Справа № 569/4314/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 рокум.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне подання провідного інспектора Рівненського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 09 березня 2021 року за ч.1 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, для відбування призначеного покарання, суд -
ВСТАНОВИВ:
Провідний інспектор Рівненського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання.
Представник органу пробації ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання з підстав викладених у поданні, просила суд подання задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання таким, що не підлягає до задоволення. Вказав на те, що станом на 30 березня 2022 року іспитовий строк закінчився, а тому відсутні підстави для задоволення подання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 суду пояснив, що працює неофіційно, його робочий день триває з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., іноді він був у відрядженнях, тому не міг вчасно з"явитися на реєтрацію до органу пробації. Вирішення подання покладає на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання, особову справу засудженого №90/2021, суд приходить до наступного висновку:

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 09 березня 2021 року вироком Рівненського міського суду Рівненської області за ч.1 ст.190 КК України до обмеження волі строком на один рік, у відповідності до ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Згідно матеріалів особової справи №90/2021 засуджений ОСОБА_5 26.04.2021 був письмово ознайомлений з порядком та умовами проведення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, обов`язками, покладеними на нього судом, а також наслідками у разі допущення порушень порядку відбування іспитового строку. Крім того засуджений ОСОБА_5 під розпис ознайомлений з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію від 26.04.2021 року, згідно якої другий та третій четвер кожного місяця він зобов`язаний з`являтися до органу пробації.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 , було звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_5 було покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Згідно ст.5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до вимог ч.2 ст.166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 та ст. 166 КВК України встановлено, що згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування зазначеного покарання, зокрема, коли засуджений не виконує обов`язки, встановлені КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладені на засудженого судом.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

В розумінні ч.3 ст.166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган з питань пробації застосовує за наявності двох підстав в сукупності, а саме: 1) невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом; 2) систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Розділом IV п.5.4. Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного Департаменту України з питань виконання покарань Міністерства Внутрішніх Справ України № 270/1560 від 19.12.2003, визначено, що невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин). Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів.

В матеріалах справи відсутні докази про злісне небажання засудженого ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, тому суд не має підстав вважати наведені в поданні обставини підставами для направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком. Суд вважає, що неявка засудженого ОСОБА_5 до органу пробації для періодичної реєстрації мала місце, однак враховуючи пояснення засудженого, а також оцінюючи матеріали особової справи №90/2021 засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до переконання, що така поведінка не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

З урахуванням вказаних обставин, суд приходить до висновку, що відсутні достатні докази, що засуджений ОСОБА_5 ухиляється від покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ст.165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду та після його закінчення засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Іспитовий строк, визначений вироком суду від 09.03.2021 року з врахуванням положень ст.165 КВК України, закінчився 09.03.2022 року, а розгляд подання по суті щодо засудженого ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного йому покарання відбувається після спливу іспитового строку, і скасування звільнення від відбування покарання, поза межами іспитового строку, суперечитиме нормам чинного законодавства України.
Враховуючи вищевикладене, з врахуваням особи засудженого, суд не знаходить підстав для задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання і вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.
На підставі викладеного та керуючись ст.78 КК України, ст.165 ВК України, ст. ст. 376, 395, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання провідного інспектора Рівненського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 09 березня 2021 року за ч.1 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, для відбування призначеного покарання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1