Справа № 461/3862/22
Провадження № 1-кс/461/3103/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.08.2022 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
з участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри-

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_5 на повідомлення слідчого про зміну раніше повідомленої підозри. В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 15.02.2022 року у кримінальному провадженні №0000738 йому було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191 КК України. 15.07.2022 року йому змінили це повідомлення про підозру, згідно якої йому відведена роль пособника та зазначили, що вказані дії ОСОБА_7 зробив із ним за попередньою змовою групою осіб. Вважає, що це не відповідає дійсності та вчергове вигадано органом досудового розслідування, щоб підтвердити «законність» своїх попередніх дій стосовно нього. Стверджує, що він ніколи не вступав в будь-яку змову з ОСОБА_7 в тому числі попередню, як про це йдеться в підозрі, на вчинення будь-якого кримінального правопорушення, в тому числі, такого про яке йдеться у цьому провадженні і ніколи не був пособником його вчинення, зокрема шляхом усунення перешкод та надання засобів для вчинення злочину, про що йдеться у зміненій підозрі. Зазначає, що відсутня суб`єктивна сторона такого кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється, а саме прямий умисел, мотив і мета дій ОСОБА_5 , направлених на особисте збагачення чи збагачення третіх осіб у долі яких зацікавлений, тобто прямий корисливий умисел такий дій, що є кваліфікуючою ознакою ст.191 КК України, в тому числі через ч.5 ст.27 КК України, як пособника, оскільки виконавець і пособник, в даному випадку мали би бути охоплені єдиним умислом, метою і мотивом вчинення своїх дій, чого, як заявляє підозрюваний, не було в даному випадку взагалі.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 скаргу підтримав з мотивів наведених у ній. Зазначив, що строк звернення зі скаргою на повідомлення про підозру не порушений, оскільки саме повідомлення про підозру слідчого підозрюваному ОСОБА_5 вручено 15.02.2022 року, а 15.07.2022 року лише змінювалась така підозра відповідно до ст.289 КПК України, що вбачається із змісту цієї зміненої підозри.
У судовому засіданні підозрюваний скаргу підтримав з мотивів наведених у ній. Крім цього зазначив, що 15.07.2022 року відбулась зміна підозри, а не нова підозра, у зв`язку з чим термін на оскарження врученої йому підозри рахується з 15.02.2022 року. Наголошує, що кримінальне провадження відкрито 04.08.2021 р., за фактом розтрати посадовими особами ДП «Львіввугілля» за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем майна підприємства в особливо великих розмірах, в той же час коли так звана розтрата майна підприємства, про яку йдеться у врученому йому повідомленні про підозру, в т.ч. зміненому, за версією слідства відбулась тільки 09.08.2021р., що підтверджується платіжним дорученням 09.08.2021р. щодо перерахування 1 345 800,00грн., в т.ч. ПДВ 224 300, 00 грн. ПДП з рахунку відокремленого підрозділу ДП «Львіввугілля» на рахунок ПП «Фірма» Спецреммаш» на виконання умов діючого договору, укладеного між ДП «Львівугілля» і отримувачем коштів ПП «Фірма» Спецреммаш». Кримінальне провадження відкрито по одному факту, а письмове повідомлення про підозру вручено по іншому факту, по якому кримінальне провадження взагалі не відкривалося, і докази зворотного в матеріалах справи відсутні, що є грубим порушенням ч.2 ст. 214 КПК України та свідчить про незаконність врученої підозри та про неналежність і недопустимість всіх доказів, зібраних досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги. Зазначив, що з дня повідомлення про підозру, а саме з 15.07.2022 року, не пройшло двох місяців аби підозрюваний міг оскаржити дане повідомлення. Тому вважає, що скаргу підозрюваного ОСОБА_5 слід залишити без розгляду, як таку, що не відповідає вимогам ст.303 КПК України.
Заслухавши пояснення підозрюваного, захисника та прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчим суддею встановлено що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що СУ ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000738 від 04.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України.
