Справа № 372/162/21
Провадження 1-кп-64/22
ухвала

29 липня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в суді перебуває вказаний обвинувальний акт.
Ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обрано у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, надалі строки тримання під вартою продовжувались до 01 серпня 2022 року.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 обрано у виді домашнього арешту, який в подальшому ухвалою Обухівського районного суду Київської області було змінено з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт в період часу з 21-00 год. до 07-00 год. наступної доби, надалі строк дії обов`язків продовжувався до 01 серпня 2022 року.
На обвинуваченого ОСОБА_10 у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, ухвалою суду від 09 травня 2021 року було покладено обов`язки, а саме: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, чи перебуває без дозволу суду, повідомляти про зміну свого місця проживання, прибувати за кожною вимогою до суду, строк дії обов`язків визначено до 01 серпня 2022 року.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строком на 60 діб, клопотання про продовження строків дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_11 , а також клопотання про покладення певних обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_10 .
Захисники обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні проти клопотань прокурора про продовження строків дії раніше обраних запобіжних заходів заперечили в повному обсязі та просили відмовити в їх задоволенні.
Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в судовому засіданні підтримали думку своїх захисників в повному обсязі та просили відмовити в задоволенні клопотань прокурора.
Потерпілі та їх представник в судове засідання не з`явились.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строків дії раніше обраних запобіжних заходів, суд приймає до уваги наступне.
Згідно п.2 ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Станом на цей час завершити судове провадження до спливу продовженого строку тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою неможливо, оскільки станом на цей час розгляд кримінального провадження судом не завершено.
Заслухавши учасників кримінального провадження, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинувачених винуватими у інкримінованих злочинах, дані про їх особи, зокрема відсутність переконливих доказів про наявність сім`ї, відсутність офіційних місця роботи та джерела доходів, з огляду на те, що судове провадження по справі ще не закінчено, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від суду, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, суд вважає доцільним продовжити строки тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, зокрема з огляду на їх вік, рід занять, стан здоров`я, фактичні обставини справи, обраний раніше запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
При цьому зважаючи на недоведеність стороною захисту зміни всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків, які обумовлювали обрання та продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд вважає непереконливими і необґрунтованими доводи захисту, відсутніми достатні підстави для зміни їм запобіжного заходу, оскільки судом завершено розгляд кримінального провадження, а наявні ризики не зменшувались.
Доводи про суворість існуючого запобіжного заходу суд вважає необґрунтованими, оскільки вони належно оцінені чинними судовими рішеннями слідчого судді при обранні та продовженні дії запобіжного заходу.
Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які приймались до уваги при обранні та продовженні дії обраного запобіжного заходу суду не подавалось. Надані раніше докази відносно підстав для зміни запобіжного заходу вже оцінювались судом у чинних ухвалах, нових аргументів та доказів суду не представлено. Посилання на певну практику Європейського суду з прав людини суд вважає необґрунтованими, оскільки у цьому кримінальному провадженні зважаючи на сукупність наявних у справі доказів та враховуючи доводи всіх учасників процесу не вбачається достатньо підстав вважати тримання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою таким, що порушує його право, передбачене ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, оскільки саме такий запобіжний захід є обґрунтованим і достатнім для досягнення мети кримінального провадження.
Ризики, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу залишаються актуальними, оскільки станом на цей час розгляд кримінального провадження судом не завершено.
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів.
Враховуючи сукупність вказаних вище і повідомлених сторонами кримінального провадження обставин, суд вважає, що продовження тримання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою є виправданим, оскільки у даному випадку наявність конкретного суспільного інтересу щодо вирішення справи про вчинення суспільно небезпечних діянь превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Доводи сторони захисту про непричетність всіх обвинувачених про вчиненні інкримінованих їм злочинів потребують перевірки в межах судового розгляду, тому не можуть оцінюватись судом на цій стадії процесу та слугувати підставою для зміни або скасування запобіжних заходів.
Доводи про неналежний стан здоров`я ОСОБА_8 суд вважає недостатніми для зміни запобіжного заходу, оскільки наявні у матеріалах справи докази не містять відомостей про неможливість тримання під вартою обвинуваченого, а раніше судом неодноразово вживались достатні і адекватні заходи для забезпечення надання йому належної медичної допомоги, що знайшло відображення у чинних судових рішеннях та принесло позитивні результати відносно покращення стану його здоров`я. Додаткових обставин, які б вказували на неможливість утримання ОСОБА_8 в місцях попереднього ув`язнення судом не встановлено.
Таким чином, вбачаються достатні підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вирішуючи клопотання прокурора по продовження строку раніше обраного запобіжного заходу, суд приймає до уваги наступне.
Згідно п.2 ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Станом на цей час завершити судове провадження до спливу строку домашнього арешту ОСОБА_11 неможливо, оскільки станом на цей час розгляд кримінального провадження судом не завершено.
Заслухавши учасників кримінального провадження, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватими у інкримінованому злочині, дані про його особу, відсутність офіційних місця роботи та джерела доходів, з огляду на те, що судове провадження по справі ще не закінчено, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від суду, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, зокрема з огляду на їх вік, рід занять, фактичні обставини справи, обраний раніше запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_11 .
При цьому зважаючи на недоведеність зміни всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків, які обумовлювали обрання та продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 , суд вважає непереконливими і необґрунтованими, відсутніми достатні підстави для зміни йому запобіжного заходу, а наявні ризики не зменшувались.
Доводи про суворість існуючого запобіжного заходу суд вважає необґрунтованими, оскільки вони належно оцінені чинними судовими рішеннями слідчого судді при обранні та продовженні дії запобіжного заходу.
Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які приймались до уваги при обранні та продовженні дії обраного запобіжного заходу ОСОБА_11 суду не подавалось. Нових аргументів та доказів суду не представлено.
Ризики, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу залишаються актуальними, оскільки станом на цей час розгляд кримінального провадження судом не завершено.
Враховуючи сукупність вказаних вище і повідомлених сторонами кримінального провадження обставин, суд вважає, що продовження строку домашнього арешту ОСОБА_11 є виправданим, оскільки у даному випадку наявність конкретного суспільного інтересу щодо вирішення справи про вчинення суспільно небезпечних діянь превалює над принципом поваги до свободи особистості, тому вбачаються достатні підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Вирішуючи клопотання прокурора про встановлення обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 суд приймає до уваги наступне.
Згідно ч.6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Станом на цей час розгляд кримінального провадження судом не завершено.
Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують покладення на обвинуваченого процесуальних обов`язків, існують, оскільки поданими матеріалами підтверджується, судовий розгляд триває, особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Судом у цьому кримінальному провадженні вже покладались на обвинуваченого ОСОБА_10 певні обов`язки. Ухвалами суду продовжувався строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 до 01.08.2022 року, а саме:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати за кожною вимогою до суду.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_10 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, дані про його особу, з огляду на те, що судовий розгляд не завершено, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися суду, а також зважаючи на доведеність наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
Доводи прокурора ґрунтуються на наданих судді доказах і є достатніми для задоволення клопотань. Достатніх правових і фактичних підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора суд не вбачає. Доводи клопотань прокурора суд вважає переконливими. Підстав для задоволення клопотань сторони захисту суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 33, 176-178, 183, 194, 196-197 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишити тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор», продовживши строк тримання під вартою до 26 вересня 2022 року включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 залишити тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор», продовживши строк тримання під вартою до 26 вересня 2022 року включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 залишити нічний домашній арешт в період часу з 23-00 год. до 06-00 год., продовживши термін дії відповідних обов`язків до 26 вересня 2022 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 строк дії обов`язків у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави до 26 вересня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1