Справа № 463/4460/22
Провадження № 1-кп/463/454/22
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

23 серпня 2022 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0002490 від 11.10.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

22 червня 2022 року з Офісу Генерального прокурора до Личаківського районного суду м.Львова поступив обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002490 від 11.10.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.
Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 23.06.2022 року по даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про направлення даного обвинувального акту до Львівського апеляційного суду для вирішення питання звернення Львівським апеляційним судом до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з поданням про направлення вказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів для визначення підсудності з тих підстав, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 вчинені не на території Личаківського району м.Львова, разом з тим, обвинувальний акт складено слідчим та затверджено прокурором в м.Києві, а тому, кримінальне провадження непідсудне Личаківському районному суду м.Львова.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому засіданні підтримав позицію щодо необхідності скерування обвинувального акту до Верховного Суду для визначення підсудності.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечили відносно скерування обвинувального акту до Верховного Суду для визначення підсудності.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України.

Скеровуючи обвинувальний акт до Личаківського районного суду м.Львова для розгляду, прокурор посилається на положення ч.9 ст.615 КПК України, однак не наводить мотивів відсутності об`єктивної можливості скерувати такий для розгляду в порядку визначеному ст.32 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Частина 9 ст.615 КПК України визначає, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеним до нього судом, що може здійснювати правосуддя, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

При цьому, аналізуючи в цілому положення ч.1 та ч.9 ст.615 КПК України можна дійти до висновку, що для скерування обвинувального акту для розгляду судом в межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування можливе за наявності двох підстав: введення воєнного стану та якщо відсутня об`єктивна можливість звернення до суду з обвинувальним актом в порядку визначеному ст.32 КПК України. При цьому, також слід врахувати місце закінчення досудового розслідування.
При визначенні поняття і форм закінчення досудового розслідування необхідно виходити з положень Глави 24 КПК України, яка регулює відповідні аспекти.
Зокрема, відповідно до положень ч.2 ст.283 КПК України, якими визначаються загальні положення закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Таким чином, як вбачається із змісту наведеної норми, певну форму закінчення досудового розслідування законодавець пов`язує з певною дією, яку зобов`язаний вчинити саме прокурор.
Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснювалось слідчим відділом Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань. Обвинувальний акт складено слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 20 червня 2022 року в службовому приміщенні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за адресою: м.Київ, вул.Симона Петлюри,15 та затверджений цією ж датою прокурором третього відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідувань органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 у службовому приміщенні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за адресою: м.Київ, вул.Симона Петлюри,15.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан. Вказаний Указ затверджено Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року. Воєнний стан продовжено Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року, які затвердженні Законами України № 2119- IX від 15 березня 2022 року, № 2212- IX від 21 квітня 2022 року, № 2263-IX від 22 травня 2022 року, № 2500-ІХ від 15.08.2022 року відповідно.
У відповідності до положень пунктів 3, 3-1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
До набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.
Звернення до суду з обвинувальним актом, що є однією із форм закінчення досудового розслідування, також відбулося з міста Києва, що підтверджено копією супровідного листа від 21.06.2022 року та конвертом про надіслання.
Таким чином, кримінальні правопорушення не вчинені на території Личаківського району м.Львова та досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчувалось на території Личаківського району м.Львова.
При цьому, відсутня інформація щодо призупинення роботи районних судів м.Києва у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.
Відповідно до вимог ч.1 ст.34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
У відповідності до положень ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Згідно з положеннями ч.3 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів із дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Враховуючи те, що кримінальне провадження за № 0002490 від 11.10.2018 року відповідно до положень ч.9 ст.615 КПК України непідсудне Личаківському районному суду м.Львова, інформація про призупинення роботи районними судами м.Києва відсутня, виникла необхідність направлення даного обвинувального акту до Львівського апеляційного суду для вирішення питання звернення Львівським апеляційним судом до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з поданням про направлення вказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів для визначення підсудності.
Разом з тим, суд звертає увагу, що звернення до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з поданням про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів відповідатиме практиці Касаційного кримінального суду Верховного Суду в аналогічній категорії справ, що відображено в ухвалі від 23 червня 2022 року у справі № 463/4167/22, ухвалі від 13 червня 2022 року у справі № 457/327/22, ухвалі від 09 серпня 2022 року у справі № 463/4393/22.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.32, 34, 314 КПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0002490 від 11.10.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, - направити з поданням Личаківського районного суду м.Львова до Львівського апеляційного суду для вирішення питання звернення Львівським апеляційним судом до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з поданням про направлення вказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1