком між діями винної особи та значною шкодою..
Проте, суд першої інстанції, розглядаючи дане кримінальне провадження щодо ОСОБА_13 , не врахував, що оспорюваність правомірності дій особи означає, що інший громадянин або підприємство, установа, організація вважають дії того, хто вчиняє самоправнi дiї, незаконними, відкрито не погоджуються з ними, оскаржують їх. При цьому не обов`язково, щоб оскарження відбувалось саме у передбаченому законом порядку (судовому, адміністративному тощо).
Зокрема, як вбачається з висновку експерта (за результатами проведеної судової оціночно-будівельної експертизи від 25.02.2019 року № 635/636/19-21), ринкова вартість м`ясного павільйону - 2300262,00 гривень та вартість молочного павільйону - 925062,00 гривень. Тобто, судом встановлено, що вартість м`ясного та молочного павільйону (пл. 950,3 кв.м. та 326,0 кв.м., які оформила на себе ОСОБА_13 в 2017 році, становить суму 322533 грн., що в 112 разів перевищує суму коштів фактично сплачених ОСОБА_13 (28 620 грн.).

Разом з тим, судом першої інстанції помилково у вироку від 09.12.2020 року взагалі не взято його до уваги та не надано йому відповідну оцінку з точки зору належності та допустимості.

Окрім того, стороною обвинувачення суду доведено те, що постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року мала виконати саме ОСОБА_13 , як директор КП «Крижопільський кооперативний ринок», зокрема звернутися з даною постановою для її виконання до державного реєстратора для вчинення відповідних дій, а саме внесення відомостей про припинення юридичної особи КП «Крижопільський кооперативний ринок». Однак, судом встановлено, що вона не вчинила жодних дій на її виконання, хоча мала на це відповідні повноваження і перешкод їй у цьому не було. Судом першої інстанції помилково не було враховано те, що станом на 2017 рік саме ОСОБА_13 була директором Кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок», кінцевим бенефеціарним власником майна кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок», та їй належить 84% пайового фонду підприємства і вона одноосібно могла впливати на будь-які рішення (майнові та немайнові), що стоються КП «Крижопільський кооперативний ринок». Хоча згідно вказаної постанови суду від 17.01.2017 року прямого обов`язку безпосередньо виконати саме рішення суду в ОСОБА_13 не було. Однак, враховуючи те, що ОСОБА_13 на той час згідно відомостей державного реєстру була керівником кооперативного підприємства, мала особисто безпосередній вплив на кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок» (кінцевий беніфіціарний власник, 84 % пайового фонду належить їй), від неї залежало прийняття будь-якого рішення кооперативного підприємства, в неї знаходились установчі документи та печатка. А тому за таких підстав колегія суддів вважає обґрунтованими посилання в апеляційній скарзі представника потерпілого на те, що від ОСОБА_13 на той час залежало належне виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року, яке набрало законної сили 20.04.2017 року.

Апеляційний суд також вважає переконливими доводи апеляційної скарги представника потерпілого про те, що ОСОБА_13 , скориставшись тим, що існують лише формальні труднощі у виконанні постанови Вінницького окружного адміністративного суду (що існували у той час у вказаній категорії спорів), не будучи зацікавленою в тому щоб рішення суду було виконане та усвідомлюючи при цьому що при його виконанні настануть для неї несприятливі наслідки (у вигляді втрати впливу на майно кооперативного підприємства Крижопільського ринку, усунення її від керівництва підприємством), а також достеменно знаючи що пайовиками Крижопільського району, районним споживчим товариством оскаржується правомірність реорганізації СП «Колгоспний ринок» в КП «Крижопільський кооперативний ринок» що відбулась в 2000 році, кінцевою метою якого є претензії на майно Крижопільського ринку (про що вона підтвердила в судовому засіданні), в нотаріуса Крижопільського району оформила договори купівлі продажу м`ясного та молочного павільйону Крижопільського ринку та зареєструвала право власності на майно на себе.

Розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_13 , судом першої інстанції не враховано те, що оспорюваність правомірності дій особи означає, що інший громадянин або підприємство, установа, організація вважають дії того, хто вчиняє самоправні дії, незаконними, відкрито не погоджуються з ними, оскаржують їх. При цьому не обов`язково, щоб оскарження відбувалось саме у передбаченому законом порядку (судовому, адміністративному тощо).

Таким чином колегія суддів апеляційного суду переконана, що вина ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та безпосередньо дослідженими судом доказами. За таких підстав суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про виправдання Аверіної за ст. 356 КК України в зв`язку із недоведенням, що в її діях є склад кримінального правопорушення.

Апеляційний суд не вбачає законних та переконливих підстав для задоволення клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими, так як в реєстрі, який доданий до кримінального провадження в 11 розділі Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення, є запис за №4 «Внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364, ст.356 КК України за № 00002273», що на переконання суду є дією про об`єднання двох кримінальних проваджень № 0000016 та № 00002273 в одне кримінальне провадження за № 00002273, а тому докази які були зібрані в кримінальних провадженнях № 0000016 та № 00002273 є належними та допустимими та підлягають оцінюванню з точки зору достатності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, апеляційний суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено те, що в діяннях, яке ставиться у вину ОСОБА_13 , є склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 356 КК України.

