У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/563/22
Номер провадження 1-кс/184/150/22

17 квітня 2022 рокум. Покров

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 16.04.2022 року, по кримінальному провадженню №0000118, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2022 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою за підозрою:
¦ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Покров Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, працюючого неофіційно, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебуває клопотання слідчого СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000118 від 14.04.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , незважаючи на заборону вільного обігу вибухових речовин на території України, передбачену пунктом 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України N 2471-XII від 17 червня 1992 року, маючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та подальше зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, без передбачених пунктами 2, 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 дозволу, у невстановлені слідством час, місці та спосіб незаконно придбав корпус гранати Ф-1 (з маркуванням 107 103-79Т), котрий згідно довідки №104 від 15.04.2022 про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, належить до категорії обмежено небезпечний, та запал типу УЗРГМ (з маркуванням 115-85 УЗРГМ-2 583), котрий згідно довідки №105 від 15.04.2022 про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів належить до категорії небезпечний. Вищезазначені бойові припаси переніс до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , де став зберігати в шафі житлової кімнати за вищевказаною адресою, таким чином, придбав та зберігав за місцем свого проживання корпус гранати Ф-1 (з маркуванням 107 103-79Т), та запал типу УЗРГМ (з маркуванням 115-85 УЗРГМ-2 583), без передбаченого законом дозволу.
Так, 15.04.2022 року у період часу з 06 години 12 хвилин до 09 години 20 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського міського суду в Дніпропетровській області за адресою вул. 8 Березня, 41 м. Покров Дніпропетровської області проведено обшук, під час якого в шафі житлової кімнати будинку АДРЕСА_3 виявлено та вилучено корпус гранати Ф-1 (з маркуванням 107 103-79Т), та запал типу УЗРГМ (з маркуванням 115-85 УЗРГМ-2 583).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України носіння, придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, ОСОБА_4 , у невстановлений слідством час, місці та за невстановлених слідством обставин з метою подальшого збуту незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», який розфасував за приблизно однаковою вагою до поліетиленових сліп пакетів для подальшого збуту, які незаконно зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 до моменту вилучення працівниками ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Так, 15.04.2022 року в ході проведення санкціонованого обшуку в період часу з 06 години 12 хвилини до 09 години 20 хвилин за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою АДРЕСА_4 було виявлено та вилучено 74 прозорих сліп-пакетів, вмістом яких є речовина зеленого кольору.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи № СЕ19/104-22/8511-НЗПРАП від 15.04.2022 - надана на експертизу 15.04.2022, речовина масою 0,9819 г., є наркотичним засобом- канабісом. Канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,9033 г.

Вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» ОСОБА_4 зберігав за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

15.04.2022 органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зокрема, обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , прокурор посилається на те, що останньому 15.04.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 ч.1 ст.307 КК України, котрі відносяться кримінальним Законом до тяжких злочинів, тому він в повній мірі усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі за вчинення вищевказаного злочину. ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації характеризується негативно, як особа, котра займається незаконним збутом наркотичних засобів, та зберігає вибухонебезпечні речовини, будь-яких соціальних чинників, які б стримували його у м. Покров Дніпропетровської області не має. Разом з тим, встановлюються свідки і очевидці події, тому не всі свідки ще допитані, а також необхідно провести слідчі дії із свідками. Об`єктивні покази цих свідків мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Лише цей запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства допоможе уникнути зазначених ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.

Ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя здійснив оцінку обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачених ст. 178 КПК України, і приходить до наступних висновків.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину є наступні докази:

- протокол обшуку будинку АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_4 , в ході котрого виявлені та вилучені речові докази, а саме особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», корпус гранати Ф-1 (з маркуванням 107 103-79Т), та запал типу УЗРГМ (з маркуванням 115-85 УЗРГМ-2 583);

- довідка №104 від 15.04.2022 про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, належить до категорії обмежено небезпечний;

- довідка №105 від 15.04.2022 про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів належить до категорії небезпечний.

- висновком експерта № СЕ19/104-22/8511-НЗПРАП від 15.04.2022;

- наявністю речових доказів;

- протоколом свідка ОСОБА_8 , який повідомив, про відомі йому обставини вчинення ОСОБА_4 злочину;

- протоколом свідка ОСОБА_9 , який повідомив, про відомі йому обставини вчинення ОСОБА_4 злочину;

- протоколом свідка ОСОБА_10 який повідомив, про відомі йому обставини вчинення ОСОБА_4 злочину;

- протоколом свідка ОСОБА_11 , який був присутнім в якості понятого під час проведення обшуку будинку АДРЕСА_3 .

Отже, з огляду на висновок Європейського суду з прав людини, який міститься у п.175 рішення від 21.04.2011 року по справі «Нечипорук і Йонкало проти України», в органу досудового розслідування є належні факти та інформація про те, що ОСОБА_4 міг вчинити вказане кримінальне правопорушення, тобто підозра є обґрунтованою.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя керується правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», у якій зазначено, що суворість покарання, що може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.5 ст.177 КПК України, а саме ризик продовжувати свою злочинну діяльність і вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 за місцем реєстрації характеризується негативно, як особа, котра займається незаконним збутом наркотичних засобів та зберігає вибухонебезпечні речовини.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, котрі відноситься кримінальним Законом до тяжких злочинів, тому він в повній мірі усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі.

Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від слідства та суду, а також уникнення покарання за тяжкий злочин він може покинути відомі місця його проживання, реєстрації та виїхати за межі м. Покров.

Водночас, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність слідчим наявності ризику впливати на свідків, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, оскільки жодних обґрунтувань та доказів на підтвердження останніх, слідчим не надано.
Під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 на поруки, що виключає передачу його на поруки.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Наведений висновок слідчого судді повністю узгоджується із позицією ЄСПЛ, яка викладена у рішенні по справі «Москаленко проти України», де Суд вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Отже в судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Разом з тим, посилання слідчого на неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки саме застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту зможе запобігти встановленому та доведеному у судовому засіданні ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчиняти інші кримінальні правопорушення, та ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Такий висновок слідчого судді ґрунтується на призначенні, суті та порядку застосування вказаного запобіжного заходу, який відповідно до ст.181 КПК України полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, виконання якою, у свою чергу, унеможливить вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень та зможе забезпечити належну поведінку останнього.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У свою чергу, ч.4 коментованої статті унормовано, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин, запобігання ризикам вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, може бути забезпечено за рахунок альтернативного запобіжного заходу.
Водночас, застосування найсуворішого запобіжного заходу виключно на підставі тяжкості вчиненого злочину суперечитиме усталеній практиці Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою до застосування на підставі ч.5 ст.9 КПК України.
В силу ч.5 ст.17 КПК України, поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Отже, слідчому судді не доведено неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Так, у судовому засіданні встановлено та не заперечується учасниками процесу, що підозрюваний постійно проживає за адресою АДРЕСА_2 .
Приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, а також недоведеність стороною обвинувачення неможливості застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 відмовити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, до 17 червня 2022 року із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 16.04.2022 року, по кримінальному провадженню №0000118 від 14.04.2022 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, до 17 червня 2022 року.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 цілодобово залишати місце проживання, а саме житловий будинок АДРЕСА_3 та покласти обов`язок прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.
Підозрюваного ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.
Виконання ухвали покласти на ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 ..

Копію ухвали для виконання направити начальнику ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, для контролю прокурору Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури.
Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж розгляду справи.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подача апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1