15.02.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України в тому, що він виконуючи обов`язки директора з МТП, транспорту, тендерних закупівель і збуту продукції Державного підприємства «Львіввугілля», шляхом зловживання своїм службовим становищем 09.08.2021 вчинив розтрату майна ДП «Львіввугілля» на суму 1 345 000,00 грн з ПДВ.
15.07.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України. Згідно з зміненою підозрою ОСОБА_5 , виконуючи обов`язки директора з МТП, транспорту, тендерних закупівель і збуту продукції Державного підприємства «Львіввугілля» (далі ДП «Львіввугілля») , будучи пособником, діючи за попередньою змовою виконувачем обов`язків генерального директора Державного підприємства «Львіввугілля» (далі - ДП «Львіввугілля») ОСОБА_7 , 09.08.2021 вчинив розтрату майна ДП «Львіввугілля» на суму 1 345 000,00 грн. з ПДВ.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Слідчий суддя погоджується з доводами захисника що строки на звернення зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_5 не були порушенні, оскільки повідомлення про підозру відбулось 15.02.2022 року. З того часу пройшло більше двох місяців. Тому КПК України не забороняє оскаржити зміну підозри, яка відбулась після спливу цих двох місяців.
Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.
Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йоникайло проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Системний аналіз положень ст.ст. 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.
Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Зокрема, під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів та здійснення судового контролю в порядку ст.206 КПК України та ст. 303 КПК України.
Аналіз змісту ст. 368 КПК України та інших норм КПК України, вказує на те, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його в вчиненні, перевірка обсягу підозри вирішуються судом при ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.
Питання, які слідчий суддя повинен дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, повинні стосуватися перевірки наступних обставин:
1) чи не спростовані під час досудового розслідування з дня обрання запобіжного заходу (коли слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу з урахуванням обов`язкової наявності обґрунтованості підозри) докази, що давали підстави для підозри особи;
2) чи немає на день розгляду скарги підстав для визнання доказів недопустимими, в контексті положень ч. 4 ст.87 КПК України, зокрема якщо слідчим суддею буде встановлено, що будь-які докази, на яких ґрунтується підозра, були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, оскільки рішення про недопустимість доказів з інших підстав, може бути прийняте виключно судом за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.
З поданої скарги вбачається, що заявник фактично незгоден з підозрою у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю, при цьому просить її скасувати. Обґрунтовує свою незгоду тим, що в його діях відсутній умисел на вчинення кримінального правопорушення; відсутня суб`єктивна сторона такого кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється, а саме прямий умисел, мотив і мета дій , направлених на особисте збагачення чи збагачення третіх осіб, тобто прямий корисливий умисел таких дій, що є кваліфікуючою ознакою ст.191 КК України в тому числі через ч.5 ст.27 КК України, як пособника, оскільки виконавець і пособник, в даному випадку мали би бути охоплені єдиним умислом, метою і мотивом вчинення своїх дій, чого, як заявляє підозрюваний, не було в даному випадку .
Отже, заявник по суті просить слідчого суддю надати оцінку пред`явленій підозрі та фактично висловитися по суті пред`явленого обвинувачення, що може зробити тільки суд при розгляді справи по суті, прийнявши законне та обґрунтоване рішення, встановивши вину або невинуватість певної особи. Адже з огляду на доводи сторони захисту та заперечення сторони обвинувачення слідчим суддею не встановлено факту спростування під час досудового розслідування доказів, що давали підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України. Крім цього, очевидної недопустимості доказів на даній стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає.
Слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту щодо порушення вимог ч.2 ст.214 КПК України з наступних підстав. В доповнення до скарги підозрюваний зазначає, що в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри розтрата майна «за версією слідства відбулась тільки 09.08.2021 року». Але ці доводи підозрюваного спростовуються текстом повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри. В якому зазначено, що ОСОБА_5 вступив у змову щодо розтрати коштів «у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 09.08.20212».
Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги в частині скасування повідомлення про підозру, необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення скаргу підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами що не були присутні у судовому засіданні в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1