Справа № 991/1619/22
Провадження 1-кс/991/1640/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Києві клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0003812 від 01.04.2015 р.,
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0003812 від 01.04.2015, досудове розслідування в якому здійснюється, зокрема, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в якому детектив просить обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивовано тим, що:
1) ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах;
2) злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, є особливо тяжким корупційним злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна;
3) наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення підозрюваною ОСОБА_7 дій, передбачених пунктами 1 - 4 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
4) у зв`язку із тим, що місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_8 невідоме, та у зв`язку із тим, що вона не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, у відповідності до вимог ст. 281 КПК України постановою детектива НАБУ від 17 травня 2022 підозрювану ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук;
5) застосування щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за її поведінкою, забезпечити виконання покладених на неї обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків;
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 доводи клопотання підтримав, просив задовольнити клопотання в повному обсязі.
В судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання з підстав його необґрунтованості, надав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного:
- ОСОБА_7 не набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні № 0003812 від 01.04.2015 з огляду на те, що матеріали клопотання не містять об`єктивних даних, які б свідчили про вжиття слідчим та прокурором заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України ( ОСОБА_7 у травні 2017 залишила територію України і не поверталась, на території України не має місця проживання, а ототожнювати місце проживання та місце реєстрації особи не можна, на території України не має осіб, які б мали статус членів її сім`ї, які постійно з нею проживають, що було достеменно відомо органу досудового розслідування, за такого застосування детективом відносно ОСОБА_7 порядку вручення повідомлення про підозру, передбаченого ч. 2 ст. 135 КПК України, є невірним, орган досудового розслідування під час здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_7 мав керуватися положеннями ч. 7 ст. 135 КПК України здійснити дії по встановленню місця фактичного проживання ОСОБА_7 за межами України та вручити їй повідомлення про підозру в порядку звернення за міжнародною правовою допомогою;
-умови для оголошення ОСОБА_7 в міжнародний розшук відсутні (стороною обвинувачення не вжито всіх заходів щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 , остання не була належним чином повідомлена про виклики до слідчого, прокурора, не надано доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_7 від явки на виклик до слідчого, прокурора не прибуття без поважних причин більш як два рази), матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження факту оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук (винесення органом досудового розслідування лише постанови про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук без її скерування до уповноваженого на те органу (Інтерполу) не свідчить про оголошення останньої у міжнародний розшук, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для розгляду слідчим суддею даного клопотання за її відсутності);
-повідомлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КПК України, є необгрунтованою (у її діях відсутні кваліфікуючі ознаки заволодіння чужим майном, не доведена наявність в її діях ознаки зловживання службовим становищем, відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 діяли спільно з метою заволодіння державними грошовими коштами ДП «Держінформ`юст», їх дії були узгоджені, не доведено наявність в діях ОСОБА_7 ознак суб`єктивної сторони злочину, відсутні правові підстави вважати, що ОСОБА_7 як службова особа юридичної особи приватного права може бути виконавцем заволодіння державними коштами і спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КПК України;
-обґрунтування заявлених детективом ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та наявність фактичних даних на підтвердження їх дійсного існування, у клопотанні та додатках до нього відсутні (1) до клопотання не надано доказів на підтвердження реальної небезпеки ухилення ОСОБА_7 від слідства та суду, вчинення конкретних дій останньою, які б свідчили про існування ризику переховування, характер і особа підозрюваної, її особисті обставини, її сімейний стан та стан здоров`я підтверджують наявність у ОСОБА_7 високих моральних якостей, міцних соціальних зв`язків, що нівелює ризик переховування; оцінка майнового стану підозрюваної детективом є припущення останнього, оскільки у органу досудового розслідування відсутні інформація про статки та джерела проживання ОСОБА_7 за межами України; зазначений у клопотанні детектива виїзд підозрюваної за кордон у травні 2017 року не може вважатися систематичним виїздами останньої за кордон, вказаний виїзд мав місце під час перебування ОСОБА_7 у процесуальному статусі свідка в даному кримінальному провадженні, який не передбачає переслідування, а тому виїзд підозрюваною з родиною до США не є спробою переховуватися від органу досудового розслідування та суду, пов`язаний із особистими сімейними питаннями; у зв`язку із веденням з 24.02.2022 воєнного стану на території України повернення ОСОБА_7 до м. Києва є небезпечним для життя та здоров`я, крім того, лікар, на лікування у якого підозрювана перебуває, заборонив будь-які перельоти останньої внаслідок можливого негативного впливу на її психічне здоров`я; (2) недоведеним є ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, досудове розслідування триває більше семи років, усі докази зібрані та перебувають під контролем прокурора і детектива, доступ ОСОБА_7 до них є неможливим, при цьому, остання з 03.06.2015 не перебуває на посаді директора ТОВ «Астен-МН», не має доступу до будь-яких документів товариства, постійно проживає в США, що свідчить про неможливість існування такого ризику; (3) недоведеним є ризик впливу на свідків, інших підозрюваних, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки всі свідки та інші підозрювані вже допитані, усі експертизи проведені, зміна їх показань та зміна змісту висновків відповідно є неможливим, ніяких стосунків з іншими підозрюваними та свідками ОСОБА_7 не підтримує, вказаний ризик є лише формальним; (4) не доведений детективом і ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтування даного ризику зводиться до існування ризику впливу на свідків, який є недоведеним, ОСОБА_7 ніколи не мала зв`язків із представниками державних органів, відповідний висновок є припущенням детектива;
-при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слід враховувати важкий, нестабільний і непередбачуваний стан психічного і психологічного здоров`я ОСОБА_7 , у зв`язку з чим остання з 26.05.2020 проходить глибокий курс тривалого лікування за місцем свого проживання у США у лікаря психіатра ОСОБА_10 , який 19.05.2022 р. склав Медичний психіатричний висновок про її поточний стан здоров`я, характер лікування та медичні рекомендації, та у висновку зазначено, що ОСОБА_7 страждає на тяжкий депресивний розлад з повторними епізодами і генералізованими тривожними нападами; крім того, на даний час вона має діагноз стану після черепно-мозкової травми з виключенням внутрішньочерепного/мозкового крововиливу, лікар зазначає, що подорожі ОСОБА_7 в будь-якому вигляді є небезпечними і можуть загрожувати її життю, на думку лікаря її психічний, емоційний та фізичний стан здоров`я виключає будь-яку подорож і вимагає серйозних постійних досліджень, а тому з огляду на відповідні обставини прибуття до України для проведення слідчих і процесуальних дій, а тим більше перебування під вартою в місцях позбавлення волі, може загрожувати здоров`ю та життю ОСОБА_7 ;
-такі обставини форс мажорного характеру як введення на території України воєнного стану внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, у зв`язку з чим на території України тривають бойові дії, які створюють небезпеку для життя і здоров`я мирного населення, підлягають врахуванню при вирішенні клопотання детектива та оцінці дій ОСОБА_7 щодо неявки на виклики правоохоронних органів на предмет відсутності поважних причин та ухилення.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання про обрання запобіжного заходу, додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0003812 від 01.04.2015, зокрема, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,.
У відповідності до положень ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно положень ст. ст. 176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
З огляду на положень даної статті слідчий суддя під час вирішення питання щодо наявності підстав для обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою за її відсутності має встановити наступні обставини: (1) чи набула ОСОБА_7 статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, в рамках якого розглядається клопотання про обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; (2) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке їй інкримінується; (3) наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України; (4) чи наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошена у міжнародний розшук.
В свою чергу, з метою вирішення вищезазначених питань, слідчому судді необхідно встановити у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 .

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
Як вбачається з матеріалів клопотання, в ході досудового розслідування встановлено наступні обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 1.6 Статуту державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі ДП «Держінформ`юст» або ДП) у редакції від 22.10.2010 ДП «Держінформ`юст» є державним комерційним підприємством, заснованим 16.12.1997 Міністерством юстиції України на підставі наказу від 09.12.1997 № 76/5, код ЄРДРПОУ 25287988, місцезнаходження: 04050, Україна, м. Київ-50, вул. Мельникова, 81, літера «А».
Згідно з п. 2.1 Статуту основною метою діяльності ДП є технічне, технологічне забезпечення створення та супроводження програмного забезпечення ведення автоматизованих систем Єдиних та Державних реєстрів, що створюються відповідно до наказів Мін`юсту, а також інших електронних баз даних, що створюються відповідно до законодавства України, надання доступу фізичним та юридичним особам до Єдиних та Державних реєстрів, забезпечення збереження та захисту даних, що містяться в автоматизованих системах Єдиних та Державних реєстрів, отримання прибутку від здійснюваної діяльності.
Відповідно п. 6.1 Статуту ДП «Держінформ`юст», управління підприємством здійснює генеральний директор, який призначається та звільняється з посади наказом Міністра юстиції України.
Пунктом 6.3 Статуту ДП встановлено, що генеральний директор цього державного підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства, за винятком тих, які належать за цим Статутом до виключної компетенції Міністерства юстиції України; несе відповідальність за стан і результати діяльності підприємства; діє без довіреності від імені підприємства, представляє його в усіх підприємствах, установах та організаціях; розпоряджається коштами та майном підприємства відповідно до чинного законодавства, укладає договори, видає довіреності, відкриває в установах банків поточні та інші рахунки; видає накази, дає розпорядження, що є обов`язковими для всіх працівників підприємства.
Відповідно до п.п. 5.1.19 Статуту державне підприємство має право створювати філії, представництва, відділення, центри реєстрації, тощо та затверджувати положення про них.
Відповідно до статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Астен-МН» (, далі - ТОВ «Астен-МН»), затвердженого протоколом загальних зборів №06/11/13 від 06.11.2013, єдиним учасником товариства є UKRAINIAN PROPERTY FUND LTD (Registration Number 151356 В Ansbacher House, 2nd Floor, st. Shirley & East Street North, Nassau, New Providence, Bahamas). Товариство створено з метою отримання прибутку шляхом здійснення підприємницької діяльності та реалізації на основі отриманого прибутку інтересів учасників товариства. ТОВ «Астен-МН» є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банку, печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом, штампи, товарний знак та інші реквізити.
Відповідно до п. 5.15 статуту ТОВ «Астен-МН» управління поточною діяльністю товариства здійснює директор, що обирається загальними зборами. Директор вирішує усі питання, окрім тих, які відносяться до виключної компетенції загальних зборів. Директор має право, зокрема здійснювати управління поточною діяльністю, розпоряджатися його майном та грошовими коштами, приймати на роботу та звільняти працівників, організовувати їх роботу, здійснювати їх заохочення та накладати стягнення, (п. 5.16. статуту).
Так, 28.10.2011 наказом ТОВ «Астен-МН» № 28-10/11 ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) призначено на посаду директора ТОВ «Астен-МН». На вказаній посаді ОСОБА_11 перебувала до 03.06.2015.
29.09.2015 ОСОБА_11 змінила прізвище на ОСОБА_12 .
З огляду на службові повноваження, визначені статутом ТОВ «Астен-МН», ОСОБА_11 перебуваючи на посадах директора ТОВ «Астен-МН», в період з 28.10.2011 по 03.06.2015 була службовою особою, оскільки в розумінні ст. 18 КК України постійно обіймала посаду керівника підприємства, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
Після призначення ОСОБА_9 на посаду в.о. гендиректора ДП «Держінформ`юст», останній, маючи значний досвід роботи у сфері інформаційних технологій, пов`язаний із розробкою та впровадженням різного роду програмного забезпечення переважно для потреб органів судової гілки влади, вирішив заволодіти у співучасті з іншими особами грошовими коштами цього ДП шляхом укладення із підконтрольними ж ОСОБА_9 юридичними особами договорів на постачання програмного забезпечення (далі ПЗ), яке б начебто надавало передбаченій цими договорами кількості користувачів можливість одночасно у онлайн режимі здійснювати відеоконференцзв`язок.
При цьому ОСОБА_9 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ДП, усвідомлював, що для можливості реалізації його протиправного наміру спочатку необхідним є укладення договору за завищеною ціною між ДП «Держінформ`юст» та підконтрольним йому підприємством на постачання ПЗ Trueconf-server, яке б надавало змогу 200 його користувачам здійснювати відеоконференцзв`язок (далі ВКЗ) у онлайн режимі, а в подальшому укладення аналогічного за умовами договору, але вже про поставку нібито 1500 ліцензій такого ПЗ, якого заздалегідь ОСОБА_9 виконувати наміру не мав, а повністю перераховану ДП суму грошових коштів на рахунки підконтрольних йому підприємств планував звернути на свою користь та розпорядитися ними.
Так, 20.01.2014 ОСОБА_9 , діючи як генеральний директор ДП «Держінформ`юст», уклав із підконтрольним йому через свою дружину ОСОБА_13 , як одного із засновників ТОВ «Іволга-2», договір № 1/1 на поставку комп`ютерної програми TrueConf-server із супровідною документацією до неї, що включала 1500 унікальних кодів, які надавали можливість одночасного користування цим ПЗ 1500 онлайн-користувачам у режимі ВКЗ на загальну вартість 6 150 000, 00 грн.
Водночас ОСОБА_9 достеменно знав, що умови вказаного договору реально виконуватися не будуть і з метою заволодіння грошовими коштами ДП за начебто постачання від ТОВ «Іволга-2» ПЗ TrueConf-server на 1500 унікальних кодів, забезпечив у період із 28.01.2014 по 06.02.2014 перерахування 6 150 000, 00 грн між ДП «Держінформ`юст», ТОВ «Іволга-2» та ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод», а також їх конвертацію в 672 000,00 доларів США для подальшого перерахування компанії-нерезиденту Ceterum Limited, щоб отримати фактичну можливість розпорядитися зазначеною сумою грошових коштів на власний розсуд.
