Справа № 442/1881/22
Провадження № 1-кс/442/916/2022
УХВАЛА
про повернення клопотання

27 червня 2022 року місто Дрогобич Львівської області

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, -
в с т а н о в и в:

24.06.2022 ОСОБА_2 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду від 18.04.2022 на автомобіль марки «Ауді а4», д.н.з., НОМЕР_1 , який належить їй на праві приватної власності та передати вищезгаданий транспортний засіб на її відповідальне зберігання.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 16.06.2022 слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000245. Вважає, що на даний час відпали усі підстави для подальшого зберігання автомобіля.

Слідчим суддею встановлено, що до матеріалів клопотання окрім як самого клопотання не долучено жодних інших матеріалів.
Так, суб`єкт звернення посилається на той факт, що арешт був накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду від 18.04.2022, однак копію ухвали не долучено до матеріалів справи.
Крім цього, ОСОБА_2 зазначає, що 16.06.2022 слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000245. Копія даної постанови також відсутня у матеріалах справи.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України , міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

З положень ч. 6 ст. 9 КПК України випливає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу, котра визначає загальні засади кримінального провадження.

Так, в силу ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З аналізу ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація чому слід скасувати арешт. Також, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 , 170-174 цього Кодексу.

Частиною 9 статті 100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

В пункті 5 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття суд та слідчий суддя , визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

З моменту постановлення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, досудове розслідування є закінченим, а відтак слідчий суддя позбавлений правових підстав вирішувати питання про спеціальну конфіскацію поза межами досудового розслідування.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що до повноважень слідчого судді не відноситься розгляд клопотання про скасування арешту майна. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання. Крім цього, до матеріалів справи потрібно долучити докази, на підставі яких суд зможе перевірити доцільність і законність скасування арешту майна. Відтак, дане клопотання підлягає поверненню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 100,174 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна повернути без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що після закриття кримінального провадження питання про конфіскацію в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України підлягає вирішенню судом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області ОСОБА_1