Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1684/20
Провадження № 1-в/542/8/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2022 року смт Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари подання провідного інспектора Полтавського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Нехвороща Машівського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, -

в с т а н о в и в :
Провідний інспектор Полтавського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням, в якому просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_5 та направлення його для відбування призначеного вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.02.2021 покарання з підстав неодноразового порушення останнім обов`язку, передбаченого статтею 76 КК України, - обов`язку щодо працевлаштування або звернення за направленням уповноваженого органу з питань пробації до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися та неявки на реєстрацію до органу пробації.
В судовому засіданні представник Полтавського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області подання підтримала, просила його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Пояснення надала аналогічні, викладеним у клопотанні.
Прокурор в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 пояснив, що не з`являвся на реєстрацію до органу пробації через відсутність коштів на проїзд. Крім того, вказав, що отримав травму спини, внаслідок чого не міг пересуватися. Зазначив, що орган пробації знаходиться у іншому населеному пункті. При цьому вказав, що неофіційно працює у населеному пункті за місцем проживання, наймається до людей для виконання різної роботи по господарству, має тимчасовий заробіток. Посилався на те, що не має можливості стати на облік як безробітний, оскільки втратив усі документи, які до цього часу не поновив. Вказував, що в подальшому буде з`являтися на реєстрацію до органу пробації та працевлаштується, належні висновки для себе зробив.
Заслухавши пояснення представника органу пробації, засудженого, думку прокурора, вивчивши матеріали подання та особової справи засудженого № 20, суд дійшов таких висновків.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Встановлено, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.02.2021 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі,
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання за вказані вище кримінальні правопорушення ОСОБА_5 визначено за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Згідно з приписами п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 був поставлений на облік до Новосанжарського районного сектору з питань пробації та постановою від 30.03.2021 йому призначено дні явки на реєстрацію- 1, 2 та 3 вівторок кожного місяця.
В поданні провідний інспектор посилалася, зокрема на обставини, які вже судом досліджувалися та яким надано судом відповідну оцінку, за результатом якої ухвалою суду від 21.12.2021 в задоволенні подання від 04.08.2021 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 було відмовлено.
Положеннями ч. 6 ст. 166 КВК України визначено, що у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Встановлено, що клопотання Полтавського РС № 6 філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області обгрунтовано неявками на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації засудженого ОСОБА_5 18.01.2022 та 01.02.2022, неявкою за викликом 25.01.2022 та неявкою на реєстрацію до центру зайнятості за направленням від 11.01.2022.
Інші обставини, що зазначені в подані органу пробації вже були предметом розгляду суду при вирішенні питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання. За результатами якого були постановлені ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.06.2021 та від 21.12.2021.
Водночас, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з`явився на реєстрацію 11.01.2022.
Крім того, засуджений ОСОБА_5 звертався до Новосанжарської районної філії Полтавського ОЦЗ 28.12.2021 за направленням від 21.12.2021, де отримав консультацію з роз`ясненням законодавства щодо працевлаштування.
При цьому судом встановлено, що роботи, зокрема, за місцем проживання засудженого чи неподалік від нього, останньому запропоновано не було.
Водночас, засудженому ОСОБА_5 було оголошено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.
При розгляді подання судом надано оцінку особі засудженого та його поведінці під час виконання вироку на підставі наданих доказів.
Судом встановлено, що засуджений за час іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягувався, нового кримінального правопорушення не вчинив, місця проживання не змінював.
Матеріалів щодо негативної характеристики засудженого до суду не надано.
За повідомленням відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 594/115/123/01-2022 від 27.01.2022, гр. ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за 4 квартал 2021 року не притягувався.
В судовому засіданні засуджений пояснив, що він не з`явився на реєстрацію, оскільки мав травму спини та не мав можливості вільно пересуватися. Щодо працевлаштування засуджений пояснив, що він працює без офіційного оформлення, має періодичні заробітки. Крім того, вказав, що не має можливості стати на облік для працевлаштування у зв`язку із втратою ним документів: паспорта громадянина України, ідентифікаційного коду.
Вказані обставини не були спростовано ініціатором подання та не є такими що свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Згідно з частинами 1-4 статті 166 Кримінального-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуття призначеного покарання.
Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Однак, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки поведінка засудженого не свідчить про злісне небажання останнього ставати на шлях виправлення, інших належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.
Судом встановлено, і таке підтверджується матеріалами особової справи, що засуджений протягом іспитового строку не вчинив нового кримінального правопорушення.
Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних, які б беззаперечно свідчили про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, а отже без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі.
За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи №20/2021 відносно ОСОБА_5 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність достатніх і переконливих підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, а тому у задоволенні подання слід відмовити.
Судом встановлено, що іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_5 було звільнено від відбування призначеного покарання на час розгляду подання не закінчився, а тому особова справа підлягає поверненню до Полтавського РС № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.
Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
У задоволенні подання провідного інспектора Полтавського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали оголошено о 10 год 00 хв 15 липня 2022 року.