Враховуючи, що перед цим ПЗ Trueconf-server на 200 унікальних кодів вже було поставлене та установлене на серверне обладнання ДП «Держінформ`юст» відповідно до договору із ТОВ «Іволга-2» від 04.11.2013 № 5/11 за завищеною ціною, ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем як генерального директора ДП «Держінформ`юст», вирішив це використати з метою прикриття невиконання договору від 20.01.2014 № 1/1 на поставку 1500 унікальних кодів ПЗ Trueconf-server.
За викладеними обставинами ОСОБА_9 та іншим співучасникам висунуто обвинувачення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0001624.
Незважаючи на це, ОСОБА_9 як генеральний директор ДП «Держінформ`юст», діючи з корисливих мотивів, які полягали у можливості отримати в своє розпорядження грошові кошти, виділені ДП «Держінформ`юст» на виконання інших договорів щодо постачання органам юстиції апаратури, яка б записувала та відтворювала звук і зображення, вирішив продовжити свою протиправну діяльність, направлену на організацію заволодіння грошовими коштами ДП «Держінформ`юст» в особливо великому розмірі та їх подальшу легалізацію в аналогічний із наведеними обставинами спосіб, проте із залученням вже іншої підконтрольної ОСОБА_9 юридичної особи.
Так, з метою створення передумов для заволодіння коштами ДП «Держінформ`юст» ОСОБА_9 13.12.2013 листом № 01-05/5081 надав пропозиції до плану роботи Міністерства юстиції України на 2014 рік щодо необхідності впровадження системи ВКЗ для проведення спільних нарад, семінарів, конференцій, проведення дистанційного навчання та консультацій у режимі відеоконференцій.
За результатами розгляду вказаних пропозицій Міністром юстиції України затверджено план роботи на 2014 рік, пунктом 2.7.3 якого передбачалася необхідність впровадження системи ВКЗ в органах юстиції протягом 2014 року, а відповідальним за виконання такого заходу було визначено ОСОБА_9 .
Для реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами ДП «Держінформ`юст» ОСОБА_9 протягом січня-травня 2014 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, залучив як виконавця у вчиненні кримінального правопорушення директора ТОВ «Астен-МН» () ОСОБА_11 , а як його пособника директора ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» (, далі ТОВ «ЗЕМЗ») ОСОБА_14 , які для доведення протиправних намірів ОСОБА_9 на окремих етапах повинні були вчинити необхідні для цього дії.
Зокрема, ОСОБА_11 , як директору ТОВ «Астен-МН» та безпосередньому виконавцю вчинення злочину, необхідно було створити видимість здійснення реальних господарських операцій, надати банківські реквізити для перерахування грошових коштів на рахунки ТОВ «Астен-МН», укласти договір із ТОВ «ЗЕМЗ» щодо нібито закупівлі ПЗ, яке в подальшому начебто продати ДП «Держінформ`юст», а отримані грошові кошти перерахувати на визначені ОСОБА_9 банківські рахунки підконтрольних юридичних осіб для отримання можливості розпорядитися ними та їх легалізувати.
У свою чергу, ОСОБА_14 , як директору ТОВ «ЗЕМЗ», основним видом діяльності якого було виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального обладнання та яке до 09.04.2020 було зареєстроване на тимчасово окупованій території України за адресою: Донецька обл., м. Харцизьк, м. Зугрес, вул. Леніна, 18А, як пособнику у вчиненні кримінального правопорушення необхідно було (1) укласти договір із ТОВ «Астен-МН» про нібито постачання цьому підприємству ПЗ для створення умов його начебто подальшої передачі ДП «Держінформ`юст», (2) укласти договір із підконтрольною ОСОБА_9 компанією-нерезидентом Ceterum Limited, від імені якої за довіреністю діяв вітчим останнього ОСОБА_15 , про нібито придбання ТОВ «ЗЕМЗ» такого ПЗ у визначеній кількості, а також (3) підписати первинні документи, підтверджуючі нібито реальний характер здійснюваних господарських операцій, та (4) перерахувати отримані від ТОВ «Астен-МН» грошові кошти на рахунок компанії Ceterum Limited для отримання можливості розпорядитися ними.
При цьому ОСОБА_9 , як організатору вчинення злочину по заволодінню грошовими коштами ДП «Держінформ`юст», необхідно було:
- звернутися для отримання правових підстав на здійснення закупівлі за кошти ДП із відповідними пропозиціями до Міністерства юстиції України щодо впровадження протягом 2014 року системи ВКЗ в органах юстиції;
- укласти від імені ДП «Держінформ`юст» договір із ТОВ «Астен-МН» з метою створення правових підстав для перерахунку грошових коштів;
- підписати первинні документи між ДП «Держінформ`юст» і ТОВ «Астен-МН», які б підтверджували нібито реальний характер здійснюваних господарських операцій щодо постачання ПЗ;
- перерахувати грошові кошти з рахунків ДП на рахунки ТОВ «Астен-МН», маючи для цього відповідні ключі доступу до системи Клієнт-Банк ДП «Держінформ`юст»;
- забезпечити через ОСОБА_11 , як директора ТОВ «Астен-МН», подальше перерахування грошових коштів, отриманих від ДП «Держінформ`юст» на рахунки ТОВ «ЗЕМЗ», а відповідно через ОСОБА_14 , як директора ТОВ «ЗЕМЗ», їх наступне перерахування на рахунок компанії-нерезидента Ceterum Limited;
- забезпечити шляхом адміністративного впливу на підпорядкованих працівників ДП «Держінформ`юст» погодження та підписання первинних документів, які б нібито підтверджували реальний характер здійснюваних господарських операцій щодо постачання ТОВ «Астен-МН» ПЗ.
Так, 22.01.2014 ОСОБА_9 , як генеральний директор ДП «Держінформ`юст», діючи з корисливих мотивів, направлених на заволодіння грошовими коштами ДП, передбаченими до оплати за угодою із ТОВ «Астен-МН», у приміщенні ДП за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 81-а, підписав із ТОВ «Астен-МН» (як виконавцем), в особі директора ОСОБА_11 , договір № КТ25 про закупівлю апаратури записувальної і відтворювальної звук і зображення (обладнання для ВКЗ та ІР телефонії) (далі Договір від 22.01.2014 № КТ25).
Відповідно до п. 1.1 Розділу І Договору від 22.01.2014 № КТ25, виконавець зобов`язується у 2014 році поставити апаратуру записувальну і відтворювальну звук і зображення (системи для ВКЗ та ІР-телефонії) відповідно до умов договору (далі «Товар»), а замовник (ДП) прийняти і оплатити такий Товар, на умовах, викладених в Договорі а саме: апаратура звуковідтворювальна інша (системи ВКЗ для проведення переговорів та конференцій (засідань) та ІР-телефонії для здійснення зв`язку, в тому числі міжміського та міжнародного через мережу інтернет).
Згідно з п. 3.1. Розділу ІІІ Договору від 22.01.2014 № КТ25 ціна договору становить 11 106 039,60 грн (з ПДВ у сумі 1 851 006,60 грн), яка визначена у Протоколі погодження договірної ціни та у Кошторисі Специфікації (Додаток № 1 та № 2 до Договору), які є його невід`ємними частинами.
Розділом IV «Порядок здійснення оплати та прийняття Товару» Договору від 22.01.2014 № КТ25 встановлено наступне:
- розрахунки проводяться Замовником шляхом передоплати за Товар що буде поставлений у розмірі 45% від загальної суми Договору, подальший розрахунок (55%) здійснюється після поставки Товару та підписання сторонами актів приймання передачі або видаткових накладних. У разі затримки фінансування на вказані цілі Замовник здійснює розрахунки з Виконавцем протягом 5 робочих днів з дня надходження коштів на його рахунок. Розрахунки проводяться за наявності фінансової можливості Замовника (п. 4.1).
Розділом V Договору від 22.01.2014 № КТ25 передбачено, що початок поставки Товарів становить 95 днів з моменту передоплати, кінцевий строк поставки 30 грудня 2014 року, а місце поставки зазначено в Додатку № 3.
Відповідно до п. 6.3.3 Договору від 22.01.2014 № КТ25 виконавець, серед іншого, зобов`язаний проводити монтаж, пусконалагоджувальні роботи, програмування (за необхідності), налагодження та подальше технічне обслуговування Товару протягом 1-го року після введення в експлуатацію.
Пунктом 10.1 Розділу Х Договору від 22.01.2014 № КТ25 встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами зобов`язань.
Згідно з пп. 11.2.1 п. 11.2 Розділу ХІ Договору від 22.01.2014 № КТ25, факт поставки за договором підтверджується відповідним Актом та видатковою накладною, які готуються Виконавцем під час поставки та встановлення Товару підписується Замовником впродовж 3 робочих днів після отримання зазначених документів або протягом цього ж строку надаються зауваження до поставленого Товару.
Також підпунктом 11.2.3 пункту11.2 розділу ХІ Договору від 22.01.2014 № КТ25 передбачено, що після підписання відповідного Акту та видаткової накладної Сторонами зобов`язання Виконавця щодо поставки Товару вважаються виконаними у повному обсязі та належним чином.
Додатком № 2 до Договору від 22.01.2014 №КТ25 визначено, що за договором постачається система ВКЗ аудиторна в кількості 27 шт за ціною 57 694 грн (без ПДВ) та система ВКЗ персональна в кількості 603 шт ціною 12 765 грн (без ПДВ).
При цьому згідно з додатком № 3 до Договору від 22.01.2014 № КТ25, ТОВ «Астен-МН» зобов`язувалося здійснити поставку вказаних систем ВКЗ до 603 міських та районних управлінь юстиції (системи ВКЗ персональні) та до 27 Головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі (системи ВКЗ аудиторні).
26.06.2014 ОСОБА_9 , як генеральний директор ДП «Держінформ`юст», продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошових коштів ДП, передбачених для оплати за Договором від 22.01.2014 № КТ25 із ТОВ «Астен-МН», у приміщенні ДП за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 81-а, підписав з ОСОБА_11 , як директором ТОВ «Астен-МН», Додаткову угоду № 1 до вказаного договору (далі Додаткова угода №1 від 26.06.2014).
Так, відповідно до положень Додаткової угоди №1 від 26.06.2014 Розділ ІІ договору було доповнено пунктом 2.5, де було зазначено, що «…. Крім поставки Товару, Виконавець повинен виконати роботи по доставці, монтажу, пусконалагодженню систем ВКЗ з використанням своїх матеріалів, а також надати послуги з навчання та атестації персоналу Замовника, згідно Додатку № 2 до Договору, який є його невід`ємною частиною…».
Також Додатковою угодою №1 від 26.06.2014 було збільшено ціну Договору, яка відповідно до п. 3.1 склала 11 181 422,40 грн (з ПДВ) і визначалася у Протоколі погодження договірної ціни та в Кошторисі Специфікації (Додатки № 1 та № 2 до Договору).
При цьому Додатком № 2 до Додаткової угоди № 1 від 26.06.2014 було встановлено, що за Договором постачається (1) 23 системи ВКЗ аудиторних (для залу), за ціною 57 694 грн/шт, що складається з 23 комплектів для її встановлення та вартості робіт з монтажу та налагодження, а також 626 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних за ціною 12 765 грн/шт, що складається з 626 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК; (2) робіт з доставки та налагодження 626 систем ВКЗ та ІР-телефонії, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяція та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу, а також (3) 626 шт ПЗ«TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ за ціною 5 000 грн (без ПДВ).
В той же час, ОСОБА_9 було достеменно відомо, що станом на 26.06.2014 отримане ДП «Держінформ`юст» від ТОВ «Іволга-2» на підставі зазначених вище договорів ПЗ Trueconf-server всього у кількості 200 унікальних кодів не зможе забезпечити генерування клієнтської частини ПЗ (TrueConf) у кількості 626 шт, визначеній Додатковою угодою № 1 від 26.06.2014, оскільки умови договору із ТОВ «Іволга-2» на постачання 1500 ліцензій ПЗ Trueconf-server фактично виконані не були і можливості генерувати одночасний доступ для 626 користувачів в режимі ВКЗ серверне обладнання ДП не мало.
Додатком № 3 до Додаткової угоди від 26.06.2014 № 1 передбачалося, що постачання апаратури записувальної і відтворювальної звук і зображення (системи ВКЗ та ІР телефонії персональні) повинно бути здійснене до 626 міських та районних управлінь юстиції відділів державної виконавчої служби та відділів з питань банкрутства, при цьому апаратури звуковідтворювальної (системи ВКЗ аудиторні) до 23 Головних управлінь юстиції в областях, за виключенням АР Крим, м. Севастополя, Донецької та Луганської областей.
Водночас, з метою створення видимості щодо вчинення реальних господарських операцій та умов для нібито подальшого постачання вказаного ПЗ до ДП «Держінформ`юст», 27.05.2014 ОСОБА_11 , як директор ТОВ «Астен-МН» (покупець), та ОСОБА_14 , як директор ТОВ «ЗЕМЗ» (постачальник), виконуючи відведену їм ОСОБА_9 роль, уклали договір № 22/05-145 щодо закупівлі комплектів системи ВКЗ.
Згідно із Додатком № 1 до вказаного договору (кошторис, калькуляція вартості системи ВКЗ) ТОВ «ЗЕМЗ» мало поставити до ТОВ «Астен-МН» 25 систем ВКЗ аудиторних у складі: маршрутизатора CISCO, ТВ42, спеціальних поворотних відеокамер та мікрофонів, 500 систем ВКЗ персональних у складі ІР-телефонів з функцією VPN, відеокамер НD Pro Webcam, навушників з мікрофоном, комплект гучномовців, 525 комплектів ПЗ для роботи системи ВКЗ «TrueConf Server».
