Справа № 761/6536/22
Провадження № 1-кс/761/3948/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2022 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні за №0000001 від 10.03.2022 за ч.3 ст. 212 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 з клопотанням про накладення у кримінальному провадженні №0000001 від 10.03.2022 за ч.3 ст. 212 КК України арешту на майно, що на праві власності належить ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат».

На обґрунтування клопотання зазначено, що Другим відділом детективів захисту економіки у фіскальній сфері Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 10.03.2022 за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» за ч. 3 ст. 212 КК України.

Установлено, що службові особи ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат», діючи за попередньою змовою з службовими особами оффшорної компанії «Osttor Beteiligungs-und Handelsgesellschaft mbH» (Австрія) та «Limpieza limited» (Кіпр), упродовж 2021 року здійснили реалізацію титанової сировини в адресу «Osttor Beteiligungs-und Handelsgesellschaft mbH» за умисно заниженою вартістю з метою заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток, яке призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету України коштів на суму понад 26 млн. грн., що є особливо великими розмірами.

Також у ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до відомостей у автоматизованій інформаційній системі ДПС України, у власності ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» перебуває наступне майно:

- трактор колісний (ідентифікатор об`єкта оподаткування № 70301316, взято на облік 14.01.2022, місцезнаходження об`єкта: Україна, Днiпропетровська обл., Василькiвський район, с. Новоандрiївка, вулиця Гагаріна, буд. 2/а);

- трактор колісний (ідентифікатор об`єкта оподаткування № 70301317, взято на облік 14.01.2022, місцезнаходження об`єкта: Україна, Днiпропетровська обл., Василькiвський район, с. Новоандрiївка, вулиця Гагаріна, буд. 2/а);

- трактор колісний (ідентифікатор об`єкта оподаткування № 70301318, взято на облік 14.01.2022, місцезнаходження об`єкта: Україна, Днiпропетровська обл., Василькiвський район, с. Новоандрiївка, вулиця Гагаріна, буд. 2/а);

- ангар (ідентифікатор об`єкта оподаткування № 4600005, взято на облік 17.01.2022, місцезнаходження об`єкта: Україна, Днiпропетровська обл., Василькiвський район, с. Новоандрiївка, вулиця Гагаріна, буд. 2/а);

- бочка/резервуар (ідентифікатор об`єкта оподаткування № 9300002, взято на облік 03.03.2020, місцезнаходження об`єкта: Україна, Днiпропетровська обл., Межiвський район, смт. Демурине (Межова), вулиця Котлярської, буд. 21);

- бочка/резервуар (ідентифікатор об`єкта оподаткування № 9300001, взято на облік 03.03.2020, місцезнаходження об`єкта: Україна, Днiпропетровська обл., Межiвський район, смт. Демурине (Межова), вулиця Котлярської, буд. 21);

- виробнича ділянка/майновий комплекс (ідентифікатор об`єкта оподаткування № 58700017, взято на облік 14.01.2022, місцезнаходження об`єкта: Україна, Днiпропетровська обл., Межiвський район, смт. Демурине, вулиця Котлярської, буд. 21);

- адміністрація/приміщення (ідентифікатор об`єкта оподаткування № 4200020, взято на облік 14.01.2022, місцезнаходження об`єкта: Україна, Днiпропетровська обл., Межiвський район, смт. Демурине, вулиця Котлярської, буд. 21);

- виробнича ділянка/ділянка (ідентифікатор об`єкта оподаткування № 58700007, взято на облік 14.01.2022, місцезнаходження об`єкта: Україна, Днiпропетровська обл., Межiвський район, смт. Демурине, вулиця Котлярської, буд. 21);

- транспортний засіб марки «КРАЗ 6510» (державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , тип: вантажний/самоскид-С);

- транспортний засіб марки «КРАЗ 6510» (державний номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , тип: вантажний/самоскид-С);

- транспортний засіб марки «КРАЗ 6510» (державний номерний знак НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_6 , тип: вантажний/самоскид-С);

- транспортний засіб марки «КРАЗ 6510» (державний номерний знак НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_8 , тип: вантажний/самоскид-С);

- транспортний засіб марки «КРАЗ 6510» (державний номерний знак НОМЕР_9 , номер шасі НОМЕР_10 , тип: вантажний/самоскид-С);

- транспортний засіб марки «КРАЗ 6510» (державний номерний знак НОМЕР_11 , номер шасі НОМЕР_12 , тип: вантажний/самоскид-С);

- транспортний засіб марки «ПАЗ 32053-07» (державний номерний знак НОМЕР_13 , номер шасі НОМЕР_14 , тип: бус-D);

- транспортний засіб марки «Chevrolet lacetti» (державний номерний знак НОМЕР_15 , номер шасі НОМЕР_16 , тип: легковий седан-В);

- транспортний засіб марки «ВАЗ 2121» (державний номерний знак НОМЕР_17 , номер шасі НОМЕР_18 , тип: легковий універсал-В);

- транспортний засіб марки «МАЗ 533702-246» (державний номерний знак НОМЕР_17 , номер шасі НОМЕР_19 , тип: вантажний/автокран);

- транспортний засіб марки «ВАЗ 21043» (державний номерний знак НОМЕР_20 , номер шасі НОМЕР_21 , тип: легковий універсал-В);

- транспортний засіб марки «ВАЗ 21043» (державний номерний знак НОМЕР_20 , номер шасі НОМЕР_22 , тип: легковий універсал-В);

- транспортний засіб марки «ЗАЗ 110557» (державний номерний знак НОМЕР_23 , номер шасі НОМЕР_24 , тип: легковий пікап-В).

У зв`язку з викладеним прокурор просив накласти арешт на вищевказані транспортні засоби, з метою їх збереження як речового доказу у кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не прибув, подав заяву, у якій просив здійснити розгляд клопотання за його відсутності, зазначивши, що клопотання підтримує у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов висновку про таке.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.

Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Зазначене положення Конституції покладене в основу однієї з засад кримінального провадження, сутність якої відображена у ст. 16 КПК України та передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається лише тимчасове вилучення майна.

Наведена засада гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими якого є можливість безперешкодного володіння, користування та розпорядження об`єктом права власності, допускається виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, навіть тимчасове обмеження права власності є фактичним позбавленням власника майна можливості на свій розсуд користуватися та розпоряджатися цим майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

З вищеназваною конституційною нормою кореспондуються положення ст. 2 КПК, якою до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Главою 2 КПК встановлені засади, тобто основоположні принципи кримінального провадження, до яких, серед інших, віднесені верховенство права (ст. 8 КПК), законність (ст. 9 КПК).

Так, кримінальним процесуальним законом наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу.

Сукупність наведених норм кримінального процесуального законодавства, їх внутрішній, змістовний зв`язок доводять, що будь-які процесуальні рішення, дії слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинені під час досудового розслідування, мають відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Враховуючи, що слідчий суддя має можливість встановити наявність у кримінальному провадженні певних обставин виключно з матеріалів поданого клопотання, на його ініціатора і покладається відповідний обов`язок.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що надані матеріали не містять будь-яких даних, які б підтверджували факт вчинення відповідного кримінального правопорушення та причетність до нього ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат».

Зокрема, до клопотання долучені витяг з ЄРДР, рапорт детектива, копії знімків екрану, висновок аналітичного дослідження, які не підтверджують наявність події та складу кримінального правопорушення за ч.3 ст. 212 КК України.

Отже, вказане з достатньою повнотою свідчить про недоведеність прокурором факту вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, вирішуючи питання про можливість використання вищезазначених транспортних засобів, як доказу у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 212 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що наведений чинник заслуговує на негативну оцінку через те, що останні не є предметом злочинних посягань, не набуті у результаті вчинення кримінального правопорушення, тому не можуть бути використані як доказ.

Таким чином, стороною обвинувачення не наведені правові підстави застосування ініційованого нею заходу забезпечення кримінального провадження, що у силу ч. 2 ст. 173 КПК є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись вимогами ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення у кримінальному провадженні №0000001 за ч.3 ст. 212 КК України арешту на майно, що на праві власності належить ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат», відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київської апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1