Провадження № 1-кс/947/7948/22
УХВАЛА

17.08.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0001212 від 08.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся слідчий слідчого відділу Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
З клопотання слідчого вбачається, що вказане кримінальне провадження розпочато прокуратурою Одеської області на підставі заяви ОСОБА_4 , відповідно до якої він був спадкоємцем за заповітом 6/25 частин будинку АДРЕСА_1 , які належали його матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До смерті матері він проживав разом з нею в належній останній частині домоволодіння. За кошти його дружини, з дозволу матері, він демонтував старі будівлі та побудував нову будівлю двоповерховий житловий будинок. Після смерті матері до належного останній домоволодіння з`явилися його колишня дружина ОСОБА_6 , доньки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом зі своїми чоловіками та виселили ОСОБА_4 з вказаного приміщення.

Також у своїй заяві ОСОБА_4 вказує, що 21.03.2000 нотаріус ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 незаконно поза волею ОСОБА_5 (матері ОСОБА_4 ) скасувала заповіт на ім`я ОСОБА_4 , переписавши заповіт на ім`я ОСОБА_7 , що є неможливим, оскільки на день складання заповіту ОСОБА_5 через хворобу та фізичний стан не могла підписувати заповіт.

Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням ІНФОРМАЦІЯ_3 №367 від 28.07.1991 видано ОСОБА_5 6/25 частин домоволодіння, включаючи 2 житлових будівлі АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 02.01.1992 склала заповіт на все своє майно на користь ОСОБА_4 , який посвідчила за № 4-2639 в ІНФОРМАЦІЯ_4 у нотаріуса ОСОБА_9 .

У подальшому, ОСОБА_5 в ІНФОРМАЦІЯ_4 у нотаріуса ОСОБА_9 склала новий заповіт від 21.03.2000 за № 1-1018, яким скасувала заповіт від 02.01.1992.

Так, 21.03.2000 державний нотаріус ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 завірила заповіт ОСОБА_5 , відповідно до якого остання все своє майно, в тому числі домоволодіння АДРЕСА_1 , заповіла своїй онуці ОСОБА_7 . У подальшому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом РАГС ІНФОРМАЦІЯ_5 22.05.2000 № 5136, причиною смерті ОСОБА_5 був генералізований артеросклероз переважним ушкодженням сосудів головного мозку.

Крім того, відповідно до медичної документації ОСОБА_5 будь-якими психічними хворобами, слабоумством, або іншими розладами психічної діяльності не страждала.

З оригіналу амбулаторної медичної карти ОСОБА_5 вбачається, що 30.06.1995 по 17.05.2000 ОСОБА_5 лікарями не оглядалась, відповідних записів в її амбулаторній картці не робилось.

У подальшому, 17.04.2013 Третя ІНФОРМАЦІЯ_6 видала ОСОБА_7 свідоцтво на право спадщини за заповітом на 12/75 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту № 520 посмертної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 16.07.2004 захворювання ОСОБА_5 (захворювання серцево-судинної системи, порушення мозкового кровообігу у 1992 році) не призвели до розвитку у неї хронічного психологічного захворювання, слабоумства або іншого психічного розладу.

Допитаний 25.09.2017 у якості свідка ОСОБА_4 , по суті поставлених запитань показав, що ОСОБА_5 була його матір`ю, проживала за адресою: АДРЕСА_2 , та мала у власності 6/25 частин цієї будівлі. 02.01.1992 за № 4-2639, ОСОБА_5 склала заповіт на все своє майно на користь ОСОБА_4 , який посвідчила в ІНФОРМАЦІЯ_4 у нотаріуса ОСОБА_9 . У жовтні 1992 року у ОСОБА_5 стався інсульт з тяжкими наслідками. У період з 1992 по 1998 ОСОБА_4 з дозволу ОСОБА_5 побудував двоповерховий будинок біля квартири останньої, яку він зруйнував, який не узаконив. У вказаному будинку він проживав та постійно доглядав за ОСОБА_5 . Крім того, його колишня дружина та дві доньки з ними не проживали, однак спілкувались зі ОСОБА_5 .

З 1998 року ОСОБА_5 хворіла та з дому не виходила. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Після чого ОСОБА_4 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення спадщини, однак там йому стало відомо від нотаріуса ОСОБА_9 , що ОСОБА_5 склала новий заповіт від 21.03.2000 на користь ОСОБА_7 , якого зробити не могла, оскільки постійно знаходилась вдома. Вказаний заповіт оформлений на неіснуючу адресу АДРЕСА_1 .

Після чого, ОСОБА_4 подав позов до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Разом із тим, ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_7 від 30.12.2004 по цивільній справі №2-536/04 ОСОБА_4 відмовлено в задоволені подову до ОСОБА_7 , третя особа ОСОБА_10 , про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину.

25.09.2017 ОСОБА_4 визнано потерпілим у кримінальному провадженні.

22.07.2017 направлено запит до КП « ІНФОРМАЦІЯ_8 », щодо надання інвентаризаційних справ по квартирі АДРЕСА_3 та по будинку АДРЕСА_4 за вказаною адресою.

21.09.2017 направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо надання копій заповітів ОСОБА_5 .

На підставі вищевикладеного, для сприянню, організації якісного, повного, всебічного, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування у органу досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступі до копій матеріалів цивільної судової справи ІНФОРМАЦІЯ_7 №2-536/04 та справи № 520/3828/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , третя особа ОСОБА_10 , про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відомості в зазначених вище документах можливо використати як доказ, оскільки вони містять фактичні данні, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлять наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
В судове засідання слідчий не з`явився, разом з тим слідчим до клопотання було долучено заяву, в якій вона просила розгляд клопотання проводити за її відсутності.
Вказані документи знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, зокрема ту обставину, що отримати зазначені у клопотанні документи без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до документів не можливо, оскільки вони містять інформацію важливу для кримінального провадження та для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в рамках кримінального провадження, зокрема для підтвердження події кримінального правопорушення та можливої причетності до його вчинення конкретних осіб, слідчий суддя приходить до переконання, що шляхом надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з клопотанням, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи фізичних та юридичних осіб, про який йдеться в клопотанні.
На підставі вищевикладеного, враховуючи правове обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, ту обставину, що документи мають значення для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування зазначеного кримінального провадження, самі по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання сторони обвинувачення.
Керуючись ст.ст. 159, 163-166 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.
Надати дозвіл слідчому слідчого відділу Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 - на тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_5 , із можливістю ознайомлення з ними та вилученням завірених належним чином копій цивільних судових справ ІНФОРМАЦІЯ_7 №2-536/04 та справи № 520/3828/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , третя особа ОСОБА_10 , про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка знаходиться в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_7 , у тому числі акту № 520 посмертної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 16.07.2004 захворювання ОСОБА_5 .

Визначити строк дії ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів два місяці з дня постановлення ухвали
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1