Крім того, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що у повному обсязі здійснити документальне оформлення проведених операцій між ДП та ТОВ «Астен-МН» він самостійно не зможе, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.07.2014, у приміщенні ДП «Держінформ`юст» за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 81-а, вступив у злочинну змову із підлеглими працівниками очолюваного ним підприємства та залучив до вчинення злочину заступника генерального директора ДП ОСОБА_16 та інженера відділу інформаційної безпеки ДП ОСОБА_17 .
Так, ОСОБА_16 , яка із 01.11.2013 обіймала посаду заступника гендиректора ДП «Держінформ`юст» з фінансових питань, а з 16.10.2014 виконувача обов`язків гендиректора ДП, за вказівкою ОСОБА_9 та з огляду на здійснювані нею повноваження необхідно було (1) своєчасно перераховувати грошові кошти від ДП на ТОВ «Астен-МН», (2) погоджувати відповідні рахунки та оплачувати їх із використанням власного електронного ключа системи «Клієнт-Банк», а також (3) підписати первинні документи між ДП «Держінформ`юст» та ТОВ «Астен-МН» щодо нібито отримання ПЗ у визначеній Договором від 22.01.2014 № КТ25 кількості.
При цьому ОСОБА_16 було достеменно відомо, що ТОВ «Астен-МН» є пов`язаним із ОСОБА_9 та близькими йому особам підприємством, у тому числі через те, що її чоловік ОСОБА_18 як фінансовий директор ТОВ «Украудитколегія» забезпечував надання бухгалтерських послуг ТОВ «Астен-МН».
У свою чергу, ОСОБА_17 , який з 18.07.2006 по 20.08.2007 був засновником ТОВ «Астен-МН» і з 24.07.2006 по 26.07.2007 його водночас директором, а в подальшому з жовтня 2013 по серпень 2014 року працював за сумісництвом на посаді інженера відділу інформаційної безпеки ДП та, починаючи з 01.08.2014, на посаді заступника генерального директора з технічних питань ДП «Держінформ`юст», за вказівкою ОСОБА_9 та з огляду на здійснювані ним повноваження необхідно було (1) забезпечити доступ до серверного обладнання ДП відповідним особам для генерації ними клієнтської частини ПЗ для ВКЗ, (2) підписати первинні бухгалтерські документи щодо нібито отримання від ТОВ «Астен-МН» передбачених Договором від 22.01.2014 № КТ25 послуг та ПЗ, (3) погодити відповідні рахунки ДП на оплату, чим створити правові підстави для перерахування грошових коштів з рахунків ДП для їх подальшого заволодіння.
09.09.2014 ОСОБА_9 , як генеральний директор ДП «Держінформ`юст», продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошових коштів ДП, передбачених для оплати за Договором від 22.01.2014 № КТ25 із ТОВ «Астен-МН», у приміщенні ДП за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 81-а, підписав з ОСОБА_11 , як директором ТОВ «Астен-МН», Додаткову угоду № 2 до вказаного договору (далі Додаткова угода №2 від 09.09.2014).
Згідно з Додатком № 2 до Додаткової угоди № 2 від 09.09.2014 ТОВ «Астен-МН» зобов`язувалося поставити 23 системи ВКЗ аудиторних за ціною 57 694 грн/шт, що складається з 23 комплектів для її встановлення та вартості робіт з монтажу та налагодження; 626 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних ціною 12 765 грн/шт, що складалися з (і) 626 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, (іі) робіт з доставки та налагодження 626 систем ВКЗ та ІР-телефонії, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяція та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу, а також (ііі) 626 шт ПЗ «TrueConf», яке надавало б можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ ціною 5000 грн (без ПДВ), а також 500 систем ВКЗ та ІР-телефонії портативних ціною 15 472 грн/шт, у складі: (і) комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, (іі) ПЗ TrueConf», що надавало б можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі відеоконференцзв?язку та (ііі) роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з програмним забезпеченням з навчанням та атестацією персоналу.
У той же час, ОСОБА_9 було достеменно відомо, що станом на 09.09.2014 отримане ДП «Держінформ`юст» від ТОВ «Іволга-2» ПЗ Trueconf-server всього у кількості 200 унікальних кодів не зможе забезпечити генерування клієнтської частини ПЗ (TrueConf) у кількості 1126 шт, визначеній Додатковою угодою № 2 від 09.09.2014, оскільки умови договору із ТОВ «Іволга-2» на постачання 1500 ліцензій ПЗ Trueconf-server фактично виконані не були і можливості генерувати одночасний доступ для 1126 користувачів в режимі ВКЗ серверне обладнання ДП не мало.
При цьому для створення видимості щодо здійснення реальних господарських операцій, умов для подальшої поставки ПЗ до ДП «Держінформ`юст», 25.09.2014 між ТОВ «Астен-МН» (покупець), в особі директора ОСОБА_11 , та ТОВ «ЗЕМЗ» (постачальник), в особі гендиректора ОСОБА_14 , укладено договір № 1/09 про постачання спеціалізованого програмного забезпечення (комп`ютерної програми) для роботи системи ВКЗ.
Так, за умовами вказаного договору ТОВ «ЗЕМЗ», основним видом діяльності якого було виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального обладнання, зобов`язувалося нібито здійснити постачання ПЗ комп`ютерної програми «TrueConf Server» та всієї супровідної документації, що включала 500 унікальних кодів, які нібито могли забезпечити можливість 500 користувачам одночасно використовувати в режимі ВКЗ вказану програмну продукцію.
За деякий час до цього влітку 2014 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_11 , усвідомлюючи неможливість самостійного виконання значного обсягу робіт та надання послуг, обумовлених Договором від 22.01.2014 №КТ25, вирішили залучити ОСОБА_19 як колишню працівницю ДП «Інформаційні судові системи» (далі ДП «ІСС»), яке раніше очолював ОСОБА_9 , до впровадження системи ВКЗ у органах юстиції, не повідомляючи при цьому їй про свої злочинні наміри по заволодінню грошовими коштами ДП.
Так, під час особистої зустрічі влітку 2014 року, більш точного часу та місце слідством не встановлено, ініційованій ОСОБА_11 , остання запропонувала ОСОБА_20 виконати роботи по впровадженню системи ВКЗ в Міністерстві юстиції України за грошову винагороду у розмірі близько 15 000 грн, на що ОСОБА_19 , не будучи обізнаною із протиправними намірами ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , погодилася та уклала із ТОВ «Астен-МН» відповідні договори від 01.07.2014 № 1-09/14 (8 138 грн) та від 01.10.2014 №2-10/14 (6 500 грн).
На виконання зазначених договорів ОСОБА_19 здійснила моніторинг підприємств для закупівлі обладнання, необхідного для забезпечення функціонування системи ВКЗ, за результатами якого визначила близько п`яти ймовірних його підприємств-постачальників, серед яких і ТОВ «Розетка ЮА».
Надалі, протягом літа 2014 року, ОСОБА_19 забезпечила придбання у визначених підприємств необхідного для забезпечення функціонування систем ВКЗ обладнання, яке в подальшому було доставлене до офісних приміщень ТОВ «Астен-МН», розташованих у місті Києві по вул. Ярославів Вал та по вул. Володимирській.
У вересні 2014 року ОСОБА_19 , перебуваючи у м. Києві, точної дати і часу досудовим розслідуванням не встановлено, запропонувала своєму знайомому ОСОБА_21 , який раніше працював в ДП «ІСС», виконати роботи щодо впровадження систем ВКЗ «TrueConf» за грошову винагороду, на що останній погодився.
З цією метою 02.09.2014 та 03.11.2014 між ТОВ «Астен-МН» та ОСОБА_21 було укладено договори № 10/14-01 та № 10/14-02 відповідно, за умовами яких ОСОБА_21 зобов`язувався виконати роботи щодо:
- тестування роботи систем ВКЗ, в тому числі із віддаленим доступом;
- навчання персоналу роботі з системами ВКЗ, в тому числі із віддаленим доступом;
- перевірки самостійної роботи системи ВКЗ персоналу, що пройшов навчання (атестацію);
- підтримки користувачів, віддаленого налаштування програмного додатку TrueConf Client, консультацій по телефону та діагностики несправностей.
Згідно з договором між ТОВ «Астен-МН» і ОСОБА_21 від 02.09.2014 № 10/14-01 кількість точок впровадження становила 626 шт, відповідно до договору № 10/14-02 від 03.11.2014 500 шт, а вартість виконаних ОСОБА_21 робіт склала 11 268 грн та 9 000 грн відповідно.
Отже, в такий спосіб ОСОБА_9 та ОСОБА_11 через ОСОБА_19 і ОСОБА_21 , які не були обізнані з їх злочинними намірами, було забезпечено виконання технічної сторони Договору від 22.01.2014 № КТ25, зобов`язання щодо якого визначалося за ТОВ «Астен-МН».
Водночас, наприкінці серпня 2014 року на початку вересня 2014 року, але не пізніше 02.09.2014, точної дати не встановлено, у приміщенні ДП «Держінформ`юст» за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 81-а, ОСОБА_9 на одній із нарад за участі працівників бухгалтерії ДП, а також ОСОБА_16 та ОСОБА_17 й інших осіб повідомив підлеглих про впровадження системи ВКЗ у Міністерстві юстиції України, представивши у якості представників ТОВ «Астен-МН» ОСОБА_22 і ОСОБА_19 , як відповідальних за реалізацію цього проекту осіб.
Після цього ОСОБА_17 за попередньою змовою із ОСОБА_9 та на виконання доручень останнього, як заступник гендиректора ДП з технічних питань та відповідальний за впровадження і забезпечення експлуатації автоматизованих систем програмних продуктів підприємства, повинен був забезпечити ОСОБА_22 віддалений доступ до серверного обладнання ДП «Держінформ`юст» з метою генерації ним клієнтської частини ПЗ «TrueConf» та його подальшого розповсюдження на оптичних носіях інформації під виглядом унікальних кодів.
Для цього 21.10.2014 ОСОБА_21 , не будучи обізнаним із злочинними намірами ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , отримав від працівників ДП відповідні логін та пароль для віддаленого доступу до серверного обладнання ДП «Держінформ`юст», за допомогою яких здійснив налаштування параметрів програми «TrueConf Server» для генерації клієнтського ПЗ «TrueConf Сlient 6.4.4», яке в подальшому завантажив на власний комп`ютер і протягом певного часу виготовив більше ніж 1100 його копій, що зберіг на відповідній кількості CD-R дисків, після чого передав їх ОСОБА_19 .
У свою чергу, ОСОБА_19 , не будучи обізнаною із злочинними намірами ОСОБА_9 й ОСОБА_11 , після отримання від підприємств-постачальників обладнання, необхідного для забезпечення функціонування систем ВКЗ, а від ОСОБА_21 ПЗ «TrueConf Сlient 6.4.4», яке нібито давало можливість одночасного користування ВКЗ 1 126 користувачам згідно з умовами Договору від 22.01.2014 № КТ25 (із додатковими угодами), здійснила їх фасування та відправлення через логістичну компанію «Нічний Експрес» до обласних філій ДП «Держінформ`юст».
При цьому для відображення нібито поставки зазначеного ПЗ компанією Ceterum Limited до ТОВ «ЗЕМЗ», а з останнього до ТОВ «Астен-МН» і, як наслідок, до ДП, в період з 20.06.2014 по 29.09.2014 ОСОБА_15 , як представник Ceterum Limited, та ОСОБА_14 , як директор ТОВ «ЗЕМЗ», склали акти про нібито поставку 1 130 шт унікальних кодів ПЗ «TrueConf» на загальну суму 506 240 доларів США.
Так, згідно Акту постачання ПЗ від 20.06.2014 №2 Ceterum Limited нібито поставило до ТОВ «ЗЕМЗ» 75 унікальних кодів на суму 33 600 доларів США, згідно Акту №3 від 01.08.2014 200 унікальних кодів на суму 89 600 доларів США, згідно Акту №4 від 28.08.2014 355 унікальних кодів на суму 159 040 доларів США, згідно Акту №5 від 29.09.2014 500 унікальних кодів на суму 224 000 доларів США.
У подальшому, на виконання договору № 22/05-14 між ТОВ «Астен-МН» і ТОВ «ЗЕМЗ» з 23.06.2014 по 10.10.2014 ТОВ «ЗЕМЗ» нібито поставило до ТОВ «Астен-МН» 772 примірників ПЗ «TrueConf» на загальну суму 4 632 000 грн.
Так, (1) згідно прибуткової накладної № АС-0000020 та акту приймання-передачі від 23.06.2014 ТОВ «ЗЕМЗ» нібито поставило в ТОВ «Астен-МН» 75 примірників ПЗ «TrueConf» на суму 450 000 грн, (2) згідно прибуткової накладної № АС-0000047 та акту приймання-передачі від 04.08.2014 200 примірників на суму 1 200 000 грн, (3) згідно прибуткової накладної № АС-0000082 та акту приймання-передачі від 01.09.2014 351 примірник на суму 2 106 000 грн, (4) згідно прибуткової накладної № АС-0000098 та акту приймання-передачі від 20.10.2014 73 примірники на суму 438 000 грн, (5) згідно прибуткової накладної № АС-0000099 та акту приймання-передачі від 10.10.2014 73 примірники на суму 438 000 грн.
Надалі на виконання вже договору № 1/09 між ТОВ «Астен-МН» і ТОВ «ЗЕМЗ» останнє 10.10.2014 начебто поставило 354 примірників ПЗ «TrueConf» на загальну суму 2 478 000 грн.
Зокрема, згідно прибуткової накладної від 10.10.2014 № АС-0000073 ТОВ «ЗЕМЗ» було нібито поставлено до ТОВ «Астен-МН» 500 примірників ПЗ «TrueConf» на загальну суму 3 500 000 грн, з яких 146 примірників на суму 1 022 000 грн повернуто ТОВ «Астен-МН» відповідно до видаткової накладної від 10.10.2014 № АС-0000001.
