У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.09.2022 Справа №607/11688/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщення зали судових засідань, клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0002207 від 02 листопада 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. ч. 1, 2 ст. 209 КК України про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Свидова Чртківського району Тернопільської області, українки, громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 терміном на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002207 від 02.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. ч. 1, 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з вересня 2019 року по 07.04.2022 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , та інші особи, діючи у складі організованої групи за допомогою мережі Інтернет, сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », месенджера «Telegram», інтернет-магазину під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », незаконно отримували, зберігали, перевозили з метою збуту та збували наркотичні засоби, особливо небезпечні наркотичні засоби, психотропні речовин та особливо небезпечні психотропні речовини у Тернопільській, Хмельницькій, Львівській та Івано-Франківській областях особам, які схильні до вживання вказаних речовин.

Метою продовження застосованого щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбачених ст.177 КПК України, а саме: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п.2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п.3 незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами продовження застосованого щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні тривалих злочинів в складі злочинної групи, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявністю зазначених ризиків.

07 квітня 2022 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.3 ст.307 КК України.

09 квітня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/4584/22 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.59 год. 06.05.2022 з визначенням застави у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480,00 грн.

06 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/5486/22 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002207 від 02 листопада 2020 року до шести місяців.

02 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/5333/22 продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 06.06.2022.

30 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/6335/22 продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 28.07.2022.

19 липня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/8950/22 продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 16.09.2022.

23.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий зазначає, що 01.09.2022 стороною обвинувачення завершене досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні і надано доступ до його матеріалів стороні захисту.

За таких підстав, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 та виконання нею процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинення інших злочинів, оскільки вказаній злочинній діяльності притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечила з приводу задоволення клопотання та зазначила, що ризики заявлені слідчим у клопотанні та підтримані у судовому засіданні прокурором не підтвердженні належними доказами.

Підозрювана ОСОБА_5 , яка брала участь у судовому засіданні дистанційно у режимі відеоконференції, підтримала доводи захисника.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002207 від 02.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. ч. 1, 2 ст. 209 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що з вересня 2019 року по 07.04.2022 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , та інші особи, діючи у складі організованої групи за допомогою мережі Інтернет, сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », месенджера «Telegram», інтернет-магазину під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », незаконно отримували, зберігали, перевозили з метою збуту та збували наркотичні засоби, особливо небезпечні наркотичні засоби, психотропні речовин та особливо небезпечні психотропні речовини у Тернопільській, Хмельницькій, Львівській та Івано-Франківській областях особам, які схильні до вживання вказаних речовин.

07 квітня 2022 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.3 ст.307 КК України.

09 квітня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/4584/22 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.59 год. 06.05.2022 з визначенням застави у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480,00 грн.

06 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/5486/22 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002207 від 02 листопада 2020 року до шести місяців.

02 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/5333/22 продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 06.06.2022.

30 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/6335/22 продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 28.07.2022.

19 липня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/8950/22 продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 16.09.2022.

23.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002207 від 02.11.2020 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України від 07.04.2022 р.; висновком аналітичного дослідження №8/19-00-08-00-16/ від 17.05.2022 р. «Про результати дослідження фінансово-господарської діяльності гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення та/або інших правопорушень за період з 01.09.2019 р. по 07.04.2022 р.; протоколом обшуку від 07.04.2022 р.; протоколом огляду мобільного телефону від 04.05.2022 р.; протоколом додаткового огляду мобільного телефону від 15.04.2022 р.; рапортом ст. о/у УБН в Тернопільській області ДБН НП України ОСОБА_11 від 02.11.2020 р.; протоколом огляду веб-ресурсу в мережі Інтернет від 11.10.2021 року; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової дії) негласне обстеження публічно недоступного місця від 21.05.2021 року; протоколами проведення негласної слідчої (розшукової дії) зняття інформації з електронних інформаційних систем від 29.07.2021 року; протоколами про проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки від 21.01.2021 року, 23.09.2021 року, 21.01.2022 року; висновками експертів № СЕ19/12021/1025МРВ від 10.02.2021 року, № СЕ19/12021/10003НЗПРАП від 08.12.2021 року, № СЕ19/12021/10005НЗПРАП від 24.11.2021 року, № СЕ19/12021/10007НЗПРАП від 26.10.2021 року, № СЕ19/12021/10001 НЗПРАП від 26.11.2021 року, № СЕ19/12021/9998 НЗПРАП від 25.10.2021 року, № СЕ19/12021/9997 НЗПРАП від 09.11.2021 року, № СЕ19/12021/9996НЗПРАП від 29.12.2021 року, № СЕ19/12021/9995НЗПРАП від 22.10.2021 року, № СЕ19/12021/9994НЗПРАП від 26.11.2021 року, № СЕ19/12021/9992НЗПРАП від 08.11.2021 року, № СЕ19/12021/9993НЗПРАП від 29.12.2021 року, № СЕ19/12021/9991НЗПРАП від 26.11.2021 року, № СЕ19/12021/9990НЗПРАП від 29.11.2021 року, № СЕ19/12021/9989НЗПРАП від 06.12.2021 року, № СЕ19/12021/9987НЗПРАП від 30.12.2021 року, № СЕ19/12021/9986НЗПРАП від 20.12.2021 року; № СЕ19/12321/9422-НЗПРАП від 10.01.2022 року, № СЕ19/12022/1101НЗПРАП від 15.02.2022 року, № СЕ19/12022/1099НЗПРАП від 16.02.2022 року; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) накладення арешту на кореспонденцію, її огляд і виїмка від 22.11.2021 року, 25.01.2022 року; 24.01.2022 року; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за особою від 17.02.2022 року; протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_12 від 13.01.2022 року; протоколами проведення негласної слідчої (розшукової дії) зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29.07.2021 року, 07.07.2021 року; 24.12.2021 року, 21.02.2022 року, 24.12.2021 року, 19.01.2022 року, 19.07.2021 року, 21.02.2022 року; протоколами огляду від 06.01.2022 року; листом ТОВ «ГлобалМані» № 971 від 07.12.2021 року «щодо надання інформації»; повідомленням про нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України від 23.08.2022; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри, а саме, лише посилання на оскарження повідомлення про підозру не свідчить про її необґрунтованість.

У зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , у слідчого виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду від 09.04.2022 про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 квітня 2022 року про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати й надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали при застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області вважав, що існує ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , який у відповідності до вимог ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Крім того ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зумовлений тим, що підозрювана, перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, насамперед не відшукані на даний час наркотичні засоби, психотропні речовини, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, грошові кошти, одержані від їх реалізації, також оскільки злочинна діяльність тісно пов`язана із мережею інтернет (здійснювалася дистанційним методом із застосуванням конспірації з метою не викриття злочинної діяльності) та вся інформація, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення знаходиться в мережі інтернет, яку можливо видалити дистанційним методом, маючи доступ до інтернет мережі, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст. 2 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від таких осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом. При цьому, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати. Окрім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, через мережу інтернет може повідомити інших невстановлених на даний час осіб своїх спільників, які приймають участь у вказаній злочинній діяльності, про розслідування даного кримінального провадження, вживати будь-яких заходів, спрямованих на унеможливлення встановлення їх органом досудового розслідування, впливати на них з метою ухилення ними від органу досудового розслідування та суду, ненадання ними показів чи надання показів в її користь тощо.

Крім того, ризик можливого вчинення підозрюваною ОСОБА_5 іншого кримінальне правопорушення стверджується тим, що остання не працює, не має постійного законного заробітку, не має на утриманні осіб, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місцях її проживання, а тому, з метою забезпечити себе матеріально може продовжити вчиняти подібні кримінальні правопорушення.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

Втім, за наведених вище обставин, на переконання слідчого судді, застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує унеможливлення продовження ОСОБА_5 злочинної діяльності.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя доходить висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваної ОСОБА_5 на свободу.

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, які на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено. Так, підозрюваною та її захисником не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.

Також, слідчий суддя враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, і відповідно до наданих доказів приймає до уваги, що у підозрюваної слабкі соціальні зв`язки, оскільки ОСОБА_5 неодружена та жодні особи на її утриманні не перебувають, а також, відсутність у неї офіційного місця роботи та відсутність доказів про негативний стан здоров`я підозрюваної, який би унеможливлював її перебування в умовах СІЗО. Відтак, слідчий суддя доходить висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі визнання її винною, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваної, характер вчинення кримінальних правопорушень та її роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваної та запобігти вказаним вище ризикам, а тому, вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

Також, слідчий суддя бере до уваги, що 01 вересня 2022 року, у зв`язку із тим, що зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, в порядку ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Враховуючи вищевикладене та ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

У процесі розслідування зазначеного кримінального провадження, 01 вересня 2022 року стороні захисту та підозрюваній повідомлено, що досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002207 від 02 листопада 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. ч. 1, 2 ст. 209 КК України, завершено, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту. Також роз`яснено, що відповідно до вимог ст. 290 КПК України, вони мають право ознайомитись з матеріалами досудового розслідування.

Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження має вагоме значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування, оскільки якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень ст. 290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Відтак, слідчий суддя дійшов до висновку, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 може бути продовжений в межах досудового розслідування на запропонований прокурором строк. Таке продовження строку запобіжного заходу необхідне для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Крім цього, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України). У свою чергу при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України).

Отже, застава (як альтернатива триманню під вартою) є складовою запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтованість її розміру (як еквіваленту триманню під вартою) підлягає перевірці щоразу при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, ухвалою слідчого судді від 09.04.2022 ОСОБА_5 визначено заставу в розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480,00 грн (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень). Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_5 , її матеріальний стан, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави.

При цьому, такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваної, однак водночас є суттєвим для її майнового стану та небажаним для втрати, а відтак, дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження та запобігання встановленим ризикам.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0002207 від 02 листопада 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. ч. 1, 2 ст. 209 КК України про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 слід задовольнити частково та продовжити на 52 (п`ятдесят два) дні строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, до 26 жовтня 2022 року, застосованого до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням застави у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480,00 грн (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень), відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 квітня 2022 року.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0002207 від 02 листопада 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. ч. 1, 2 ст. 209 КК України про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити на 52 (п`ятдесят два) дні строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням застави у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480,00 грн (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень), відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 квітня 2022 року.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 26 жовтня 2022 року.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити учасникам провадження, а також і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді оголошений 06 вересня 2022 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1