Справа № 629/5264/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2022 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000124 від 15.01.2013 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, депутата Лозівської міської ради Харківської області VIII скликання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 342 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2017 до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області (на теперішній час Лозівська окружна прокуратура Харківської області) надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000124 від 15.01.2013 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 342 КК України.
Лозівський міськрайонний суд Харківської області за період з 10.10.2017 по 06.04.2022 проводив підготовчі судові засіданні у даному кримінальному провадженні, рішення, передбаченого п. 5) ч. 3 ст. 314 КПК України, щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_3 не прийняв.
У відповідності до розпорядження Голови Верховного Суду від 06.04.2022 № 16/0/9-22 у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя під час воєнного стану територіальна підсудність справ Лозівського міськрайонного суду Харківської області визначена Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська.
17.06.2022 з Лозівського міськрайонного суду Харківської області до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000124 від 15.01.2013 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 342, ч. 1 ст. 186 КК України.
Згідно ч. 6 ст. 34 КПК України суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті.
Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 21.06.2022 по даному обвинувальному акту призначено підготовче судове засідання, яке в подальшому відкладалось через неявку до суду учасників судового провадження.
У даному підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , поміж іншого, просила суд вирішити питання щодо повернення обвинувального акта прокурору відповідно до вимог п.п. 5) п. 4 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».
Прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо повернення обвинувального акта відповідно до вимог п.п. 5) п. 4 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». В обґрунтування своєї позиції прокурор, поміж іншого, зазначив, що дане питання вже було предметом розгляду Лозівського міськрайонного суду Харківської області, який ухвалою від 26.08.2020 повертав прокурору даний обвинувальний актдля внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України, проте ухвалою Харківського апеляційного суду від 15.12.2020 вказана ухвала Лозівського міськрайонного суду Харківської області скасована та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, вважає, що є всі підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п. 5) п. 4 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», виходячи з наступного.
Так, відповідно до п.п. 5) п. 4 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 28.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно з положеннями п.п. 12) п. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 28.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, внесені зміни до статті 12 КК України, відповідно до яких, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Санкцією ч. 1 ст. 342 КК України передбачено покарання у видіштрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.
Відповідно кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 342 КК України, є кримінальним проступком згідно з положеннями ст. 12 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 28.11.2018).
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування № 0000124 від 15.01.2013 22.05.2015 старшим прокурором Лозівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 було прийнято рішення щодо об`єднання матеріалів кримінальних проваджень №0000124 та № 00001161 (тобто за ч. 1 ст. 186 та ч. 1 ст. 342 КК України) у кримінальне провадження № 0000124.
За таких обставин 03.10.2017 прокурором ОСОБА_6 складено один обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000124 від 15.01.2013 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 342, ч. 1 ст. 186 КК України.
При цьому, з 01.07.2020 по цей час, у відповідності до ст. 12 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 28.11.2018), інкриміноване ОСОБА_3 діяння за ч. 1 ст. 342 КК України, є кримінальним проступком, а за ч. 1 ст. 186 КК України злочином.
Відповідно обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000124 від 15.01.2013 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 342 КК України, не відповідає вимогам глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Суд не може погодитися з думкою сторони обвинувачення про те, що положеннями п.п. 5) п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», не визначено долі обвинувальних актів, у яких одночасно об`єднані і злочин, і проступок, у яких не призначений судовий розгляд, через що суд не має підстав посилатись на цю норму Закону, адже вона не регламентує виниклу ситуацію, через що суди не зобов`язані повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні і злочину і проступку.
Суд виходить з того, що законодавча конструкція нормип.п. 5) п. 4 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», містить імперативне визначення того, що обвинувальні акти у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України, а тому слід дійти висновку, що повернення обвинувального акта на підставі даного Закону є обов`язком суду, а не правом, оскільки норма п.п. 5) п. 4 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» не містить положення щодо можливості використання розсуду суду під час прийняття рішення з даного питання.
На думку прокурора оскільки ч. 2 ст. 217 КПК України передбачено можливість об`єднання в одне провадження матеріалів досудових проваджень щодо проступку та щодо злочину, а згідно ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження щодо проступку та щодо злочину можуть об`єднуватися в одне провадження судом, відповідно у суду не має перешкод для призначення справи до судового розгляду.
Суд не може погодитися з такою думкою прокурора, оскільки в даній конкретній ситуації наявний один обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 342, ч. 1 ст. 186 КК України, досудове розслідування яких проводилося за правилами досудового слідства, а враховуючи законодавчі зміни згідно з наведеним вище Законом, досудове розслідування за ч. 1 ст. 342 КК України повинно здійснюватися в порядку, встановленому главою 25 КПК України особливості досудового розслідування кримінальних проступків, у зв`язку з чим відомості щодо вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 342 КК України, повинні бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань з урахуванням вимог глави 25 КПК України.
Також слід звернути увагу на те, що в п.п. 3) п. 4 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» зазначено, що у кримінальних провадженнях за сукупністю злочинів, один або декілька з яких визначені як кримінальні проступки, в яких до набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене частиною другою статті 283 КПК, слідчий за погодженням із прокурором виділяє в окреме провадження матеріали щодо кримінального проступку, якщо це можливо без шкоди для подальшого досудового розслідування та судового розгляду, та здійснює дізнання в порядку, встановленому главою 25 КПК. Кримінальне провадження щодо злочину продовжує здійснюватися в порядку, визначеному цим Кодексом.
Таким чином, з системного аналізу положень п.п. 3) п. 4 та п.п. 5) п. 4 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 28.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, слідує, що у кримінальних провадженнях, які надійшли до суду до 01.07.2020 і по яким не призначено судовий розгляд, де особа обвинувачується за сукупністю злочинів, один або декілька з яких визначені як кримінальні проступки, визначено хронологію і суб`єктів прийняття процесуальних рішень: спочатку повернення судом таких обвинувальних актів прокурору для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з урахуванням вимог глави 25 КПК України, після чого слідчий за погодженням із прокурором може виділити в окреме провадження матеріали щодо кримінального проступку, якщо це можливо без шкоди для подальшого досудового розслідування та судового розгляду.
Надаючи оцінку твердженням прокурора про те, що Харківський апеляційний суд в ухвалі від 15.12.2020 дійшов висновку про неможливість повернення даного обвинувального акта прокурору на підставі п.п. 5) п. 3 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 28.11.2018, суд виходить як з положень ч. 6 ст. 34 КПК України, згідно якої суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті, а тому Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська має право прийняти рішення, передбачене п.п. 5) п. 3 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону, а також враховує практику інших апеляційних судів з даного питання (справа № 461/3049/18, ухвала Львівського апеляційного суду від 26.02.2021; справа № 202/1394/21, ухвала Дніпровського апеляційного суду від 23.12.2021), які своїми рішеннями залишили без зміни ухвали судів першої інстанції щодо повернення прокурорам обвинувальних актів, де особи обвинувачувалися одночасно у вчиненні проступку і злочину для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.
На підставі викладеного, оскільки обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 342, ч. 1 ст. 186 КК України, надійшов до суду до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 28.11.2018, тобто до 01.07.2020, не призначений на момент набрання вказаним Законом чинності до судового розгляду, відповідно даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 5, 12 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 28.11.2018), п.п. 5) п. 3 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 28.11.2018, ст.ст. 369, 371, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000124 від 15.01.2013 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 342 КК України, - повернути старшому групи прокурорів Лозівської окружної прокуратори Харківської області ОСОБА_4 для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Повний текст ухвали буде оголошений о 16:30 годині 14.09.2022.

Суддя: ОСОБА_1