Тобто, на виконання договорів № 22/05-14 та № 1/09 ТОВ «ЗЕМЗ» нібито поставило ТОВ «Астен-МН» 1126 унікальних кодів (примірників) ПЗ«TrueConf» на загальну суму 7 110 000 грн.
Водночас, ОСОБА_11 , як директор ТОВ «Астен-МН», реалізуючи відведену їй ОСОБА_9 роль у злочинному плані по заволодінню грошових коштів ДП, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , перебуваючи за місцем фактичного знаходження ТОВ «Астен-МН» за адресою м. Київ, вул. Ярославів Вал, 21-«О», в період з 01.07.2014 по 23.03.2015, достеменно знаючи, що насправді ПЗ «TrueConf» із можливістю одночасного його використання в режимі ВКЗ 1 126 користувачами від ТОВ «Астен-МН» не постачалося і під його виглядом до ДП «Держінформ`юст» передавалася чи буде передаватися клієнтська частина ПЗ «TrueConf Сlient 6.4.4» внесла завідомо недостовірні відомості до :
- видаткової накладної № АС-0000002 від 01.07.2014 про нібито отримання 46 примірників ПЗ «TrueConf» на суму 276 000 грн;
- видаткової накладної № АС-0000007 від 01.09.2014 про нібито отримання 580 примірників ПЗ «TrueConf» на суму 3 480 000 грн;
- акту № 1 здачі приймання робіт (надання послуг) від 30.09.2014 про нібито прийняття робіт щодо доставки, налагодження, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяції та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу в кількості 440 шт на суму 2 333 321 грн;
- акту № 2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2014 про нібито прийняття робіт щодо доставки, налагодження, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяції та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу в кількості 181 шт на суму 959 843 грн;
- акту № 1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 27.01.2015 про нібито отримання 105 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, ПЗ TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 1 949 472 грн;
- акту № 2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.02.2015 про нібито отримання 227 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, програмного забезпечення TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 4 214 572 грн;
- акту № 3 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26.02.2015 про нібито прийняття робіт щодо доставки, налагодження, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяції та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу в кількості 5 шт на суму 26 515 грн;
- акту № 4 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.03.2015 про нібито отримання 130 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, ПЗ TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 2 413 632 грн;
- акту № 6 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.03.2015 про нібито отримання 38 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, ПЗ TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 705 523 грн.
При цьому, ОСОБА_17 , як службова особа ДП «Держінформ`юст», реалізуючи відведену йому ОСОБА_9 роль у злочинному плані по заволодінню грошових коштів ДП, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 і ОСОБА_16 , достовірно знаючи, що насправді ПЗ «TrueConf» із можливістю одночасного його використання в режимі ВКЗ 1 126 користувачами від ТОВ «Астен-МН» не постачалося і під його виглядом до ДП «Держінформ`юст» передавалася чи буде передаватися клієнтська частина ПЗ «TrueConf Сlient 6.4.4» в період з 01.07.2014 по 23.03.2015 підписав:
- видаткову накладну № АС-0000002 від 01.07.2014 про нібито отримання 46 примірників ПЗ «TrueConf» на суму 276 000 грн;
- акт № 1 здачі приймання робіт (надання послуг) від 30.09.2014 про нібито прийняття робіт щодо доставки, налагодження, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяції та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу в кількості 440 шт на суму 2 333 321 грн;
- акт № 2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2014 про нібито прийняття робіт щодо доставки, налагодження, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяції та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу в кількості 181 шт. на суму 959 843 грн;
- акт № 1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 27.01.2015 про нібито отримання 105 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, ПЗ TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 1 949 472 грн;
- акт № 2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.02.2015 про нібито отримання 227 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, ПЗ TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з програмним забезпеченням з навчанням та атестацією персоналу на суму 4 214 572 грн;
- акт № 3 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26.02.2015 про нібито прийняття робіт щодо доставки, налагодження, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяції та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу в кількості 5 шт. на суму 26 515 грн.;
- акт № 4 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.03.2015 про нібито отримання 130 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, ПЗ TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 2 413 632 грн;
- акт № 6 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.03.2015 про нібито отримання 38 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, ПЗ TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 705 523 грн.
В той же час ОСОБА_17 , діючи умисно та відповідно до визначеної йому ОСОБА_9 у вчиненні злочину, з метою створення формальних підстав для перерахування бухгалтерією ДП «Держінформ`юст» грошових коштів ТОВ «Астен-МН» у приміщенні ДП за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 81-а, у період з 01.07.2014 по 14.08.2015 шляхом проставляння свого підпису, погодив:
- рахунок-фактуру № АС-0000005 від 01.07.2014 на оплату в тому числі 25 примірників ПЗ «TrueConf» на суму 250 375 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000009 від 15.09.2014 на оплату послуг щодо, налагодження тестування системи, навчання та атестації персоналу в кількості 215 шт на суму 1 140 145 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000010 від 24.09.2014 на оплату за систему ВКЗ персонально-портативну в кількості 225 шт на суму 4 177 400 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000012 від 05.11.2014 на оплату 25 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 464 160 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000019 від 18.12.2014 на оплату 30 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 556 992 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000001 від 26.01.2015 на оплату 10 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 185 664 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000002 від 17.02.2015 на оплату 42 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 779 788 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000004 від 26.02.2015 на оплату 5 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з доставки, налагодження, генерації робочого місця ПЗ тестування системи з навчанням та атестацією персоналу на суму 26 515 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000005 від 13.03.2015 на оплату 130 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 2 413 632 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000011 від 14.08.2015 на оплату 37,722 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 700 369 грн.
Крім того, ОСОБА_16 , як в.о. гендиректора ДП «Держінформ`юст», діючи умисно та реалізуючи відведену їй ОСОБА_9 роль у злочинному плані по заволодінню грошових коштів ДП, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 і ОСОБА_17 , достовірно знаючи, що насправді ПЗ «TrueConf» із можливістю одночасного його використання в режимі ВКЗ 1 126 користувачами від ТОВ «Астен-МН» не постачалося і під його виглядом до ДП «Держінформ`юст» передавалася клієнтська частина ПЗ «TrueConf Сlient 6.4.4» в період з 31.10.2014 по 23.03.2015 затвердила:
- акт № 2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2014 про нібито прийняття робіт щодо доставки, налагодження, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяції та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу в кількості 181 шт на суму 959 843 грн;
- акт № 1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 27.01.2015 про нібито отримання 105 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, програмного забезпечення TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 1 949 472 грн;
- акт № 2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.02.2015 про нібито отримання 227 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, ПЗ TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 4 214 572 грн;
- акт № 3 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26.02.2015 про нібито прийняття робіт щодо доставки, налагодження, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяції та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу в кількості 5 шт на суму 26 515 грн;
- акт № 4 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.03.2015 про нібито отримання 130 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, програмного забезпечення TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з програмним забезпеченням з навчанням та атестацією персоналу на суму 2 413 632 грн;
- акт № 6 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.03.2015 про нібито отримання 38 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, ПЗ TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 705 523 грн, чим підтвердила отримання зазначених у них робіт та ПЗ «TrueConf», яке фактично не поставлялося.
Перед цим, ОСОБА_16 , як заступник гендиректора ДП «Держінформ`юст» з фінансових питань та в.о. гендиректора ДП (із 16.10.2014), виконуючи відведену їй ОСОБА_9 роль у злочинному плані по заволодінню грошових коштів ДП, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 і ОСОБА_17 , з метою створення формальних підстав для перерахування бухгалтерією ДП «Держінформ`юст» грошових коштів ТОВ «Астен-МН» у приміщенні ДП за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 81-а, у період з 01.07.2014 по 14.08.2015 шляхом проставляння свого підпису погодила:
- рахунок-фактуру № АС-0000009 від 15.09.2014 на оплату послуг щодо, налагодження тестування системи, навчання та атестації персоналу в кількості 215 шт на суму 1 140 145 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000010 від 24.09.2014 на оплату за систему відеоконференцзв?язку персонально-портативну в кількості 225 шт на суму 4 177 400 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000012 від 05.11.2014 на оплату 25 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 464 160 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000019 від 18.12.2014 на оплату 30 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 556 992 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000001 від 26.01.2015 на оплату 10 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 185 664 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000002 від 17.02.2015 на оплату 42 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 779 788 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000004 від 26.02.2015 на оплату 5 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з доставки, налагодження, генерації робочого місця ПЗ тестування системи з навчанням та атестацією персоналу на суму 26 515 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000005 від 13.03.2015 на оплату 130 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 2 413 632 грн;
- рахунок-фактуру № АС-0000011 від 14.08.2015 на оплату 37,722 систем ВКЗ та ІР-телефонії персональних портативних на базі ПК, у складі комплектів обладнання, ПЗ TrueConf», та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 700 369 грн.
Крім того, ОСОБА_16 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ДП «Держінформ`юст», маючи згідно картки зі зразком підпису від 10.10.2014 право «Першого підпису», шляхом накладення свого електронного цифрового підпису № 646230802, підтвердила платіжні доручення № 3440 від 05.11.2014 на суму 464 160 грн; № 4363 від 19.12.2014 на суму 556 992 грн; № 312 від 27.01.2015 на суму 185 664 грн та № 1018 від 16.03.2015 на суму 26 515,02 грн, внаслідок чого грошові коштів на загальну суму 1 233 331, 02 грн були перераховані з рахунку ДП № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на рахунки ТОВ «Астен-МН» № НОМЕР_2 в АТ «Банк Велес» та № НОМЕР_3 вв Столичній філії ПАТ «КБ Приватбанк».
Крім того, невстановленими на даний час слідством особами на підставі платіжних доручень ДП «Держінформ`юст» № 24 від 29.07.2014 на суму 250 375 грн, № 153 від 23.02.2015 на суму 779 788,80 грн, № 267 від 16.03.2015 на суму 2 413 632 грн та № 1620 від 14.08.2015 на суму 700 369,68 грн було перераховано грошові кошти на загальну суму 4 144 164,68 грн на рахунки ТОВ «Астен-МН № НОМЕР_2 в АТ «Банк Велес» та № НОМЕР_3 у Столичній філії ПАТ «КБ Приватбанк».
При цьому ОСОБА_9 , як генеральний директор ДП «Держінформ`юст», діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , достовірно знаючи, що насправді ПЗ «TrueConf» із можливістю одночасного його використання в режимі ВКЗ 1 126 користувачами від ТОВ «Астен-МН» не постачалося і постачатися не буде, оскільки під його буде передано передаватися клієнтська частина ПЗ «TrueConf Сlient» у приміщенні ДП за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 81-а, 30.09.2014 затвердив Акт № 1 здачі-приймання робіт (надання послуг) на виконання Договору від 22.01.2014 № КТ25 між ТОВ «Астен-МН» та ДП «Держінформ`юст», про нібито прийняття робіт щодо доставки, налагодження, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяції та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу в кількості 440 шт на загальну суму 2 333 321 грн, чим підтвердив виконання зазначених у ньому робіт, отримання наданих послуг та начебто поставку ПЗ.
Крім того, ОСОБА_9 , як генеральний директор ДП «Держінформ`юст», будучи керівником підприємства, маючи відповідно до картки зі зразком підпису від 24.03.2014 право «Першого підпису» та розпорядження грошовими коштами по рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» шляхом накладення свого електронного цифрового підпису № 090152974 підтвердив платіжні доручення: № 1352 від 26.05.2014 на суму 4 993 554 грн; № 2247 від 26.08.2014 на суму 160 600 грн; № 2346 від 02.09.2014 на суму 3 023 035 грн; № 2540 від 15.09.2014 на суму 1 140 145 грн та № 2734 від 25.09.2014 на суму 4 177 440 грн, внаслідок чого грошові кошти на загальну суму 13 494 774 грн були перераховані з рахунку ДП № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзенбанк Аваль» на рахунок ТОВ «Астен-МН» № НОМЕР_2 в АТ «Банк Велес».
Таким чином, всього на виконання Договору від 22.01.2014 №КТ25 з рахунків ДП «Держінформ`юст», відкритих у АТ «Райффайзенбанк Аваль» та в ПАТ «Авант Банк» на рахунки ТОВ «Астен-МН» в АТ «Банк Велес» та в Столичній філії ПАТ «КБ Приватбанк» всього було перераховано в якості оплати грошові кошти на загальну суму 18 872 270,50 грн, з яких 6 756 000 грн оплата за ПЗ «TrueConf», що мало надавати можливість одночасного користування в режимі ВКЗ 1126 «онлайн-користувачам» ПЗ.
При цьому для отримання фактичної можливості розпорядитися грошовими коштами, одержаними ОСОБА_11 , як директором ТОВ «Астен-МН» у співучасті з ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , під виглядом нібито поставки ПЗ за Договором від 22.01.2014 №КТ25, ОСОБА_11 , маючи відповідно до карток зі зразком підпису від 05.12.2011 право «першого підпису» і розпорядження грошовими коштами по рахунку № НОМЕР_2 в АТ «Банк Велес» та згідно картки зі зразком підпису від 07.11.2014 по рахунку № НОМЕР_3 в Столичній філії ПАТ «КБ Приватбанк», в період часу з 28.05.2014 по 19.12.2014 здійснила їх перерахування в сумі 6 004 905,6 грн на попередньо узгоджені із ОСОБА_9 рахунки ТОВ «ЗЕМЗ» за нібито реалізацію програмного забезпечення для відеоконференцзв?язку за договорами 22/05-14 від 27.05.14 та №1/09 вiд 25.09.14. А саме:
Так, 28.05.2014 на рахунок ТОВ «ЗЕМЗ» № НОМЕР_4 в АТ ПУМБ з рахунку ТОВ «Астен-МН» НОМЕР_2 в АТ «Банк Велес» було перераховано 4 198 905,6 грн із призначенням платежу #D140528#; Передоплата за обладнання (системи ВКЗ) зг. дог. 22/05-14 від 27.05.14р. З ПДВ 20% - 699817,60 грн. здійсненого 08.05.2014.
