Справа № 201/2307/22
Провадження №1-кс/201/684/2022
У Х В А Л А
Іменем України
03 травня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції з Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 12.04.2022 року щодо слідчого Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ст. 364, ст. 365, ч. 1 ст. 396 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад скарги
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважену особу Дніпропетровської обласної прокуратури внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 12.04.2022 року відносно слідчого Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ст. 364, ст. 365, ч. 1 ст. 396 КК України. Втім уповноваженими особами відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення про кримінальне правопорушення) не внесені.

Вказує, що у слідчого Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження № 0000370 від 25.08.2021 року, внесеного до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Наголошує, що проводячи досудове розслідування, вказаний слідчий радиться з процесуальними керівниками, які здійснюють нагляд у цьому кримінальному провадженні, а тому скаржник вважає, що він є некомпетентним слідчим, не є незалежним і, користуючись службовою посадою, використовує своє службове становище в корисних цілях для себе та третіх осіб та перевищує свої службові повноваження, які полягають у порушеннях вимог ст. ст. 364, 365 КК України, щоби вигородити адвоката ОСОБА_5 від несення останнім кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000370 від 25.08.2021 року, внесеного до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Тому, на думку скаржника, в діях слідчого ОСОБА_4 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ст. 364, ст. 365, ч. 1 ст. 396 КК України.

Процедура та позиції сторін
У судовому засіданні скаржник свою скаргу підтримав, просив її задовольнити, надав пояснення, аналогічні її змісту.

Представник Дніпропетровської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України, та розглянути дану скаргу з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Відповідно до ст. 107 КПК України здійснювалося повне фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу.

Встановлені слідчим суддею обставини
Вислухавши пояснення скарження та дослідивши скаргу і додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Зі змісту скарги встановлено, що ОСОБА_3 12.04.2022 року подав до Дніпропетровської обласної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України відносно слідчого Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ст. 364, ст. 365, ч. 1 ст. 396 КК України.

Вказує, що у слідчого Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження № 0000370 від 25.08.2021 року, внесеного до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Наголошує, що проводячи досудове розслідування, вказаний слідчий радиться з процесуальними керівниками, які здійснюють нагляд у цьому кримінальному провадженні, а тому скаржник вважає, що він є некомпетентним слідчим, не є незалежним і, користуючись службовою посадою, використовує своє службове становище в корисних цілях для себе та третіх осіб та перевищує свої службові повноваження, які полягають у порушеннях вимог ст. ст. 364, 365 КК України, щоби вигородити адвоката ОСОБА_5 від несення останнім кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000370 від 25.08.2021 року, внесеного до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Тому, на думку скаржника, в діях слідчого ОСОБА_4 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ст. 364, ст. 365, ч. 1 ст. 396 КК України.

Законодавство, яке застосовується при вирішенні скарги
Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини, викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.
Отже, автоматичне внесення всіх заяв чи повідомлень про кримінальне правопорушення до ЄРДР не відповідає принципу процесуальної економії та негативно позначається на ефективності роботи слідчих.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення для того, щоб технічно внести дані відомості до відповідних розділів реєстру. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Так, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Отже, відповідній реєстрації підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які мають достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки - для злочинів з матеріальним складом.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Положення ст. 214 КПК України, перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви, після їх надходження до ОВС, підлягають розгляду останнім згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Розгляд скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, обумовлює необхідність дослідження самої заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для початку кримінального провадження.
В іншому випадку слідчий суддя виконував би абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до реєстру всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.
Аналізуючи наведені норми, слідчий суддя приходить до висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення злочину або кримінального проступку.
Враховуючи вищевикладене, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення, є наявність в такій заяві або повідомленні об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення за КК України. Відповідно, такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Відповідно до пункту 36 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 звернуто увагу, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Висновки
Скаржник наголошує, що проводячи досудове розслідування, слідчий радиться з процесуальними керівниками, які здійснюють нагляд у цьому кримінальному провадженні, а тому скаржник вважає, що він є некомпетентним слідчим, не є незалежним і, користуючись службовою посадою, використовує своє службове становище в корисних цілях для себе та третіх осіб та перевищує свої службові повноваження, які полягають у порушеннях вимог ст. ст. 364, 365 КК України, щоби вигородити адвоката ОСОБА_5 від несення останнім кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000370 від 25.08.2021 року, внесеного до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Разом з цим положення Глави 19 КПК України визначають форму та регламентують порядок проведення досудового розслідування, під час якого слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй професійній діяльності і несе відповідальність згідно з ч.1 ст. 40 КПК України за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, водночас прокурор, здійснюючи свої повноваження у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, як про це зазначено в п.4 ч.2 ст. 36 КПК України, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений ним строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному КПК України.

На думку слідчого судді, у даному випадку за своїм змістом та суттю заява про вчинення кримінального правопорушення не є заявою про кримінальне правопорушення, оскільки не містить даних, обставин та відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. В заяві фактично оскаржуються дії слідчого під час проведення досудового розслідування. Заявником наводяться власні міркування, які ґрунтуються на домислах, побудованих лише на власних переконаннях щодо тяганини в розслідуванні кримінального провадження.
Доводи скаржника, вказані ним у заяві про кримінальне правопорушення від 12.04.2022 р., характеризуються його особистою оцінкою і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої наявності складу кримінальних правопорушень, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України. Вона не містить даних, обставин та відомостей (час, місце, спосіб тощо), які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. В даній заяві фактично оскаржуються дії слідчого під час проведення досудового розслідування.
Також слід зазначити, що посилання скаржника на те, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма законодавства стосується лише процедури прийняття такої заяви.
Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою особою Дніпропетровської обласної прокуратури не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.
Слідчий суддя звертає увагу скаржника, що оскарження дій слідчого під час проведення досудового розслідування регламентовані нормами ст. 303 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Таким чином слідчий суддя в задоволенні скарги відмовляє за її необґрунтованістю та безпідставністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 12.04.2022 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її вручення учасникам провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1