Справа № 405/2884/22
провадження № 1-кс/405/1403/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2022 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2020 року № 0000013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.1 та ч.3 ст. 362 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Мала Виска, Кіровоградської області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.
Слідчий в клопотанні вказує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України :
- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, які вже допитані або ті, які будуть допитані у цьому ж кримінальному провадженні.
- п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння підготовки до злочину та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні в т.ч. інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення;
- п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Досудовим розслідуванням встановлено, що існують підстави вважати, що у ОСОБА_7 відсутня повага до встановлених державою правил поведінки та норм моралі, однак наявна зухвалість та неповага до інших членів суспільства, здатність та схильність досягати своїх цілей злочинним шляхом, що свідчить про те, що ОСОБА_7 являється особою, що схильна до вчинення кримінальних правопорушень. Продовжити злочинну діяльність, оскільки у зв`язку зі специфікою правопорушень, вимагає елементарних навичок та відповідних соціальних зв`язків, та неможливість їх запобігання в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
У відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України обставинами, що необхідно врахувати при обранні запобіжного заходу є міцність соціальних зв`язків підозрюваного.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник підозрюваного та підозрюваний не заперечували щодо задоволення клопотання.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, врахувавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 07.02.2020, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 та ч. 3 ст. 362 КК України.
22.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 та ч. 3 ст. 362 КК України, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи з 2018 року на посаді державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації Маловисківської міської ради Кіровоградської області, розташованої за адресою: м. Мала Виска, вул. Спортивна, 6, маючи вищу юридичну освіту, виконуючи функції як державний реєстратор, маючи сертифікат, електронний підпис, захищений ключ, які видаються Міністерством юстиції України, діючи умисно з корисливих мотивів, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, але не пізніше восени 2019 року вступив в злочинну змову з групою осіб, організованою та керованою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направленої на придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою за наступних обставин.
Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , точної дати досудовим розслідуванням не встановлена, але не пізніше 2012 року, будучи головою Кіровоградської, на теперішній час Кропивницької районної державної адміністрації, державним службовцем спочатку 7-го, пізніше 6-го рангу державного службовця, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, був обізнаним з процедурою та порядком набуття безоплатного права власності на земельні ділянки державної та комунальної власності.
Зокрема, ОСОБА_8 знав чинний на 2012-2013 роки порядок безоплатного набуття у власність земельних ділянок державної та (або) комунальної власності.
Так у відповідності до:
-ст.ст. 22, 33 Земельного Кодексу України (в редакції, чинній на 2012 рік; далі - ЗКУ) землі сільськогосподарського призначення та надаються у користування громадянам, у т.ч. для ведення особистого селянського господарства; громадяни можуть мати на праві приватної власності земельні ділянки для ведення ОСГ;
-ст. 40 ЗКУ (в редакції, чинній на 2012 рік) громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва;
-ст. 81 ЗКУ (в редакції, чинній на 2012 рік) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, у т.ч. на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;
-ст. 118 ЗКУ (в редакції, чинній на 2012 рік) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної і комунальної власності для ведення фермерського господарства, особистого селянського господарства, садівництва, тощо у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідної районної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходження земельної ділянки;
-ст. 121 ЗКУ (у редакції, чинній на 2012 рік) громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства не більше 2 гектар;
-ст. 122 ЗКУ (у редакції, чинній на 2012 рік) районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність, у т.ч. сільськогосподарського використання;
-ст. 122 ЗКУ (у редакції, чинній на 2013 рік) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність;
-ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (в редакції станом на 2012 рік) місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону;
-ст. 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (в редакції станом на 2012 рік) голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них персональну відповідальність .
У ОСОБА_8 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном (земельними ділянками державної та комунальної власності) або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Для вказаних протиправних дій єдиним предметом вчинення злочинів, обрано об`єкти нерухомого майна земельні ділянки державної/комунальної власності на території Кропивницького (колишнього Кіровоградського) району Кіровоградської області.
Санкція частини 4 статті 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, та відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 та ч. 3 ст. 362 КК України, покарання за яке передбачене у вигляді позбавленням волі, та відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За практикою ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт с) пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, про те, що ОСОБА_4 міг вчинити злочин, передбачений ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.1 та ч.3 ст. 362 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколами проведення слідчих дій, допитами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та інших, допитами підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_4 речовими доказами - документами витребуваними на запити слідчого а також добровільно виданими слідчому, протоколами обшуку та вилученими внаслідок документами, протоколами тимчасового доступу до речей і документів, висновками експертів, інформацією та витягами з Державних реєстрів та іншими зібраними на даний час матеріалами провадження.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених:
- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною, з огляду на особу підозрюваної, визначає вірогідність переховування від органів розслідування та /або суду.
Підозрюваний ОСОБА_4 не затримувався в порядку ст. 208 КПК України.
Також слідчий суддя вважає доведеним існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України. З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт, які зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч.4 ст.358, ч.1, ч.3 ст.362 КК України, тяжкість покарання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, міцні соціальні зв`язки, наявність утриманців, постійне місце проживання.
Застосування до підозрюваного запобіжного заходу домашнього арешту за вказаних обставин та серйозністю висунутої проти нього підозри, встановлених ризиках, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та наявністю підстав для його задоволення.
Керуючись ст.ст.176-197, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід домашній арешт, який полягає у забороні останньому у період часу з 20.00 год. до 07.00 год. щоденно, до 20.07.2022 року, залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 20.07.2022 року наступні обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) утримуватися від спілкування з із потерпілими та свідками, даного провадження за винятком участі під час проведення слідчих дій;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Контроль за виконанням ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків покласти на Відділення поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області.
Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на нього обов`язків визначити до 20.07.2022 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13