В подальшому, 26.09.2014 з рахунку ТОВ «Астен-МН» НОМЕР_2 , в АТ «Банк Велес» на рахунок ТОВ «ЗЕМЗ» № НОМЕР_5 в АТ КБ «Приватбанк» перераховано 1 260 000 грн із призначенням платежу «Оплата за програмне забезпечення для вiдеоконференцзв. зг. дог. № 1/09 вiд 25.09.14р. З ПДВ 20% - 2 100 00,00 грн.»
Крім того, 19.12.2014 о 16:44 год. з рахунку ТОВ «Астен-МН» № НОМЕР_3 в ПАТ «КБ «Приватбанк» на рахунок ТОВ «ЗЕМЗ» № НОМЕР_5 в АТ КБ «Приватбанк» було перераховано грошові кошти на загальну суму 546 000,00 грн із призначенням платежу «Оплата за програмне забезпечення для відеоконференцзв?язку зг. дог. №1/09 вiд 25.09.14р. У сумi 455 000.00 грн., ПДВ - 20 % 91 000.00 грн».
В подальшому ОСОБА_14 , як директор ТОВ «ЗЕМЗ», маючи право першого підпису банківських документів, виконуючи відведену йому ОСОБА_9 роль та діючи з метою отримання фактичної можливості розпорядитися грошовими коштами, одержаними внаслідок нібито поставки ПЗ за Договором від 22.01.2014 №КТ25 між ДП і ТОВ «Астен-МН», а також за договорами між ТОВ «Астен-МН» і ТОВ «ЗЕМЗ», конвертував у валюту отримані підприємством грошові кошти під виглядом виконання договору №03/01-14 від 03.01.2014 і перерахував 366 055 доларів США (еквівалент 7 719 059 грн.) за поставлене нібито програмне забезпечення «TrueConf» з рахунку ТОВ «ЗЕМЗ» № НОМЕР_6 у ПАТ КБ «Приватбанк» на рахунок компанії Ceterum Limited, № НОМЕР_7 в AP ANLAGE & PRIVATBANK AG (Limmatquai 4 Zurich, Switzerland,) наступними платежами:
- 03.11.2014 на суму 20 400 доларів США (еквівалент 264 180 грн);
- 03.11.2014 на суму 33 600 доларів США; (еквівалент 435 120 грн);
- 05.11.2014 на суму 15 000 доларів США; (еквівалент 209 205 грн);
- 06.11.2014 на суму 15 000 доларів США;( еквівалент 209 325 грн);
- 11.11.2014 на суму 11 750 доларів США; (еквівалент 185 309 грн);
- 11.11.2014 на суму 33 600 доларів США; (еквівалент 529 905 грн);
- 11.11.2014 на суму 49 200 доларів США; (еквівалент 775 933 грн);
- 06.01.2015 на суму 29 500 доларів США; (еквівалент 465 480 грн);
- 25.02.2015 на суму 49 500 доларів США; (еквівалент 1 388 277 грн);
- 26.02.2015 на суму 108 505 доларів США (еквівалент 3 256 235 грн).
Таким чином, ОСОБА_14 , достеменно знаючи, що ТОВ «ЗЕМЗ» у Ceterum Limited жодного ПЗ «TrueConf», яке б надавало змогу одночасного користування у режимі ВКЗ визначеній кількості користувачів не отримувало та відповідно до ТОВ «Астен-МН» його не поставляло, виконуючи відведену йому ОСОБА_9 роль, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 366 055 доларів США, що на момент вчинення кожної із транзакцій у еквіваленті до національної валюти України згідно офіційного курсу НБУ склало 7 719 059 грн, з рахунків очолюваного ним товариства на визначений ОСОБА_9 рахунок компанії-нерезидента Ceterum Limited № НОМЕР_7 , відкритий в AP ANLAGE & PRIVATBANK AG, після чого ОСОБА_9 та інші співучасники злочину отримали фактичну можливість розпорядитися грошовими коштами на свій розсуд.
З огляду на викладене ОСОБА_23 , як директор ТОВ «Астен-МН», діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволоділа грошовими коштами ДП «Держінформ`юст», що передбачалися для оплати за поставку ТОВ «Астен-МН» ПЗ «TrueConf» відповідно до Договору від 22.01.2014 №КТ25 на загальну суму 7 719 059 грн, яка у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром, достовірно при цьому знаючи, що необхідного для роботи у режимі ВКЗ визначеній кількості користувачів ДП не отримувало, а ТОВ «Астен-МН» його не поставляло.
Отже, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корупційного злочину (частина 6 статті 12, Примітка 1 статті 45, ч. 5 ст. 191 КК України)

Щодо набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваної у кримінальному провадженні № 0003812 від 01.04.2015.
Правила, які визначають кого у кримінальному провадженні вважати підозрюваним, закріплені у ст. 42 КПК.

Частиною 1 статті 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Отже, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону підозрюваним є (1) особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, (2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або (3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК).

Тобто вищевказана процесуальна норма визначає три рівнозначні випадки за відповідності ситуації особи хоча б одному з яких вона вважається такою, що є підозрюваною у кримінальному провадженні.

Зокрема, у даному судовому провадженні сторона обвинувачення доводить, що у ситуації з ОСОБА_7 йдеться про третій випадок, передбачений ч. 1 ст. 42 КПК, існування якого свідчить про наявність у неї статусу підозрюваної у кримінальному провадженні.

Вимоги, відповідність ситуації конкретної особи яким може вказувати на наявність у неї статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, включають три обов`язкові складові, відсутність хоча б однієї з яких свідчить про відсутність у такої особи відповідного процесуального статусу.

Так, елементами, наявність яких слугує критеріями за якими у третьому випадку, визначеному ч. 1 ст. 42 КПК, перевіряється чи набула особа статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, є наявність таких фактичних обставин (фактів): (1) складення щодо особи повідомлення про підозру; (2) не вручення повідомлення про підозру внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, відносно якої його складено; (3) вжиття заходів для вручення зазначеного повідомлення у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК).

І, якщо для першого випадку, закріпленого у ч. 1 ст. 42 КПК (коли місцезнаходження особи відоме і в день складення їй можливо вручити повідомлення про підозру), передбачено вимогу про його вручення саме у день складення (ч. 1 ст. 278 КПК), то для третього випадку (коли повідомлення про підозру в день складення вручити неможливо) встановлено правило, за яким вручення відповідного повідомлення має здійснюватися у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень. Про це прямо зазначено у ч. 1 ст. 42 і ч. 1 ст. 278 КПК.

Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).
Частиною 1 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Частиною 3 вказаної статті передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Статтею 133 КПК Глави 11 Розділу ІІ КПК України встановлено, що слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії. Слідчий, прокурор під час досудового розслідування мають право викликати особу, якщо є достатні підстави вважати, що вона може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.
Статтею 135 КПК Глави 11 Розділу ІІ КПК України передбачено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.135 Глави 11 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).
Отже, з огляду на наведені положення закону, стаття 278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадження письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим/прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) шляхом надіслання підозрюваному повідомлення про підозру поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення про підозру по телефону або телеграмою, під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Слідчим суддею встановлено, що 11 травня 2022 року в рамках кримінального провадження № 0003812 від 01.04.2015 детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Як зазначає прокурор в судовому засіданні та згідно матеріалів справи вбачається, що у день складання та підписання повідомлення ОСОБА_7 про підозру від 11 травня 2022 року у кримінальному провадженні № 0003812 від 01.04.2015 у зв`язку з неможливістю нарочного вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру внаслідок не встановлення органом досудового розслідування фактичного місцезнаходження ОСОБА_7 через перебування її за межами території України, з огляду на отриману органом досудового розслідування інформацію з баз даних Державної прикордонної служби України, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_7 покинула територію України 27.05.2017 в 04:14 рейсом № 1382 «Київ-Амстердам» та відтоді на територію України не поверталась (а.с. 61 (зворот), том 1), стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень згідно ч. 1 ст. 278 КПК України з урахуванням ст. 111 КПК України та ст. 135 КПК України.
Згідно наявних у матеріалах справи витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 31.05.2022, від 03.06.2022 ОСОБА_24 змінила прізвище на « ОСОБА_25 », в подальшому на « ОСОБА_12 ».
У відповідності до протоколу огляду від 07.02.2022 (а.с. 54-55, том 1), складеного за результатом огляду відомостей стосовно, зокрема, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що містяться в інформаційній базі даних Державної міграційної служби України, вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 29.09.2015 перебуває у шлюбі з ОСОБА_26 .
Так, матеріалами клопотання (а.с. 37, том 1) підтверджено, що з метою вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_7 нарочно детективом здійснено виїзд за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_7 та за місцем проживання її батьків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 ( АДРЕСА_1 ), однак, в ході спілкування із сусідами було встановлено, що ОСОБА_27 та ОСОБА_28 із початком військової агресії Російської Федерації проти України виїхали із вказаної квартири та на даний час там тимчасово не проживають.
З метою вручення письмового повідомлення про підозру дорослим членам сім`ї ОСОБА_7 детективом (1) здійснено виїзд за місцем роботи її батька ОСОБА_28 , а саме до ТОВ «АТБ-Маркет», в результаті якого було встановлено, що на даний час ОСОБА_28 було звільнено, останній використовує номер мобільного телефону НОМЕР_8 ; (2) здійснено виїзд за місцем роботи її матері ОСОБА_27 , а саме до КНУ ім. Т.Г. Шевченка, в результаті якого було встановлено, що на даний час ОСОБА_27 перебуває у відпустці за власний рахунок, ймовірно виїхала до Федеративної Республіки Німеччина, остання використовує номер мобільного телефону НОМЕР_9 .
Крім того, у зв`язку із неможливістю вручення повідомлення про підозру у день його складення нарочно внаслідок не встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 , стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення у способи, передбачені ст. 135 КПК України для вручення повідомлень, а саме, повідомлення про підозру надіслано ОСОБА_7 наступними способами:
1)11.05.2022 р. передано до житлово-експлуатаційної організації за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_7 , а саме начальнику ЖЕД № 411 ОСОБА_29 , що підтверджується протоколом про вручення повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки від 11.05.2022, а також відміткою про отримання (а.с. 24-25, том 1);
2)11.05.2022 р. направлено поштою на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ) матері останньої ОСОБА_27 , що підтверджується супровідним листом детектива № 0435-188/7039, а також документами щодо відправлення (опис вкладення, квитанція, накладна, а.с. 30, том 1);
3)11.05.2022 р. направлено поштою на відомі адреси місця проживання та знаходження нерухомого майна близьких осіб ОСОБА_7 свекрухи ОСОБА_30 та рідної сестри ОСОБА_31 , що підтверджується відомостями щодо володіння зазначеними особами нерухомим майном з інформаційної бази даних Державного реєстру прав на нерухоме майно, супровідними листами детектива № 0435-188/7034, № 0435-188/7036, № 0435-188/7037, № 0435-188/7038, а також документами щодо відправлення (опис вкладення, квитанція, накладна, а.с. 26-29, 54, 60 (зворот)-61, том 1);
4)11.05.2022 р. сканкопію повідомлення про підозру та процесуальних прав та обов`язків підозрюваної ОСОБА_7 направлено засобами телефонного зв`язку (за допомогою додатків для передавання повідомлень «WhatsUp», «Telegram», «Viber») її батькам, ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , та її рідній сестрі, ОСОБА_31 , що підтверджується інформацією, вказаною у протоколі огляду додатків для передавання повідомлень «WhatsUp», «Telegram», «Viber» від 12.05.2022 (а.с. 32-36, том 1).
Факт родинних відносин ОСОБА_7 з вищезазначеними особами підтверджується протоколом огляду від 07.02.2022 (а.с. 54-55), складеного за результатом огляду відомостей стосовно, зокрема, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що містяться в інформаційній базі даних Державної міграційної служби України, а також наявними у матеріалах справи витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, про шлюб від 31.05.2022, від 03.06.2022.
Факт користування номерами телефону ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_31 , на які за допомогою додатків для передавання повідомлень ОСОБА_32 , «Telegram», «Viber» детективом було направлено сканкопію повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 11.05.2022 р., підтверджується відомостями з наявних у матеріалах справи особових карток вказаних осіб (інформація з бази даних Державної міграційної служби України).
Доводи захисника про те, що такого способу як направлення повідомлення про підозру засобами телефонного зв`язку за допомогою месенджерів «WhatsUp», «Telegram», «Viber» не передбачено положеннями КПК України, слідчим суддею відхиляються, оскільки, виходячи з положень ч. 1 ст. 135 КПК України, є можливим вручення повідомлення про підозру за допомогою телефону, однак відсутня вказівка щодо конкретного способу, у який в такому випадку може бути використаний засіб телефонного зв`язку, аби стверджувати про неможливість направлення повідомлення про підозру за допомогою вищенаведених додатків для передавання повідомлень.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що детективами НАБУ дотримані вимоги КПК України, оскільки органом досудового розслідування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 11.05.2022 р. вручено останній у спосіб, визначений КПК України, а саме, (1) шляхом надіслання повідомлення про підозру поштою за адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_7 ; (2) шляхом надіслання повідомлення про підозру поштою та засобами телефонного зв`язку дорослому члену сім`ї ОСОБА_7 , який з нею проживає (батькам ОСОБА_7 - ОСОБА_27 та ОСОБА_28 ), близьким особам ОСОБА_7 (рідній сестрі, свекрусі); (3) шляхом вручення повідомлення про підозру житлово-експлуатаційній організації за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_7 .
