Справа № 751/1858/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/451/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000001 від 01.01.2022 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 липня 2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексинці Срібнянського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_9 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 липня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання і встановлено іспитовий строк 3 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 1372 грн. 96 коп.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.12.2021 ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «SsangYong», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перевозячи малолітнього пасажира - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався по автодорозі Київ-Суми-Юнаківка зі сторони м. Ромни Сумської області в напрямку м. Прилуки Чернігівської області.

Рухаючись у вищевказаному напрямку зазначеної автодороги, 31.12.2021, приблизно о 20 годині 00 хвилин, між населеними пунктами с. Мирне - с. Березівка Прилуцького району, ОСОБА_6 , діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, не встежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, на заокругленні дороги перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним, унаслідок чого не впорався з керуванням транспортного засобу та виїхав на ліве узбіччя, де автомобіль зіткнувся з придорожнім деревом.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля малолітній ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, від яких він помер на місці події.

У даній дорожній обстановці ОСОБА_6 порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди та перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності його вини та правильності кваліфікації дій, просив змінити вирок суду в частині призначеного покарання, та призначити йому покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.

В обґрунтування доводів посилався на неповне врахування судом 1 інстанції обставини, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, а так само добровільне відшкодування завданої шкоди, його молодий вік, відсутність з боку потерпілої будь-яких претензій.

Також на думку апелянта, при призначенні додаткового покарання, не було враховано обставини, що суттєво зменшують ступінь суспільної небезпеки, адже він щиро покаявся, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, на момент ДТП не перебував у стані сп`яніння.

Звертає увагу, що він також особисто отримав тяжкі травми, переніс складні операції. Вчинений ним злочин є ненавмисним. Посвідчення водія є єдиним джерелом прибутку його сім`ї.

Крім того, згідно довідки медичної установи, його дружина вагітна, у зв`язку з чим їй необхідно проходити медичний огляд, що на даний час можливо лише власним автотранспортом.

В апеляційній скарзі потерпіла, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просила змінити вирок суду в частині призначеного покарання, та призначити ОСОБА_6 покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами повністю суперечать інтересам самого обвинуваченого та її інтересам, як потерпілої у справі.

На думку апелянта, судом не в повній мірі було враховано добровільне відшкодування шкоди, молодий вік ОСОБА_6 , відсутність судимостей, відсутність будь-яких претензій з її боку, його щире каяття, позитивну характеристику за місцем проживання, також те, що на момент ДТП він не перебував у стані сп`яніння.

Звертає увагу, що єдиним джерелом прибутку їхньої сім`ї є виконання робіт з перевезення вантажів автомобільним транспортом, вона не працює та прибутку не отримує.

На даний час вона вагітна, у зв`язку з чим їй постійно необхідно з`являтися на медичний огляд, що можливо зробити лише власним автотранспортом.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційні скарги та просили її задовольнити.

Потерпіла просила задовольнити подані апеляційні скарги.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого та потерпілої.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позицію обвинуваченого, захисника, потерпілої, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду 1 інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, в апеляційній скарзі не оскаржується.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та потерпілої зводяться до незгоди із призначенням ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд 1 інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, дотримуючись вимог кримінального закону, урахував, що він, знехтувавши вимогами Правил дорожнього руху, вчинив необережний тяжкий злочин, разом з цим зважив на особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху протягом року, щиро кається з приводу вчиненого, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зі змісту оскаржуваного вироку встановлено, що до пом`якшуючої покарання обставини обвинуваченого ОСОБА_6 суд 1 інстанції відніс щире каяття. Інших обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, судом 1 та апеляційної інстанцій встановлено не було. Водночас, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини визнано обставиною, що обтяжує його покарання.

Взявши до уваги всі зазначені обставини, у тому числі й ті, на які посилаються обвинувачений та потерпіла у апеляційних скаргах, суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, а також застосував додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. При цьому, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, звільнив обвинуваченого від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК, з покладенням певних обов`язків, визначених ст. 76 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Призначене йому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, а тому відсутні підстави для його пом`якшення.

Крім того, переглядаючи вирок суду в частині вирішення питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, апеляційний суд враховує, окрім іншого, обставини вчинення кримінального правопорушення, яке сталося на заокругленні дороги, внаслідок порушення обвинуваченим пунктів 2.3 «б» та 10.1 Правил дорожнього руху України та потягло за собою тяжкі наслідки.

Закон про кримінальну відповідальність не містить імперативних обмежень щодо можливості позбавлення права керувати транспортними засобами осіб, для яких діяльність, пов`язана з користуванням таким правом, є джерелом доходу. При цьому Правилами дорожнього руху регламентований єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, якого повинні неухильно дотримуватися усі його учасники, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки.

Колегія суддів вважає, що думка потерпілої має істотне значення при призначенні обвинуваченому покарання, однак не є вирішальною для суду та повинна враховуватися в сукупності з обставинами, передбаченими ст.65 КК України.

За таких підстав, апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не вбачається, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 липня 2022 року відносно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4