УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування № 0002889 від 21.10.2018 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, затверджених прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 надійшов до Овідіопольського райсуду Одеської області 27.03.2020 р. відповідно до ухвали ОАС від 13.03.2020 р. про визначення підсудності та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2020 р. був розподілений у провадження судді ОСОБА_1 .
На стадії досудового розслідування, міра запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 не обиралась.

У зв?язку з повторними неявками обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчі судові засідання та ухиленням від явки до суду, незважаючи на примусовий привід згідно ухвали суду від 25.06.2020 р. в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_5 , який не був виконаний органами поліції, за клопотанням прокурора, ухвалами суду від 13.01.2021 р. та від 29.09.2022 р. останній був оголошений у розшук, надано дозвіл на його затримання та доставку в суд під вартою вирішення питання щодо обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.

03.10.2022 р. ОСОБА_5 був затриманий органами поліції СКП ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області в порядку ст. 191 КПК України, що підтверджується протоколом затримання від 03.10.2022 р. і доставлений під вартою до зали суду Овідіопольського райсуду Одеської області.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Прокурор у судовому засіданні, просила суд застосувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, терміном 60 календарних днів, враховуючи, що останній обвинувачується у скоєнні повторного умисного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, санкція за який передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п?яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років, та враховуючи відсутність у нього офіційної роботи, засобів існування і доходів, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, раніше був неодноразово судимий вироком Дніпропетровського райсуду Дніпропетровської області від 11.04.2018 р. ст. 185 ч. 2, ст. 190 ч. 3, ст. 70 КК України до 5-ти років п/в із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 р., вироком Київського райсуду м. Одеси від 04.03.2020 р. за ст. 190 ч. 2, ст. 71 КК України до 5 р. 2 м. п/в. і передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище повторного умисного корисного злочину, може переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або скоїти нові злочини, проти чого заперечував обвинувачений, вважаючи недоведеними прокурором ризики та обставини, передбачені ст.ст. 177,178 КПК України, а тому просив суд, застосувати до нього міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем його проживання, посилаючись на свій сімейний стан та двох дітей на утриманні, не надавши при цьому належних доказів вказаних тверджень.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні повторного умисного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, санкція за який передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п?яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років, та враховуючи відсутність у нього офіційної роботи, засобів існування і доходів, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, раніше був неодноразово судимий вироком Дніпропетровського райсуду Дніпропетровської області від 11.04.2018 р. ст. 185 ч. 2, ст. 190 ч. 3, ст. 70 КК України до 5-ти років п/в із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 р., вироком Київського райсуду м. Одеси від 04.03.2020 р. за ст. 190 ч. 2, ст. 71 КК України до 5 р. 2 м. п/в. Тобто останній, будучи неодноразово судимим за злочини проти власності, що свідчить про його схильне бажання до вчинення злочинів та небажання стати на шлях виправлення, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 , починаючи з 13.01.2021 р. перебував у розшуку, а тому, передбачаючи тяжкість покарання, яка загрожує йому у випадку визнання його винним у скоєнні вказаного вище повторного умисного корисного злочину, може знову продовжувати переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, або у будь-який незаконний спосіб вчинити психологічний чи фізичний тиск відносно потерпілих, або скоїти нові умисні корисні злочини, а тому з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст. 178,183 КПК України, враховуючи суспільний інтерес, суд вважає необхідним обрати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 міру запобіжного заходу в виді тримання під вартою строком на два місяці, оскільки скасування або зміна цього запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості скоєних ним умисних корисних нетяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Наведені вище обставини, на думку суду, в достатній мірі підтверджують існування ризику можливих спроб повторного переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».
Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину становить від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Беручи до уваги фактичні обставини даного кримінального провадження, розмір невідшкодованої матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на суму 12200 грн. та ОСОБА_7 на суму 55789,10 грн., ухилення ОСОБА_5 від суду і знаходження його у розшуку на протязі 1 р. 9 м., суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід визначити відповідний розмір застави у максимальному розмірі - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, (який з 01.07.2022 р. збільшився до 2600 грн.), що становить 52000 грн., яка на думку суду буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого у випадку її внесення.

Керуючись ст.ст. 177,178,182,183,314,315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

1.Клопотання прокурора задовольнити ;

2.Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк до 2 грудня 2022 року ;

3.Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52000 грн.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області та у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися без дозволу суду з населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає;
- повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів
мобільного телефону ;
- не спілкуватися з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.
4.Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.ч. 8,10,11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомленим не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки - застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1