Вказане дає підстави для висновку, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Доводи захисника про те, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , не є місцем проживання ОСОБА_7 , а відповідно ЖЕД № 411 не є житлово-експлуатаційною організацією за місцем її проживання, та особи, яким нібито було направлено повідомлення про підозру від 11.05.2022, не є членами сім`ї ОСОБА_7 , які з нею проживають, оскільки ОСОБА_7 фактично проживає за кордоном, що достеменно відомо органу досудового розслідування, та свідчить про безпідставність вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 у спосіб, передбачений ч. 2 ст. 135 КПК України, та про необхідність вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений ч. 7 ст. 135 КПК України, як особі, яка проживає за кордоном, слідчий суддя вважає необґрунтованими з огляду на наступне.
Підставами вважати, що об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , є таким, яким ОСОБА_7 користувалася як зареєстрованим місцем проживання або як фактичним місцем проживання під час перебування на території України і тому могла отримати за цією адресою надіслане поштою / вручене представнику житлово-експлуатаційної організації повідомлення про підозру від 11.05.2022, є відомості, наявні в матеріалах справи.
Так, у відповідності до протоколу огляду від 07.02.2022 (а.с. 54-55, том 1), складеного за результатом огляду відомостей стосовно, зокрема, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що містяться в інформаційній базі даних Державної міграційної служби України, вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Факт реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 підтвердила під час її допиту у якості свідка в рамках кримінального провадження № 0003812 від 01.04.2015 (протокол допиту свідка від 15.01.2017, від 01.03.2017, а.с. 42-49, том 1).
Реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи (у відповідності до визначення терміну «реєстрація місця проживання (перебування) особи» у Законі України № 1871-IX від 05.11.2021 «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»)
У Законі України № 1382-IV від 11.12.2003 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування це житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.
Отже, реєстрація місця проживання (перебування) це спосіб повідомлення держави про місце проживання (перебування) особи, встановлення офіційної адреси. Людина сама обирає собі місце проживання з огляду на встановлені Конституцією України права, та ставить державу про це до відома, реєструючи своє місце проживання.
У ч. 2 ст. 135 КПК України вживається саме термін «місце проживання особи», відсутні вказівки щодо ознак місця проживання зареєстроване або фактичне.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , не можна ототожнювати з останнім відомим місцем її проживанням на території України, яке підпадає під ознаки терміну «місця проживання», що використовується у ч. 2 ст. 135 КПК України, що спростовує доводи захисника.
При цьому, доводи захисника про відсутність підстав стверджувати, що ОСОБА_7 тимчасово відсутня за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що є обов`язковим у випадку застосування способу вручення повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 135 КПК України, оскільки, вже п`ять років постійно проживає за кордоном, відхиляються слідчим суддею, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості про адресу місця проживання / перебування ОСОБА_7 за кордоном, а факт її виїзду за межі України за відсутності інформації про інше зареєстроване місце проживання не спростовує того, що ОСОБА_7 вважається тимчасово відсутньою за зареєстрованим місцем проживання на території України за адресою: АДРЕСА_1 .
З огляду на те, що за встановленими даними квартира АДРЕСА_2 , є останнім відомим органу досудового розслідування зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_7 на території України, то по відношенню до останньої її батьки - ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які проживають за даною адресою, у відповідності до положень КПК України вважаються такими, що є дорослими членами сім`ї ОСОБА_7 , які з нею проживають.
При цьому, станом на день складання повідомлення про підозру від 11.05.2022 у органу досудового розслідування були відсутні дані про точне місцезнаходження ОСОБА_7 (адреса місця проживання, перебування) за межами України, внаслідок чого постановою детектива ОСОБА_6 від 17.05.2022 ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.
Крім того, на день розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 зазначає, її місцем проживання (зареєстрованим у встановленому порядку) є кв. АДРЕСА_2 (т.4 а.20) і не зазначає ніякого іншого постійного місця проживання. За такого відсутні підстави вважати, що підозрювана постійно проживає за будь-якою іншою адресою.
Дійсно, ОСОБА_7 виїхала за межі України і перебуває за кордоном, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.
В порядку передбаченому ч.7 ст.135 КПК України особа повідомляється, повістка про виклик, повідомлення про підозру їй вручається у разі, якщо є достатні відомості, що особа проживає за кордоном і її місце проживання відомо стороні обвинувачення.
В свою чергу, стороною захисту не доведено, що органу досудового розслідування відомо місце проживання ОСОБА_7 за кордоном аби стверджувати про можливість вручення їй повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ч.7 ст.135 КПК України, обізнаність органу досудового розслідування про перебування останньої за межами території України не є підставою вважати, що детективи володіють інформацією щодо точного її місцезнаходження за кордоном.
Інформація щодо конкретного місця перебування (проживання) ОСОБА_7 за межами території України відсутня, а відомості щодо точної адреси місця проживання ОСОБА_7 за кордоном (у разі надання такої інформації) підлягають встановленню саме в ході проведення міжнародного розшуку такої особи, що наразі і здійснюється органом досудового розслідування, та тільки після встановлення органом досудового розслідування місцезнаходження ОСОБА_7 , а не після повідомлення особи про своє місцезнаходження, міжнародний розшук припиняється, та у разі отримання підтверджених достовірних відомостей щодо адреси місця проживання/перебування останньої саме за кордоном, то лише в такому випадку доцільним є стверджувати про необхідність вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 у спосіб, передбачений ч. 7 ст. 135 КПК України, як особі, яка проживає за кордоном (згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва). На момент складення повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 11.05.2022 відповідна інформація у органу досудового розслідування була відсутня, що свідчить про обґрунтованість застосування детективом процедури вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 у спосіб, передбачений ч. 2 ст. 135 КПК України.
Із вказаних підстав слідчий суддя не приймає до уваги твердження захисника про те, що детективи, будучи обізнаними на час складення повідомлення про підозру про відсутність на території України ОСОБА_7 , безпідставно вживали заходи для вручення такого повідомлення про підозру у спосіб, передбачений ч. 2 ст. 135 КПК України, порушили передбачену КПК України процедуру вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру.
При цьому, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 42 та ст. 135 КПК України, можна дійти до висновку, що дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складення такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин з усіх доступних для неї джерел, що і було здійснено детективом та підтверджується матеріалами клопотання, що спростовує доводи захисника щодо відсутності підстав стверджувати про вручення повідомленням про підозру членам сім`ї ОСОБА_7 у відповідності до вимог КПК України, оскільки докази фактичного отримання ними повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 11.05.2022 у матеріалах справи відсутні.
Крім того, Кримінальний процесуальний кодексу України не передбачає обов`язку і права детектива відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка тимчасово відсутня за місцем проживання. В свою чергу, органом досудового розслідування було вчинено всі можливі передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.
Враховуючи, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваній ОСОБА_7 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (частина 1 статті 42 КПК України), що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, за такого, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_7 набула статусу підозрюваної у кримінальному провадженні № 0003812 від 01.04.2015 відповідно до положень ч.1 ст.42 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри.
Слідчий суддя погоджується, що вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, виходячи з наступного.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, копіями наступних документів:
- наказами ТОВ «Астен-МН» від 28.10.2011 №28-10/11к, від 03.06.2015 №03-06/15к відповідно до яких у період 28.10.2011 03.06.2015 ОСОБА_23 обіймала посаду директора ТОВ «Астен-МН» (а.с. 26 26 (зворот), том 2);
- карткою зі зразками підпису в Банк Велес, відповідно до якої ОСОБА_23 мала право підпису банківських документів ТОВ «Астен-МН» (а.с. 27, том 2);
- статутом ТОВ «Астен-МН», відповідно до якого управління діяльністю товариства здійснює директор (а.с. 28-33, том 2);
- договором № КТ 25 від 22.01.2014 про закупівлю апаратури записувальної і відтворювальної звуку і зображення (обладнання для відеоконференцзв?язку та ІР телефонії), укладеним між ДП «Інформаційний центр» та ТОВ «Астен-МН», додатковою угодою від 26.06.2014 № 1, додатковою угодою від 09.09.2014 № 2 та додатками до вказаного договору (а.с. 34-64, том 2);
- видатковими накладними, актами здачі приймання робіт (надання послуг) щодо постачання програмного забезпечення «TrueConf», виконання робіт та надання послуг ТОВ «Астен-МН» для ДП «Інформаційний центр» згідно умов договору № КТ 25 від 22.01.2014 (а.с. 65-70, зворот, том 2);
- погодженими рахунками-фактурами на оплату поставлених товарів, виконаних робіт та наданих послуг від ТОВ «Астен-МН» до ДП «Інформаційний центр» відповідно до договору №КТ-25 (а.с. 71-77, том 2);
- платіжними дорученнями ДП «Інформаційний центр», відповідно до яких на рахунки ТОВ «Астен-МН», відкриті в АТ «Банк Велес» та Столичній філії ПАТ «КБ Приватбанк», перераховано грошові кошти в сумі 18 872 270,50 грн, з яких 6 756 000 грн - оплата за програмне забезпечення «TrueConf», яке надає можливість одночасного користування «онлайн користувачам» в режимі відеоконференцзв?язку (унікальний код) та 5 971 172,5 грн за роботи щодо доставки, налагодження (монтажу) системи відеоконференцзв?язку та ІР телефонії, генерації програмного забезпечення, його інсталяції та налагодження, тестування системи, проведення навчання персоналу та подальшого його атестації (а.с. 78-84, том 2);
- актом приймання-передачі від 01.04.2014 між ДП «Інформаційний центр» та ТОВ «Іволга-2», відповідно до якого державне підприємство отримало програмне забезпечення TrueConf-Server на 200 користувачів (а.с. 97, том 2);
- протоколом огляду від 11.07.2017, відповідно до якого встановлено, що на серверному обладнанні ДП «НАІС» знаходиться програмне забезпечення «TrueConf», що надає можливість одночасного користування лише 200 онлайн користувачів (а.с. 87-89, том 2);
- листом компанії Trueconf ltd, згідно якого нею було реалізовано лише ліцензію на 200 користувачів № UA1AE ДП «Інформаційний центр» через британську компанію Ceterum Limited (а.с. 139-140, том 2);
- протоколом огляду речей від 18.04.2019 ,відповідно до якого на дисках, які отримані підрозділами міністерства юстиції при виконання договору № КТ25, знаходиться програмне забезпечення «TrueConf-Client_6.4.4» (а.с. 90-91, том 2);
- матеріалами виконання запиту про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Російської Федерації, відповідно до яких програмне забезпечення TrueConf Сlient можливо безкоштовно завантажити із офіційного сайту компанії або із серверної частини TrueConf Server (а.с. 241-251, том 2);
- договором від 27.05.2014 № 22/05-145 між ТОВ «Астен-МН» та ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» (постачальник) про закупівлю комплектів системи відеоконференцзв?язку (а.с. 101-102, том 2);
- договором № 1/09 від 25.09.2014 між ТОВ «Астен-МН» та ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» про постачання спеціалізованого програмного забезпечення (комп`ютерної програми) для роботи системи відеоконференцзв?язку (а.с. 103-104, том 2);

- виписками по рахунках ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» в АТ ПУМБ та АТ КБ «Приватбанк», згідно з якими ТОВ «Астен-МН» перераховано грошові кошти в сумі 6 004 905,6 за реалізацію програмного забезпечення для відеоконференцзв?язку за договорами 22/05-14 від 27.05.14 та №1/09 вiд 25.09.14; ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» перерахувало 366 055 доларів США (еквівалент 7 719 059 грн.) за поставлене програмне забезпечення «TrueConf» на рахунок компанії Ceterum Limited, № НОМЕР_7 , відкритий в AP ANLAGE & PRIVATBANK AG (Limmatquai 4 Zurich, Switzerland,) (а.с. 108-112, том 2);
- зовнішньоекономічним договором від 03.01.2014 № 03/01/2014 між ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» та Ceterum Limited про постачання 5 000 ліцензій програмного забезпечення Trueconf, актами постачання програмного забезпечення, складеними між ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» та компанією Ceterum Limited щодо постачання унікальних кодів, програмного забезпечення «TrueConf» (а.с. 128-136, том 2);
- електронними версіями актів приймання-передачі та видаткових накладних між ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» та ТОВ «Астен-МН» про нібито постачання програмної продукції «TrueConf» (а.с. 15-26, том 3);
- електронними листами від ОСОБА_21 та ОСОБА_9 , відповідно до яких вбачається наявність достатніх підстав вважати, що встановлення та налагодження систем відеоконференцзв?язку в підрозділах юстиції здійснювалось силами ДП «Інформаційний центр», а не ТОВ «Астен-МН» (а.с. 35-36, том 3);
- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка здійснила моніторинг підприємств для закупівлі обладнання ВКЗ, у яких можна було придбати комплекти обладнання необхідного для впровадження системи відеоконференцзв?язку, в подальшому протягом літа 2014 року у вказаних підприємств було придбано вказане обладнання та доставлено його (силами постачальників) до офісних приміщень ТОВ «Астен-МН», які знаходились в місті Києві по вул. Ярославів Вал та по вул. Володимирській (а.с. 65-72, том 3);
- договорами № 1-09/14 від 01.07.2014 та 2-10/14 від 01.10.2014 на між ТОВ «Астен-МН» та ОСОБА_19 , відповідно до яких останню залучено для надання технічної допомоги при виконанні договору № КТ 25 (а.с. 73-76, том 3);
- показаннями свідка ОСОБА_21 , який отримавши віддалений доступ до серверного обладнання, 21.10.2014 під відповідним логіном та паролем, здійснив налаштування параметрів програми «TrueConf Server» для генерації клієнтського програмного забезпечення «TrueConf Client 6.4.4», після чого згенероване програмне забезпечення «TrueConf Сlient 6.4.4» в кількості одного примірника ОСОБА_21 завантажив на комп`ютер та зробив копії більше ніж 1100 CD-R дисків та надав їх ОСОБА_19 (а.с. 77-81, том 3);
- договорами № 10/14-01 від 02.09.2014 та № 10/14-02 від 03.11.2014 між ТОВ «Астен-МН» та ОСОБА_21 , на підставі яких останнього залучено для надання технічної допомоги при виконанні договору № КТ 25 (а.с. 82-85, том 3);
- протоколом огляду документів від 03.10.2019, яким встановлено наявність достатніх підстав вважати, що роботи щодо доставки, налагодження (монтажу) системи відеоконференцзв`язку та ІР телефонії, генерації програмного забезпечення, його інсталяції та налагодження, тестування системи проведення, навчання персоналу та подальшого його атестації виконувались працівниками філій ДП «Інформаційний центр» у робочий час, а не ТОВ «Астен-МН» (а.с. 86-88, том 3);
- висновком судової комп`ютерно-технічної експертизи від 02.08.2019 №19/9/1-46/СЕ/19, відповідно до якого є технічна можливість завантаження програмного забезпечення TrueConf Сlient із офіційного сайту компанії або із серверної частини TrueConf Server, програмне забезпечення TrueConf Client є складовою програмного забезпечення TrueConf Server (а.с. 103-107, том 3);
- висновком судової почеркознавчої експертизи №52/1 від 20.03.2019, відповідно до якого договір №КТ25, додатки та додаткові угоди, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткові накладні до вказаного договору підписано ОСОБА_11 (а.с. 108-120, том 3);
- висновком комісійної судово-економічної експертизи від 18.12.2020 №1041/50001, відповідно до якого розмір збитків внаслідок перерахування грошових коштів на користь ТОВ «Астен-МН» по договору №КТ25 від 22.01.2014 в частині оплати за програмне забезпечення «TrueConf» (унікальні коди) за умови, що програмне забезпечення «TrueConf» (унікальні коди) є програмою «TrueConf-Client», яку можливо безкоштовно завантажити із програмного забезпечення «TrueConf Server», що перебувало у володіння державного підприємства та із офіційного сайту компанії «TrueConf», становить 6 756 000 грн. (а.с. 148-167, том 3), та іншими доказами в їх сукупності.
