Справа № 946/1613/22
Провадження № 1-о/946/1/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2022 року слідчій суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

30.06.2022 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою, якою просить переглянути ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 лютого 2022 року по справі №946/1613/22 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 30.03.2022 він отримав копію ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 лютого 2022 року по справі №946/1613/22 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії. Так, в ухвалі міститься твердження про надання дізнавачем СД Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 інформації про надходження до СД повідомлення про вчинення кримінального правопорушення 14.02.2022. Проте дане твердження дізнавача не відповідає дійсності.

Перевіривши заяву, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області

від 23 лютого 2022 року по справі № 946/1613/22 у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

30.06.2022 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою про перегляд ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 лютого 2022 року по справі № 946/1613/22 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області та зобов`язання вчинити певні дії за нововиявленими обставинами відповідно до ст.459 КПК України.

Так, системне, логічне й телеологічне тлумачення норм, що містяться в главі 34 КПК указує на те, що перегляду за нововиявленими обставинами підлягають не всі судові рішення, а лише ті, якими завершується розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.

По-перше, на це вказує зміст ст. 459 КПК України, частина друга якої визначає, що слід вважати нововиявленими обставинами: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Логіка і мета цієї норми, з огляду на її зміст, вказують на те, що процедура перегляду за нововиявленими обставинами має застосовуватися до тих судових рішень, якими завершено кримінальне провадження по суті та які, власне, й породжують певні кримінально-правові наслідки або констатують відсутність підстав для настання таких наслідків (вирок, ухвала про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, судові рішення судів апеляційної та касаційної інстанції щодо таких рішень).

Такий висновок цілком узгоджується із загальним законодавчим підходом до регламентації різних процедур перегляду судових рішень. Наприклад, чинне кримінальне процесуальне законодавство гарантує право на апеляційне оскарження судових рішень, якими завершено розгляд кримінального провадження по суті, однак лише в деяких, дуже обмежених, випадках передбачає можливість окремого апеляційного оскарження ухвал суду, що постановляються під час підготовчого судового засідання чи судового розгляду кримінального провадження і якими розгляд цього провадження не завершується по суті.

Більше того, логіка розміщення глави 34 у структурі КПК з урахуванням системного тлумачення норм цієї глави у сукупності з іншими нормами, що в цілому визначають процедуру судового провадження, призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Такий висновок ґрунтується на загально-правовому принципі остаточності судових рішень (res judicata), що знаходить відображення й у змісті відповідних положень інших процесуальних кодексів. Так, стаття 423 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що предметом перегляду за нововиявленими обставинами може бути лише судове рішення, яким закінчено розгляд справи. Аналогічні положення містяться в статті 320 Господарського процесуального кодексу України та статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Жодна норма КПК не містить указівки на можливість перегляду за нововиявленими обставинами ухвал слідчих суддів.

Так, у главі 34 КПК йдеться лише про «суд», тоді як «слідчий суддя» взагалі не згадується.

Стаття 260 КПК передбачає, що право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, мають учасники судового провадження. При цьому відповідно до положень ст. 3 КПК, яка містить визначення основних термінів КПК, чітко розрізняє стадії досудового провадження і судового провадження (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК) і визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК).

При цьому відсутність можливості перегляду за нововиявленими обставинами рішень слідчих суддів, ухвалених під час досудового розслідування, цілком компенсується іншими процесуальними механізмами (наприклад, необхідністю періодично переглядати обґрунтованість подальшого застосування запобіжного заходу, можливість подати слідчому судді клопотання про скасування чи зміну такого заходу, можливістю апеляційного оскарження окремих ухвал слідчого судді, можливістю заявити заперечення щодо законності ухвал слідчого судді в підготовчому судовому засіданні чи на стадії судового розгляду тощо).

Вказані висновки повністю узгоджуються із позицією ВП ВС від 03.02.2020р. по справі №522/14170/17 (в ЄРСР за №522/14170/18, реєстраційний номер рішення у Реєстрі 87424124).

Підстав для відступлення від обов`язкових для усіх судів, суддів, висновків ВС, слідчий суддя не вбачає.

Отже, відповідно до кримінального процесуального законодавства України, Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області не має права переглядати за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути вказану заяву заявнику.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу заявника, що він не позбавлений права повторно звернутися із скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з огляду на викладені ним у поданій заяві обставини.

Керуючись ст. ст. 459, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення суду повернути заявнику ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1