Центральний районий суд м.Миколаєва
справа № 490/4128/22
провадження 1-кс/490/2624/2022
УХВАЛА

06 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з виконувачем обов`язків прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка, Новобузького району, Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, дітей не має, раніше не судимого, не працюючого, з середньою освітою, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з виконувачем обов`язків прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обгрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244 від 04.10.2022 року, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, тобто за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 03.10.2022 року близько 23:05 год, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно не справним автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у темний час доби по сухій, чистій, неосвітленій проїзній частині автодороги сполученням «Новий Буг - Станційне» на території Баштанського району Миколаївської області зі сторони м. Новий Буг в напрямку до с. Станційне.
Рухаючись в обраному напрямку, на відстані близько 1-го кілометру від с. Станційне, водій ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б»; 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), а саме: рухаючись по проїзній частині вищевказаної автодороги, проявив неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змінам, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, не обрав, в установлених межах безпечної швидкості руху, не ураховував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. В результаті чого допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїжджої частини із подальшим його перекиданням.
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 2.3 «б»; 12.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 .
04.10.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення сторона обвинувачення доводить зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.10.2022 року та схемою до нього; - поясненнями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 04.10.2022 року, які в подальшому будуть допитані в якості свідків по даному кримінальному провадженню; - постановою про визнання речовим доказом автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років; - незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.
На думку сторони обвинувачення запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 не перешкоджає триманню його під вартою.
В судовому засіданні стороною обвинувачення подане клопотання було підтримано в повному обсязі, та прокурор просив його задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував з приводу заявленого стороною обвинувачення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, причетність до вчиненого кримінального правопорушення не заперечував та відмовився від надання пояснень.

Захисник в судовому засіданні вказував на те, що злочин вчинений з необережності і просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження додані до клопотання приходить до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема на даних з: - протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.10.2022 року та схемою до нього; - поясненнями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 04.10.2022 року, які в подальшому будуть допитані в якості свідків по даному кримінальному провадженню; - постановою про визнання речовим доказом автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000244 від 04.10.2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначив ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_5 може: - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, не має міцних соціальних зв`язків, перебуває в дружніх відносинах зі свідками.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.
У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, а саме:
- особисте зобов`язання, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, а тому він не може заслуговувати на довіру суду;
- особиста порука, оскільки, відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;
- застава, оскільки під час судового розгляду не було представлено сторонами даних про можливість внесення застави в розмірах встановлених КПК, а відповідно до вимог ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього;
- домашній арешт, оскільки підозрюваний буде мати можливість користування мобільним зв`зком, за допомогою якого зможе здійснювати тиск на свідків та потерпілого, тож даний запобіжний захід не може забезпечити дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до даного підозрюваного є забезпечення виконання таким підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання доведеним в ході судового розгляду ризикам.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів. , а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, є підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та з урахуванням підстав та обставин, а також наслідків вчинення вказаного злочину на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави.
На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП В Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з виконувачем обов`язків прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 грудня 2022 року включно.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1