Так, згідно з наказом ТОВ «Астен-МН» від 28.10.2011 №28-10/11к ОСОБА_23 було призначено на посаду директора ТОВ «Астен-МН», згідно з наказом від 03.06.2015 №03-06/15к ОСОБА_23 була звільнена з даної посади за власним бажанням.
22.01.2014 було укладено договір № КТ 25 від 22.01.2014 про закупівлю апаратури записувальної і відтворювальної звуку і зображення (обладнання для відеоконференцзв?язку та ІР телефонії) між ДП «Інформаційний центр» та ТОВ «Астен-МН», в подальшому, до даного договору було укладено додаткові угоди № 1 та № 2, а також додатки до них, якими була змінена ціна договору, а також обсяг поставок, робіт та послуг, які підлягають виконанню.
Так, згідно з пп. 11.2.1 п. 11.2 Розділу ХІ Договору від 22.01.2014 № КТ25, факт поставки за договором підтверджується відповідним Актом та видатковою накладною, які готуються Виконавцем під час поставки та встановлення Товару підписується Замовником впродовж 3 робочих днів після отримання зазначених документів або протягом цього ж строку надаються зауваження до поставленого Товару.
Також підпунктом 11.2.3 пункту11.2 розділу ХІ Договору від 22.01.2014 № КТ25 передбачено, що після підписання відповідного Акту та видаткової накладної Сторонами зобов`язання Виконавця щодо поставки Товару вважаються виконаними у повному обсязі та належним чином.
За версією сторони обвинувачення, роль ОСОБА_7 у реалізації злочинного плану по заволодінню грошових коштів ДП «Інформаційний центр» як безпосереднього виконавця вчинення злочину полягала в наступному: за вказівкою ОСОБА_9 та з огляду на передбачені посадовою інструкцією директора ТОВ «Астен-МН» та фактично здійснювані нею повноваження, зокрема, щодо управління поточною діяльністю товариства, розпорядження його майном та грошовими коштами, створити видимість здійснення реальних господарських операцій щодо нібито постачання підприємствами по ланцюгу та отримання ДП «Інформаційний центр» обладнання системи відеоконференцзв?язку та ІР телефонії, програмного забезпечення у визначеній кількості, а також щодо нібито виконання робіт з доставки, встановлення, налагодження, монтажу та тестування системи з програмним забезпеченням, виконання послуг (навчання та атестація персоналу ДП «Інформаційний центр»), надати банківські реквізити для перерахування грошових коштів від ДП «Інформаційний центр» на рахунки ТОВ «Астен-МН», укласти договір із ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» щодо нібито закупівлі програмного забезпечення, яке в подальшому начебто продати ДП «Держінформ`юст», а отримані грошові кошти перерахувати на визначені ОСОБА_9 банківські рахунки підконтрольних юридичних осіб для отримання можливості розпорядитися ними та їх легалізувати.
Відповідно до матеріалів клопотання вбачається наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 як директор ТОВ «Астен-МН» від імені товариства уклала з ДП «Інформаційний центр» договір № КТ 25 від 22.01.2014 про закупівлю апаратури записувальної і відтворювальної звуку і зображення (обладнання для відеоконференцзв?язку та ІР телефонії), додаткові угоди до договору № КТ 25, підписала додатки до вказаного договору, від імені товариства, керівником якого вона була, укладено з ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» договір від 27.05.2014 № 22/05-145 про закупівлю комплектів системи відеоконференцзв?язку, договір № 1/09 від 25.09.2014 про постачання спеціалізованого програмного забезпечення (комп`ютерної програми) для роботи системи відеоконференцзв?язку, внесла завідомо недостовірні відомості до видаткових накладних, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених на виконання умов договору № КТ 25 від 22.01.2014 про закупівлю апаратури записувальної і відтворювальної звуку і зображення (обладнання для відеоконференцзв?язку та ІР телефонії), укладеного між ДП «Інформаційний центр» та ТОВ «Астен-МН», та своїм підписом затвердила відповідні документи (а.с. 65 (зворот), 67 - 70 (зворот), а саме:
- видаткової накладної № АС-0000002 від 01.07.2014 про нібито отримання 46 примірників ПЗ «TrueConf» на суму 276 000 грн;
- видаткової накладної № АС-0000007 від 01.09.2014 про нібито отримання 580 примірників ПЗ «TrueConf» на суму 3 480 000 грн;
- акту № 1 здачі приймання робіт (надання послуг) від 30.09.2014 про нібито прийняття робіт щодо доставки, налагодження, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяції та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу в кількості 440 шт на суму 2 333 321 грн;
- акту № 2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2014 про нібито прийняття робіт щодо доставки, налагодження, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяції та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу в кількості 181 шт на суму 959 843 грн;
- акту № 1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 27.01.2015 про нібито отримання 105 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, ПЗ TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 1 949 472 грн;
- акту № 2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.02.2015 про нібито отримання 227 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, програмного забезпечення TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 4 214 572 грн;
- акту № 3 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26.02.2015 про нібито прийняття робіт щодо доставки, налагодження, генерації ПЗ робочого місця ВКЗ, інсталяції та налагодження ПЗ, тестування системи, навчання персоналу та атестації навчання персоналу в кількості 5 шт на суму 26 515 грн;
- акту № 4 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 13.03.2015 про нібито отримання 130 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, ПЗ TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 2 413 632 грн;
- акту № 6 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.03.2015 про нібито отримання 38 комплектів обладнання систем ВКЗ та ІР-телефонії на базі ПК, ПЗ TrueConf», що надає можливість одночасного користування «онлайн-користувачам» в режимі ВКЗ та роботи з встановлення, налагодження та тестування системи з ПЗ з навчанням та атестацією персоналу на суму 705 523 грн.,
чим створила видимість здійснення реальних господарських операцій щодо (1) постачання ТОВ «Астен-МН» для ДП «Інформаційний центр» комплектів обладнання системи відеоконференцзв?язку та ІР телефонії, а також програмного забезпечення «TrueConf», у кількості 1126 штук (унікальні коди), яке за версією органу досудового розслідування із можливістю одночасного його використання в режимі ВКЗ 1 126 користувачами від ТОВ «Астен-МН» фактично на підприємство не постачалося, а під виглядом програмного забезпечення «TrueConf» до ДП «Держінформ`юст» передавалася клієнтська частина ПЗ «TrueConf Сlient 6.4.4» і у первинних документах були зазначені недостовірні відомості про це, зокрема, шляхом забезпечення ОСОБА_17 віддаленого доступу до серверного обладнання ДП «Інформаційний центр» ОСОБА_21 , останнім було здійснено налаштування параметрів програми «TrueConf Server» для генерації клієнтського програмного забезпечення «TrueConf Client 6.4.4», яке є безкоштовним (завантажується із програмного забезпечення «TrueConf Server», що перебувало у володіння ДП «Інформаційний центр», та із офіційного сайту компанії «TrueConf» (висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи від 02.08.2019 №19/9/1-46/СЕ/19, а.с. 103-107, том 3) та його подальшого розповсюдження на оптичних носіях інформації (більш ніж 1100 CD-R дисків) під виглядом унікальних кодів; (2) виконання робіт (встановлення, налагодження, тестування системи з програмним забезпеченням) та надання послуг (навчання та атестація персоналу ДП «Інформаційний центр») ТОВ «Астен-МН» перед ДП «Інформаційний центр» згідно умов договору № КТ 25 від 22.01.2014, технічну сторону якого (зокрема, передбачений договором перелік робіт, які підлягали виконанню з боку ТОВ «Астен-МН»), за версією органу досудового розслідування та відповідно до матеріалів клопотання (договори, укладені між ТОВ «Астен-МН» та ОСОБА_21 , між ТОВ «Астен-МН» та ОСОБА_19 , показання ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , тощо) фактично було виконано ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , а також працівниками ДП «Держінформ`юст», а не ТОВ «Астен-МН», за яким визначалося виконання відповідних зобов`язань.
Факт підписання саме ОСОБА_7 вказаних актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткових накладних, складених на виконання умов договору № КТ 25 від 22.01.2014, підтверджується також висновком судової почеркознавчої експертизи №52/1 від 20.03.2019 (а.с. 108-120, том 3).
Крім того, відповідно до матеріалів клопотання (а.с. 27, 108-112, том 2) вбачається наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 як директор ТОВ «Астен-МН», фактично здійснюючи передбачені посадовою інструкцією директора ТОВ «Астен-МН» повноваження, зокрема, щодо розпорядження його майном та грошовими коштами, маючи відповідно до карток зі зразком підпису від 05.12.2011 право «першого підпису» і розпорядження грошовими коштами по належним товариству рахунку № НОМЕР_2 в АТ «Банк Велес» та згідно картки зі зразком підпису від 07.11.2014 по рахунку № НОМЕР_3 в Столичній філії ПАТ «КБ Приватбанк», в період часу з 28.05.2014 по 19.12.2014 здійснила перерахування грошових коштів в сумі 6 004 905,6 грн., одержаних ТОВ «Астен-МН» за нібито поставку програмного забезпечення за Договором від 22.01.2014 №КТ25, на рахунки ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» за нібито реалізацію програмного забезпечення для відеоконференцзв?язку за договорами 22/05-14 від 27.05.14 та №1/09 вiд 25.09.14, а саме:
-28.05.2014 було перераховано 4 198 905,6 грн із призначенням платежу #D140528#; Передоплата за обладнання (системи ВКЗ) згідно договору 22/05-14 від 27.05.14р.;
-26.09.2014 було перераховано 1 260 000 грн із призначенням платежу «Оплата за програмне забезпечення для вiдеоконференцзв. зг. дог. № 1/09 вiд 25.09.14р.;
- 19.12.2014 було перераховано грошові кошти на загальну суму 546 000,00 грн із призначенням платежу «Оплата за програмне забезпечення для відеоконференцзв?язку зг. дог. №1/09 вiд 25.09.14р.,
чим підтвердила здійснення господарських операцій щодо постачання ТОВ «Зуївський Енергомеханічний завод» комплектів системи відеоконференцзв?язку, спеціалізованого програмного забезпечення (комп`ютерної програми) для роботи системи відеоконференцзв?язку для ТОВ «Астен-МН» за вказаними договорами поставки.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, той факт, що остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КПК України відповідно до ст. 12 та Примітки до ст. 45 КК України відноситься до категорії особливо тяжких корупційних злочинів.
При цьому, обставини здійснення підозрюваною ОСОБА_7 конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
За такого, обґрунтованість підозри щодо вчинення підозрюваної ОСОБА_7 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Наявність ризиків, та їх обґрунтованість
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Так, у клопотання детектив посилається на те, що наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення підозрюваною ОСОБА_7 дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_7 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема, про відсутність перешкод для ОСОБА_7 переховуватися за межами території України свідчить також і наявність паспорта громадянина України для виїзду за кордон (серія та номер НОМЕР_10 , виданий 09.10.2015, згідно відомостей, які містяться в інформаційній базі даних Державної міграційної служби України, протокол огляду від 07.02.2022, а.с. 54-55, том 1), за якими вона у 2015-2017 роках неодноразово виїжджала за кордон, згідно відомостей, отриманих з Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «АРКАН» (протокол огляду від 07.02.2022, а.с. 61 (зворот), том 1), що свідчить про обізнаність підозрюваної з правилами перетину державного кордону, що дає підстави для висновку про існування ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, згідно відомостей, отриманих з інформаційної системи ДФС України щодо нарахованих та виплачених доходів, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 54, 58-61, том 1) вбачається наявність у володінні ОСОБА_7 , її чоловіка та інших членів її сім`ї значних грошових активів, нерухомого майна.

Зазначені обставини свідчить про існування умов для життя підозрюваної ОСОБА_7 в умовах розшуку, можливості її переховування як на території України, так і за межами України.