Апеляційний суд переконаний, що така невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження призвела до можливості уникнення ОСОБА_13 відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

Таким чином апеляційний суд згідно вимог ст.ст.370, 371, 373, ч. ч. 1, 2, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України встановив та визнає доведеним таке формулювання обвинувачення.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_13 , діючи умисно, самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчинила дії, правомірність яких оспорюється та такими діями була заподіяна значна шкода інтересам пайовикам Крижопільського районного споживчого товариства в особі голови ОСОБА_17 , за наступних обставин.

Так 30 липня 1992 року збори Ради райспоживспілки прийняли рішення «Про створення спільних підприємств Крижопільської райспоживспілки та сільських споживчих товариств району (п. 2 протоколу восьмих зборів Ради райспоживспілки від 30.07.1992 року).

Статут спільного підприємства «Колгоспний ринок» затверджено загальними зборами засновників, згідно з протоколом № 1 від 18 жовтня 1993 року та зареєстровано Крижопільською районного державною адміністрацією 30 листопада 1993 року, згідно з розпорядженням представника Президента України № 209, присвоєно ідентифікаційний код 01557101. Спільне підприємство «Колгоспний ринок» засноване на колективній формі власності і його засновниками були: Крижопільська райспоживспілка та Жабокрицьке, Городківське, Вербицьке, Крижопільське сільські споживчі товариства, в яких позивачі є пайовиками.

На виконання Закону України від 21 вересня 2000 року № 1987-111, 5 вересня 2000 року, яким передбачалось, що організаційна форма спільне підприємство можлива лише для підприємств з іноземною інвестицією та з огляду на викладені в Постанові четвертих зборів ради Центральної спілки споживчих товариств України 17 скликання рекомендації щодо реорганізації спільних підприємств в підприємства інших організаційно-правових форм, засновники СП «Колгоспний ринок» прийняли рішення про реорганізацію спільного підприємства «Колгоспний ринок» в кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок», що оформлено протоколами зборів Ради засновників. Пунктом 2 цього рішення засновники делегували правлінню райспоживспілки при необхідності приймати рішення щодо зміни правового статусу спільних підприємств системи, кооперативних підприємств та сільських споживчих товариств, з наступним затвердженням прийнятих рішень зборами засновників.

Також встановлено, що правлінням Крижопільської райспоживспілки прийнято постанову № 32-р від 05 вересня 2000 року, якою вирішено реорганізувати з 05 вересня 2000 року спільне підприємство «Колгоспний ринок» Крижопільської РСС в кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок» Крижопільської РСС. Пунктом 2 зазначеної постанови вирішено затвердити статут кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок».

Згідно із Статутом, кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок» створено шляхом реорганізації СП «Колгоспний ринок», є його правонаступником, здійснює свою діяльність згідно з цим Статутом, Установчим договором і є кооперативним підприємством засновників (членів кооперативу): юридичної особи Крижопільської райспоживспілки та фізичних осіб. Таким чином, зміст статуту кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок» свідчить, що зі складу засновників реорганізованого підприємства було виключено Жабокрицьке, Городківське та Крижопільське сільські споживчі товариства.

26 вересня 2000 року Крижопільською районною державною адміністрацією зареєстровано кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок» (ідентифікаційний код 01557101), створене шляхом реорганізації СП «Колгоспний ринок» та зареєстровано його статут, про що вчинено реєстраційний запис № 1568 від 26 вересня 2000 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду № 802/1356/16-а від 17 січня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_21 задоволено частково. Визнано протиправними дії Крижопільської районної адміністрації щодо вчинення 26.09.2000 року реєстраційного запису про перереєстрацію Спільного підприємства «Колгоспний ринок», , в Кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок». Скасовано рішення Крижопільської районної державної адміністрації, реєстраційний запис 1568 від 26.09.2000 року, про перереєстрацію Спільного підприємства «Колгоспний ринок» () в Кооперативне підприємство «Крижопільський кооперативний ринок». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відмовлено в задоволенні адміністративного позову Крижопільського районного споживчого товариства.

Вінницьким апеляційним адміністративним судом 20 квітня 2017 року в присутності представників третьої сторони, зокрема ОСОБА_18 та інших учасників судового розгляду, прийнято рішення про залишення апеляційної скарги кооперативного підприємства «Крижопільський кооперативний ринок» та Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.01.2017 року без змін.

Не зважаючи на вищевикладене, 26 квітня 2017 року та 13 вересня 2017 року ОСОБА_13 будучи ознайомлена з постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 січня 2017 року № 802/1356/16-а, самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється пайовиками Крижопільського районного споживчого товариства в особі голови ОСОБА_17 , уклавши договори купівлі-продажу, незаконно набула у свою власність 39/50 частини нежитлової будівлі молочного павільйону, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована на земельній ділянці площею 0,7035 га, кадастровий номер :01:001:1007 та нежитлову будівлю м`ясного павільйону, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці площею 0,7035 га, кадастровий номер :01:001:1007.

Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 635/636/19-21 від 25.02.2019 року, ринкова вартість нежитлової будівлі, м`ясного павільйону, загальною площею 950.3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та який складається з котельні а1, вхідної площадки а2, вхідної площадки а3, вхідної площадки а3, вхідної площадки а4, вхідної площадки а5, вхідної площадки а6, вхідної площадки а7, підвалу А/під, входу до підвалу а8, входу у підвал а9, станом на квітень 2017 року становила 2300262,00 грн (два мільйони триста тисяч шістдесят дві гривні 00 копійок); ринкова вартість 38/50 нежитлової будівлі молочного павільйону, загальною площею 326 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та який складається з молочного павільйону А, прибудови а, навісу а1, станом на вересень 2017 року становить 925065,00 грн (дев`ятсот двадцять п`ять тисяч шістдесят п`ять гривень 00 копійок).

Таким чином своїми діями ОСОБА_13 вчинила кримінальний проступок, передбачений ст. 356 КК України, а саме самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією та такими діями заподіяна значна шкода інтересам власника.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_13 , апеляційний суд керується вимогами ст.ст.50, 65-67 КК України та враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_13 не встановлено.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_13 не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_13 у відповідності до ст. 65 КК України, апеляційний суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч.2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, не визнає свою винуватість його вчиненні, особу обвинуваченої, те що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, згідно довідок з Крижопільської окружної лікарні інтенсивного лікування на диспансерному наркологічному та психіатричному обліках вона не перебуває, а також враховує відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченої ОСОБА_13 , апеляційний суд вважає, що необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Санкцією ст.356 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до трьох місяців.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: - два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, станом на день перегляду справи судом апеляційної інстанції, з дня вчинення ОСОБА_13 кримінального проступку 26 квітня 2017 та 13 вересня 2017 року і до набрання оскаржуваним вироком законної сили, - 13.06.2022 року закінчився дворічний строк притягнення її до кримінальної відповідальності, передбачений п.1 ч. 1 ст.49 КК України.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_13 не ухилялася від органу досудового розслідування та суду, а також відсутні відомості про вчинення нею іншого злочину, тому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався.

Також колегією суддів встановлено, що ОСОБА_13 не зверталася до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Разом з тим, в ході апеляційного перегляду оскаржуваного вироку обвинувачена ОСОБА_13 наполягала на її виправданні у зв`язку з недоведенням, що в її діях є складу злочину, не погоджуючись на застосуванні щодо неї ст. 49 КК України.

Згідно з ч.8 ст.284 КПК України звільнення особи від кримінальної відповідальності можливо тільки за її згодою та на підставі відповідного клопотання.

Таким чином за відсутності відповідного клопотання, а також згоди обвинуваченої на застосування щодо неї положень ст.49 КК України, суд вправі звільнити особу лише від покарання на підставі ч.5 ст.74 КК України.

Встановивши вищезазначені обставини, колегія суддів вважає за необхідне звільнити ОСОБА_13 на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Щодо вирішення цивільного позову потерпілого СП «Колгоспний ринок» до ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнена судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ст. 129 КК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові.

У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Таким чином апеляційний суд вважає, що у порядку ч.2 ст.404 КПК України цей же вирок у частині вирішення цивільного позову потерпілого СП «Колгоспний ринок» до ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком підлягає скасуванню і направленню для вирішення в порядку цивільного судочинства до суду першої інстанції з таких підстав.
Установлено, що оскаржуваним вирокомКрижопільського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2020 року щодо ОСОБА_13 даний цивільний позов залишений без розгляду з підстав виправдання останньої. При цьому даний позов судом першої інстанції фактично по суті позовних вимог не розглядався і в судовому рішенні місцевого суду не викладені висновки суду з яких суд виходив, залишаючи його без розгляду. Відтак, місцевий суд на момент ухвалення оскаржуваного вироку не вбачав підстав для вирішення вищезазначеного позову, який підтримував представник потерпілого цивільного позивача відповідно до вимог ст.ст.128, 129, 368 КПК України.
За таких підстав колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілого- цивільного позивача.
Таким чином, вирок місцевого суду підлягає скасуванню на підставі п.п. 2, 3,4 ст.409 КПК України у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, з ухваленням нового вироку відповідно до положень п.3 ч.1 ст.420 КПК України через скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420, 424, 426, 532 КПК України, ст. ст.49, 74 КК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційні скарги прокурора Крижопільського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_16 та потерпілого-цивільного позивача Спільного підприємства "Колгоспний ринок" задовольнити частково.

Вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2020 року щодо ОСОБА_13 , яка виправдана за ст. 356 КК України скасувати та ухвалити новий вирок.

ОСОБА_13 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ст. 356 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Звільнити ОСОБА_13 від призначеного судом покарання на підставі ч.5 ст.74 та ст.49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_13 процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № 635/636/19-21 від 25.02.2019 року в розмірі 15730 грн. 00 коп.

Цивільний позов потерпілого Спільного підприємства «Колгоспний ринок» до ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком - направити для вирішення в порядку цивільного судочинства до суду першої інстанції.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4