Провадження №1-кп/523/848/22
УХВАЛА
про залишення без задоволення клопотання про закриття кримінального провадження
(повний текст)

21 березня 2022 року

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання вказаного прокурора від 03.09.2021 року про закриття кримінального провадження №0004082, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
07.09.2021 року на розгляд головуючого судді Суворовського районного суду м.Одеси, за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передано клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0004082, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, розгляд якого у підготовчому судовому засіданні призначено ухвалою судді від 07.09.2021 року.
Клопотання мотивовано тим, що відомості за фактом таємного викрадення невстановленою особою майна ОСОБА_4 та спричиненням останньому матеріальної шкоди у розмірі 14800 гривень, що мало місце 11.08.2017 року приблизно о 13:52 годині у приміщенні «Нова Пошта» за адресою: м.Одеса, вул.Семена Палія 82 (Дніпропетровська дорога) в м.Одесі, - внесені до ЄРДР 12.08.2017 року на підставі заяви ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а протягом досудового розслідування, яке тривало протягом 4 років, не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та станом на теперішній час закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, визначені у ч.1 ст.49 КК.
В підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, - не з`явився, внаслідок чого з метою дотримання розумності строків судового провадження та з урахуванням позиції прокурора, суд вирішив здійснити розгляд клопотання за відсутності зазначеної потерпілої.
Вислухавши у підготовчому судовому засіданні позицію прокурора Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, дослідивши додані до клопотання копії відповідних матеріалів, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Положення ч.ч.1, 2, 4 ст.284 означеного Кодексу встановлюють, що кримінальне провадження закривається в разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі (п.п.3-1 ч.1), а кримінальне провадження закривається судом з цієї підстави (п.п.1-1 ч.2) за клопотанням прокурора (абз.4 ч.4).
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.26 вказаного Кодексу, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх компетенції.
У ст.22 зазначеного Кодексу регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Діюче кримінальне процесуальне законодавство України не містить чітко визначеного переліку вимог до форми та змісту клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, але питання звільнення від кримінальної відповідальності розкрито у §2 Глави 24 «Закінчення досудового розслідування. Продовження строку досудового розслідування» КПК України, де у ст.287 закону викладені вимоги до клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності.
Втім, за ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу, до яких зокрема відноситься законність.
Отже, за переконанням суду, при складенні клопотання про закриття кримінального провадження в разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, прокурору за аналогією права слід було керуватися ст.ст.286-287 КПК України, задля дотримання форми і змісту зазначеного клопотання.
Проте, наведених вище вимог закону прокурором не дотримано, оскільки матеріали клопотання не містять відомостей на підтвердження повноважень дізнавача ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0004082, зокрема в розпорядження суду не надано відповідних постанов про призначення (визначення) групи дізнавачів й прокурорів у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості пересвідчитися у наявності передбачених законом повноважень вказаних осіб у цьому кримінальному провадженні та у проведенні досудового розслідування належними суб`єктами.
Згідно ж з ч.4 ст.288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку, а ч.1 ст.287 цього ж Кодексу передбачає, що у клопотанні прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності, поміж іншого, викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання підозри, розмір завданої кримінальним правопорушення шкоди та відомості про її відшкодування, а також вказуються докази, які підтверджують факт вчинення особою кримінального правопорушення, та відомості про ознайомлення потерпілого з клопотанням і його думка щодо можливості закриття кримінального провадження.
Втім, як слідує з розглядуваного клопотання, перед зверненням з цим клопотанням до суду прокурор зі складеним клопотанням потерпілого не ознайомив та його думку щодо можливості закриття кримінального провадження за наведеними у клопотанні підставами не з`ясував, а означене клопотання не містить викладу обставин, що перешкоджали органу досудового розслідування здійснити належне й в розумні строки розслідування наведених у витягу з ЄРДР відомостей щодо таємного викрадення майна потерпілого, з подальшим притягненням винних осіб до кримінальної відповідальності, що свідчило б про його ефективність та відповідало б завданням кримінального провадження, встановленим у ст.2 КПК України.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Наведені обставини, у взаємозв`язку з відсутністю в розпорядженні суду будь-яких відомостей щодо проведення комплексу певних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення, обумовлюють сумніви у належному, неупередженому і ефективному проведенні досудового розслідування даного кримінального провадження, а також у виконанні завдань кримінального провадження в частині вжиття достатніх заходів для притягнення до кримінальної відповідності винних осіб.
Так, згідно зі ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Втім, ЄСПЛ в рішенні у справі «Андрєєва проти України» від 29.01.2019 року зауважив, що згідно з усталеною практикою Суду, досудове розслідування має відповідати мінімальним стандартам ефективності, які включають в себе незалежність, належність і ретельність, оперативність і розумну швидкість, громадський контроль та участь заявників чи потерпілих.
Наряду із означеним, як вбачається з розглядуваного клопотання прокурора, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 цього Кодексу, відноситься до кримінальних проступків.
Втім, вказуючи у розглядуваному клопотанні на закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених у ч.1 ст.49 КК України, прокурор у даному випадку, зважаючи на те, що у цьому кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, помилково застосував зазначені положення закону України про кримінальну відповідальність та не урахував правові позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені у постанові від 05.04.2021 року по справі №328/1109/19, щодо кримінально-правового змісту ч.2 ст.49 КК.
Зокрема, у випадку не встановлення протягом досудового розслідування (дізнання) особи, яка вчинила кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), застосування до невстановленої особи диференційних строків давності, передбачених ч.1 ст.49 КК України (п.п.1, 2 у разі вчинення кримінального проступку два і три роки, відповідно), уявляється неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, а у такому разі, - слід керуватися загальними строками давності притягнення до кримінальної відповідальності, визначеними у ч.2 ст.49 цього ж Кодексу (з часу вчинення кримінального проступку 5 років).
Приймаючи до уваги наведені обставини, суд доходить висновку про необґрунтованість викладених у розглядуваному клопотанні доводів прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, в якому не встановлено особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, внаслідок чого означене клопотання підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст.2, 9, 22, 26, 284, 286-288, 314-315, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 від 03.09.2021 року про закриття кримінального провадження №0004082, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, - залишити без задоволення.
Копії ухвали направити до Суворовської окружної прокуратури м.Одеси, надати заінтересованим особам та про прийняте рішення повідомити потерпілого ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1