Крім того, згідно відомостей, отриманих з Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «АРКАН» (протокол огляду від 07.02.2022, а.с. 61 (зворот), том 1), вбачається, що ОСОБА_7 разом із чоловіком ОСОБА_26 , двома дітьми (син ОСОБА_33 та дочка ОСОБА_34 ) покинула територію України 27.05.2017. в 04:14 рейсом № 1382 «Київ-Амстердам», дані щодо в`їзду на територію України відсутні, що також може свідчити про наявність у ОСОБА_7 та членів її сім`ї достатніх майнових ресурсів для проживання за кордоном протягом тривалого періоду.

Вищевикладені обставини, а також фактичне перебування за межами України та відсутність на території України належного на праві власності підозрюваній ОСОБА_7 та її чоловіку рухомого та нерухомого майна, що не спростовано матеріалами справи, свідчать про існування реальної можливості переховування підозрюваної від суду та органу досудового розслідування за кордоном з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім цього, слідчим суддею встановлено, що одночасно з вжиттям заходів щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 11.05.2022 органом досудового розслідування у відповідності до вимог ст.ст. 133, 135 КПК України засобами телефонного зв`язку (за допомогою додатків для передавання повідомлень ОСОБА_32 , «Telegram», «Viber») її батькам - ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , та її рідній сестрі, ОСОБА_31 , була направлена повістка про виклик ОСОБА_7 до детектива НАБУ ОСОБА_6 на 16.05.2022 для допиту в якості підозрюваної та вручення клопотання про застосування запобіжного заходу, яка була отримана відповідними особами згідно інформації, зазначеної у протоколі огляду відомостей, що містяться у додатках для передавання повідомлень «WhatsUp», «Telegram», «Viber» (а.с. 31-36, том 1), а також повістки про виклик ОСОБА_7 до детектива НАБУ ОСОБА_6 на 31.05.2022, на 02.06.2022, на 03.06.2022 для допиту в якості підозрюваної були вручені 27.05.2022 та 30.05.2022 керівнику житлово-експлуатаційної організації за місцем реєстрації ОСОБА_7 , а саме начальнику ЖЕД № 411 ОСОБА_29 , про що свідчить підпис останнього про отримання, однак на вказані виклики ОСОБА_7 до органу досудового розслідування не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що підозрювана ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та/або суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Ризик вчинення підозрюваною ОСОБА_7 дій, направлених на знищення, спотворення та приховання речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0003812 від 01.04.2015 р. існує та обумовлений тим, що на даний час органу досудового розслідування невідомо місцезнаходження оригіналів документів щодо нібито проведення господарських операцій між ТОВ «Астен-МН» та ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» (поставка програмного забезпечення від ТОВ «Зуївський енергомеханічний завод» до ТОВ «ТОВ «Астен-МН» ), що мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, а також ключів віддаленого доступу до управління банківськими рахунками ТОВ «Астен-МН».
Враховуючи те, що існує обґрунтована підозра щодо участі ОСОБА_7 у реалізації злочинного плану по заволодінню грошових коштів ДП «Інформаційний центр» в особливо великому розмірі, з урахуванням перебування ОСОБА_7 на посаді керівника ТОВ «Астен-МН» під час вчинення злочину, з огляду на роль ОСОБА_7 у реалізації вказаного злочинного умислу (виконавець), наведені обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрювана має можливість доступу до речей та документів, які мають доказове значення, та з метою приховування своєї злочинної діяльності та діяльності інших осіб, ОСОБА_7 може самостійно та/або за вказівкою інших причетних до вчинення злочинних дій осіб знищити, сховати або спотворити речові докази та/або оригінали документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на даний час органом досудового розслідування не встановлені та не виявлені.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).
В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.
За таких обставин ризик впливу на свідків, інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.
Так, ризик здійснення ОСОБА_7 впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні обумовлений, серед іншого, тим, що покази свідків (в тому числі ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , які наданими детективу показаннями засвідчили факт виконання ними належних ТОВ «Астен-МН» зобов`язань по договору № КТ 25 від 22.01.2014 про закупівлю апаратури записувальної і відтворювальної звуку і зображення (обладнання для відеоконференцзв?язку та ІР телефонії), укладеного між ДП «Інформаційний центр» та ТОВ «Астен-МН», керівником якого була ОСОБА_7 ) щодо обставин вчинення злочину, як і покази інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, мають істотне значення для даного кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_7 як підозрюваної, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 наділена потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на свідків/підозрюваних у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.
Наявність достатніх підстав вважати щодо існування ризику вчинення підозрюваною ОСОБА_7 дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не встановлено в ході судового розгляду.
Щодо наявності достатніх підстав вважати, що підозрювана виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, то слідчий суддя, зважаючи на положення ч. 6 ст. 193 КПК України, не вбачає підстав для перевірки існування таких обставин, враховуючи, що детектив звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 з підстав оголошення її у міжнародний розшук.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що підозрювана оголошена у міжнародний розшук.
Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Аналіз положень вказаної статті дає підстави зробити висновок, що у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або у разі оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, остаточно питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного вирішується після його затримання та доставки до суду, а за такого, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою підозрюваному, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або якого оголошено в міжнародний розшук, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч. 1 ст. 197 КПК України (шістдесят днів).
Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.
Слідчим суддею встановлено, що у зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_7 органу досудового розслідування невідоме, вона перебуває за межами України (відповідно до інформації з баз даних Державної прикордонної служби України ОСОБА_8 покинула територію України 27.05.2017 в 04:14 рейсом № 1382 «Київ-Амстердам» та відтоді не поверталась), не з`являється без поважних причин на виклик слідчого (у зв`язку із необхідністю проведення з ОСОБА_8 слідчих та процесуальних дій у відповідності до вимог ст.ст. 133, 135 КПК України 11.05.2022 засобами телефонного зв`язку, за допомогою додатків для передавання повідомлень «WhatsUp», «Telegram», «Viber», її батькам - ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , та її рідній сестрі, ОСОБА_31 , була направлена повістка про виклик ОСОБА_7 до детектива НАБУ ОСОБА_6 на 16.05.2022), постановою детектива НАБУ ОСОБА_6 від 17.05.2022 р. ОСОБА_7 оголошена у міжнародний розшук, здійснення розшуку підозрюваної доручено детективам Національного антикорупційного бюро України (а.с. 38, том 1).
Так, винесена слідчим або прокурором на підставі ст. 281 КПК України постанова про оголошення розшуку підозрюваного у подальшому є підставою для здійснення оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів, зокрема, таких видів розшуку: державного, міждержавного, міжнародного, тобто оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого обмеження за територією в межах держави або за межами України.
Виходячи з положень ч. 6 ст. 193 КПК України, під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно особи прокурор зобов`язаний довести наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.
Отже, положення чинного КПК України покладають на прокурора обов`язок надати докази на підтвердження оголошення підозрюваного, зокрема, у міжнародний розшук, та не зобов`язують прокурора доводити факт перебування такої особи в розшуку.
При цьому, чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у розшуці, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено детективом НАБУ ОСОБА_6 шляхом винесення постанови від 17.05.2022 про оголошення міжнародного розшуку підозрюваної ОСОБА_7 .
Фактично, дата винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення міжнародного розшуку підозрюваної - є датою оголошення підозрюваної у міжнародний розшук, а саме з цим фактом ч. 6 ст. 193 КПК України пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного.
Подальше скерування зазначеної постанови до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України для організації міжнародного розшуку підозрюваної є організаційним етапом такого розшуку і є наслідком виникнення такого юридичного факту як оголошення особи у міжнародний розшук.
Вказану правову позицію підтверджує зміст ст. 281 КПК України, яка визначає загальні правила оголошення у розшук і здійснення розшуку.
Так, за змістом вказаної статті, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова.
Таким чином, факт оголошення особи у розшук (міжнародний розшук як один з різновидів розшуку) підтверджується окремою постановою слідчого (детектива). Вказана умова в даному випадку була дотримана.
Частина 3 с. 281 КПК України передбачає, що у подальшому оголошений розшук здійснюється за відповідним доручення, але поняття «здійснення розшуку» не є тотожним поняттю «оголошення розшуку» за змістом статті 281 КПК України. Розшук здійснюється після його оголошення, при чому здійснення розшуку стосується вирішення організаційних питань, які вирішуються після його оголошення.
Постанова про оголошення особи в міжнародний розшук є єдиним доказом існування юридичного факту оголошення такої особи в міжнародний розшук в розумінні вимог ст. 281 КПК України та ч. 6 ст. 193 КПК України. При цьому, скерування даної постанови до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України є одним із можливих шляхів організації міжнародного розшуку, тобто є лише засобом здійснення такого розшуку (ч. 3 ст. 281) КПК України.
З огляду на наявність у матеріалах клопотання доказів оголошення міжнародного розшуку підозрюваної ОСОБА_7 відповідна постанова детектива НАБУ ОСОБА_6 від 17.05.2022 (а.с. 38, том 1), слідчий суддя дійшов до висновку, що детективом доведено факт оголошення міжнародного розшуку ОСОБА_7 .
Так, КПК України не передбачає особливостей оголошення особи у міжнародний розшук і не делегує нікому можливість встановлювати такі особливості підзаконними актами.
В свою чергу, слідчий (детектив) вправі здійснювати дії з розшуку підозрюваних осіб як в системі організації Інтерпол, так і поза нею.
Положення «Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол», затвердженої Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020 Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України, визначають, що однією з цілей міжнародного співробітництва з використанням інформаційної системи Інтерполу є установлення місцезнаходження осіб, які розшукуються. При цьому не зазначається, що виключно вказана Інструкція регулює питання встановлення місцезнаходження осіб, які розшукуються, зокрема оголошено їх міжнародний розшук. Крім того, КПК України не обмежує поняття міжнародного розшуку тільки міжнародним розшуком з використанням інформаційної системи Інтерполу.
Так, за змістом статті 2 Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу, вказана організація здійснює взаємодію всіх органів кримінальної поліції. Тобто, наявність або відсутність у вказаній організації відомостей про розшук певної особи, ще не свідчить, що особа не оголошена у міжнародний розшук, а може свідчити, що такий розшук не здійснюється цією організацією, але у цьому випадку компетентні органи відповідної країни для здійснення розшуку мають можливість звертатись напряму до інших країн відповідно до міжнародних угод.
Міжнародна організація кримінальної поліції Інтерпол лише дає змогу ефективно супроводжувати процес міжнародного розшуку та здійснювати криміналістичне, інформаційне, аналітичне, організаційне, методичне забезпечення такої діяльності.
Відсутність відомостей про скерування детективом постанови про оголошення у міжнародний розшук підозрюваної до організації Інтерпол, як і відсутність інформації в організації Інтерпол про розшук певної особи, не свідчить про те, що підозрювана не оголошена у міжнародний розшук, оскільки з наявністю/відсутністю такої інформації КПК України не пов`язує можливість/неможливість оголошення особи у розшук (міжнародний розшук).
Оскільки, детективом винесено постанову про оголошення міжнародного розшуку підозрюваної ОСОБА_7 , то можна зробити висновок, що ОСОБА_7 оголошена у міжнародний розшук.
Так, дійсно, до оголошення підозрюваної в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний був вжити заходів щодо встановлення її місцезнаходження у відповідності до положень ст. 281 КПК України, що детективом і було вчинено в межах наявних у нього повноважень на території України, а саме шляхом здійснення виїзду за місцем реєстрації ОСОБА_7 на території України та за місцем проживання батьків, а також за місцем їх роботи, шляхом направлення у відповідності до вимог ст.ст. 133, 135, 278 КПК України повідомлення про підозру та повісток про виклик підозрюваної членам її сім`ї, начальнику житлово-експлуатаційної організації за місцем реєстрації ОСОБА_7 , шляхом отримання відомостей з Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «АРКАН», щодо перетину підозрюваною кордону України, що спростовує доводи захисника.
Сторона захисту зазначає, що оголошення підозрюваної у міжнародний розшук можливий за умови наявності доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_7 від явки на виклик до слідчого, прокурора, та щоб існували підстави стверджувати, що підозрювана ухиляється від прибуття до детектива, необхідно належним чином її повідомити про виклик шляхом вручення повістки у спосіб, передбачений ч. 7 ст. 135 КПК України, як особі, яка проживає за кордоном.
В свою чергу, щоб детектив мав можливість вручити особі повістку про виклик в порядку міжнародного співробітництва (у спосіб, передбачений ч. 7 ст. 135 КПК України), органу досудового розслідування необхідно встановити точне місцезнаходження такої особи за кордоном, та саме для досягнення цієї мети таку особу необхідно оголосити у міжнародний розшук. За такого, внаслідок відсутності у органу досудового розслідування відомостей стосовно конкретного місцезнаходження ОСОБА_7 за кордоном, реалізація положень ч. 7 ст. 135 КПК України є неможливою, та в даному випадку доказами ухилення підозрюваної від явки до органу досудового розслідування є факт неприбуття без поважних причин до детектива, прокурора на виклики, здійснені за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання підозрюваної на території України, що матеріалами справи та прокурором в судовому засіданні доведено.
Посилання захисника на важкий стан психічного і психологічного здоров`я ОСОБА_7 та введення воєнного стану на території України як на підтвердження поважних причин неприбуття підозрюваної до України, зокрема, для проведення слідчих і процесуальних дій за її участю, слідчий суддя сприймає критично, оскільки, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що підозрювана ОСОБА_7 повідомляла детектива або прокурора про відповідні обставини в якості причини своєї неявки на виклики детектива.

Щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 за її відсутності.
З урахуванням вищевстановлених обставин кримінального правопорушення та наданих детективом доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваної у кримінальному провадженні №0003812 від 01.04.2015, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням обґрунтованих підстав вважати, що підозрювану ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, то слідчий суддя, виходячи з положень ч. 6 ст. 193 КПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 за її відсутності.
Таким чином, клопотання детектива підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 5 ст. 9, статтями 177, 183, 184, 193-194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Обрати щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше ніж через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляється ухвала.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1