Номер провадження: 11-кп/813/1761/22
Справа № 523/8535/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04.08.2022, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000022 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2022 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Грозний, Російської Федерації, громадянина Росії, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Роздільне Одеської області, громадянина України, із вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеса, громадянина України, із середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, відносно якого в Суворовському районному суді м. Одеси на розгляді знаходяться кримінальні провадження за ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 190 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,
встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04.08.2022постановленою під час підготовчого судового засідання задоволено клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.10.2022, без визначення розміру застави.

Окрім того, зазначеною ухвалою суду першої інстанції відносно обвинуваченого ОСОБА_11 також обрано запобіжний захід у вигляду тримання під вартою, який ніким не оскаржується.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням захисник обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - ОСОБА_10 подав апеляційні скарги, оскільки вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам матеріального права.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжні заходи з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Положеннями ч. 4 ст. 4221 КПК України визначено, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Захисник обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - ОСОБА_10 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг, в судове засідання не з`явився, засобами телефонного зв`язку повідомив, що в судове засідання прибути не зможе та просить розглянути апеляційні скарги без його участі та без участі обвинувачених.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності обвинувачених та їх захисника.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливим та необхідним апеляційний розгляд провести за відсутності захисника та обвинувачених.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Зважаючи на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 злочину, який скоєний за попередньою змовою з погрозою застосування насильства, а також можливої міри покарання, яка може йому бути призначена у разі визнання винними (у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна), колегія суддів вважає, що існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачені можуть здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований їм особливо тяжкий злочин.
При цьому, апеляційний суд враховує, що у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також існують ризики передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показів під час судового засідання, необхідність дослідження яких може виникнути під час судового провадження для з`ясування певних обставин справи, які покладені в основу обвинувачення, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також обставин та характеру вчиненого злочину, судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на даний час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати з огляду на зазначені апеляційним судом обставини.
Разом з тим, суд, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини та підстави, передбачені ст. 177, 178 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку не визначити розмір застави обвинуваченим, оскільки їм інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, що надає право суду не визначати розмір застави.
Таким чином, з урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, існування заявлених прокурором ризиків, беручи до уваги обставини вчинення інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 злочину, апеляційний суд вважає доводи захисника в частині можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу безпідставними, оскільки на даний час тримання під вартою обвинуваченого є виправданим, у зв`язку з наявністю публічного інтересу, який переважає над повагою до особистої свободи.
Інших доводів на спростування вищенаведеного апеляційному суду не надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має в тому числі право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновки суду, щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави відповідають вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтуються на матеріалах справи, а дані про обвинувачених та висунуте їм обвинувачення, дають підстави вважати, що на даний час існують зазначені районним судом ризики, які виправдовують тримання обвинувачених під вартою. Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинувачених та виконання ними своїх процесуальних обов`язків.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись статтями 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04.08.2022, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000022, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2022, відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4