Провадження № 1-кс/522/5196/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст.303 КПК України на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000008 від 09.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
29 серпня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся із скаргою захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 на дії слідчого та прокурору у кримінальному провадженні, внесеному 09.03.2022 року до ЄРДР за №0000008, про повідомлення особі про підозру від 22.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.
В обґрунтування скарги, зазначено, що процедура вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 дотримано, однак не дотримано критерію обґрунтованості підозри. На думку скаржника, обставини викладені органом досудового розслідування у письмовому повідомленні про підозру жодним чином не підпадають під ознаки кримінального правопорушення, а взаємовідносини між суб`єктами господарської діяльності в даному випадку мають регулюватись господарським правом, а не кримінальним. ОСОБА_5 вжив усіх можливих заходів для недопущення порушення умов договору, які не були та не могли бути виконанні вчасно, що спотворює такий елемент як прямий умисел. Сторона захисту ставить під сумнів не лише обґрунтованість самої підозри, а й наявність складу кримінального правопорушення.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 підтримав подану скаргу, просили задовольнити з підстав викладених в ній. Прокурор заперечував у задоволенні скарги.
Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин скарги по кримінальному провадженню, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, у тому числі, повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 26 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні суб`єктами кримінального провадження своїх процесуальних прав в межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 307 КПК України передбачено рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування.
За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст.89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, не надаючи оцінку щодо допустимості чи не допустимості доказів зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки обставини, викладені в у скарзі, на повідомлення про підозру від 22.06.2022 року, не доведені у судовому засіданні.
В КПК України відсутній конкретний перелік підстав та критеріїв для скасування повідомлення про підозру. Однак з аналізу положень статей 276278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру: неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру; порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру; необґрунтованість підозри.
Аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_5 , дає підстави вважати що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Таким чином, доводи захисника про те, що обставини викладені органом досудового розслідування у письмовому повідомленні про підозру жодним чином не підпадають під ознаки кримінального правопорушення, а взаємовідносини між суб`єктами господарської діяльності в даному випадку мають регулюватись господарським правом, а не кримінальним, та ті обставини, що ОСОБА_5 вжив усіх можливих заходів для недопущення порушення умов договору, не доведені у судовому засіданні.
Відтак, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга захисника на повідомлення про підозру задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 303-307, 376 КПК України,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст.303 КПК України на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000008 від 09.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України відмовити в повному обсязі.
Копію ухвали направити учасникам судового розгляду.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1