Справа №№ 148/397/21
В И Р О К
Іменем України

08 липня 2022 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина в режимі відеоконференцзв`язку матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 10.02.2021 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Вапнярка, Томашпільського району, Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , гр. України, освіта середня, заміжня, не працює, не являється депутатом, судима:

- 25.06.2012, Тульчинським р/с за ст. 185 ч.1 КК України до 150 год. гром. робіт;
- 18.05.2021, Тульчинським р/с за ст. 185 ч.3, 75 КК України на 3 р. п/в з встановленням іспитового строку на 1 рік, ухвалою суду від 13.12.2021 направлено для відбування покарання, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи притягнутою до кримінальної відповідальності за вчинення нею 27.11.2019 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який вона на даний час засуджена вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 18.05.2021, що набув чинності, на шлях виправлення не стала, та діючи умисно, повторно, в період судового розгляду кримінального провадження, вчинила нове кримінальне правопорушення проти власності, за наступних обставин.

А саме, 06.02.2021 близько 14:00 ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні травматологічного відділення КП «Тульчинської ЦРЛ» Тульчинської міської ради, що розташована в м. Тульчин по вул. Леонтовича, 114, в коридорі побачила на вішалці жіноче пухове пальто із капюшоном чорного кольору, яке належало ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 , яка зайшовши на прийом до лікаря залишила у коридорі, після чого в останньої виник протиправний умисел спрямований на заволодіння вказаним вище майном.

Відповідно, ОСОБА_5 реалізуючи свій протиправний умисел на крадіжку чужого майна, діючи повторно, умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись в тому, що за нею ніхто не спостерігає та скориставшись цим, шляхом вільного доступу, викрала вказане вище пальто,ринкова вартість якого, станом на момент вчинення кримінального правопорушення становила 700 гривень.

Після вчиненої крадіжки, ОСОБА_5 одягла таємно викрадене нею майно та залишила приміщення лікарні, залишивши в подальшому останнє для власного користування, таким чином розпорядилась викраденим на власний розсуд та чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнала беззастережно та в повному обсязі. В судовому засіданні пояснила, що вказану крадіжку вона вчинила за обставин, які викладенні в обвинувальному акті. Вказані обставини нею повністю визнаються і не оспорюються. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та характерезуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.
Судом враховано, що у сторін не виникло сумнівів, клопотань та заперечень щодо належності та допустимості письмових доказів наданих стороною обвинувачення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, яким суд дав належну оцінку відповідно до вимог ст. 370 КПК України, дає суду підстави дійти обґрунтованого висновку про узгодження їх із принципом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій вияв як у положеннях ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.
Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення крадіжки повторно, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, в зв`язку з чим її дії вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого є визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, суспільну небезпеку скоєного нею кримінального правопорушення та ступінь тяжкості, особу обвинуваченого, яка за місцем проживання характеризується посередньо, висновок судово-психіатричного експерта № 50 від 22.02.2021, відповідно до якого ОСОБА_5 , на хронічне психічне захворювання не страждала, перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в останньої виявлені розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, що свідчить про її осудність.

Відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу, обвинуваченою вчинено нетяжкий злочин, наявністю пом`якшуючих та відсутністю обтяжуючих покарання обставин. В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції визначеної ст. 185 ч.2 КК України, яке остання повинна відбувати.

Разом з тим, враховуючи вирок Тульчинського районного суду від 18.05.2021, яким ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, із звільненням від відбування покарання та ухвалу суду від 13.12.2021, відповідно до якої останню відправлено для відбування покарання, остаточне покарання необхідно призначити на підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового зарахування покарання за попереднім вироком, зарахувавши в строк відбування остаточного покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Строк відбування остаточного покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з часу проголошення вироку, тобто з 08.07.2022.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 відбуває покарання за попереднім вироком, суд вважає, що до вступу вироку в законну силу, підстав для обрання запобіжного заходу не має.

Питання речових доказів судом вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати за проведення експертизи, суд вважає, що вони підлягають стягненню із засудженої в повному обсязі, в сумі 490,32 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 70 ч.4, 185 ч.2 КК України, ст. ст. 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, з врахуванням вироку Тульчинського районного суду від 18.05.2021, яким ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, із звільненням від відбування покарання та ухвалу суду від 13.12.2021, відповідно до якої останню відправлено для відбування покарання, остаточне покарання призначити на підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового зарахування покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі строком на три роки і один місяць, зарахувавши в строк відбування остаточного покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 за даним вироком рахувати з 08.07.2022.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 490,32 грн. (чотириста дев`яносто гривень 32 коп.) за проведення експертизи.

Речові докази:

- пухове пальто чорного кольору з капюшоном повернути потерпілій ОСОБА_7 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 19.02.2021 в кримінальному провадженні № 0000024 внесеному в ЄРДР від 10.02.2021.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: