печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000181 від 18.01.2016, -

В С Т А Н О В И В :

19.07.2022 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000181 від 18.01.2016, яка полягає у нерозгляді клопотання від 05.07.2022 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особи про підозру на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України та не закритті кримінального провадження з тих самих підстав.

В своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 05.07.2022 він засобами офіційної електронної пошти звернувся до уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора із клопотанням про закриття кримінального провадження № 0000181 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особи про підозру. Протягом 3-х днів, тобто до 08.07.2022 включно, прокурор процесуальний керівник був зобов`язаний розглянути вказане клопотання та задовольнити його. Проте, протягом вказаного строку клопотання не було розглянуто та не було винесено з цього приводу постанову. Наразі закінчився строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Первинно ОСОБА_4 був повідомлений про підозру 02.12.2016, а тому згідно до вимог статті 219 КПК України строк досудового розслідування завершувався 02.02.2017.

24.01.2017 було продовжено строк досудового розслідування до 4-х місяців, а саме до 01.04.2017.

21.03.2017 було продовжено строк досудового розслідування до 6-ти місяців, тобто до 01.06.2017.

20.11.2018 постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 продовжено строк досудового розслідування до 10 місяців. Досудове розслідування неодноразово зупинялося та відновлювалося.

11.06.2021 кримінальне провадження було зупинено постановою слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області за погодженням із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2022 по справі № 757/12978/22-к було скасовано постанову про зупинення досудового розслідування від 11.06.2021. У зв`язку із цим строк із 11.06.2021 по теперішній час включається в строки досудового розслідування згідно до вимог ч. 5 ст. 219 КПК України.

Таким чином, за твердженням сторони захисту строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчився 10.08.2021 та не підлягає відновленню.

Захист посилається на вимоги п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, згідно до якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

В скарзі захисник просить: зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора процесуального керівника в кримінальному провадженні № 0000181 від 18.01.2016 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 05.07.2022 про закриття кримінального провадження № 0000181 від 18.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України відносно ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особи про підозру на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України; зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора процесуального керівника в кримінальному провадженні № 0000181 від 18.01.2016, закрити кримінальне провадження № 0000181 від 18.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України відносно ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особи про підозру на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Представник особи, в інтересах якої подано скаргу в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Адвокат ОСОБА_6 через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність адвоката ОСОБА_3 та представника Офісу Генерального прокурора. При цьому, слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю на стадії досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Зокрема, такий строк визначений ст. 220 КПК України, відповідно до якої, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідними доказами 05.07.2022 захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора із клопотанням про закриття кримінального провадження № 0000181 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особи про підозру на офіційну електронну пошту.

Протягом 3-х днів, тобто до 08.07.2022 включно, прокурор процесуальний керівник не розглянув подане клопотання.

Відтак скарга адвоката ОСОБА_3 в частині вимог щодо визнання незаконною бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000181 від 18.01.2016, яка полягає у нерозгляді клопотання від 05.07.2022 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особи про підозру на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню.

Розглядаючи вимогу про зобов`язання уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора процесуального керівника в кримінальному провадженні № 0000181 від 18.01.2016 закрити кримінальне провадження № 0000181 від 18.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України відносно ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особи про підозру на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 10 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до частини 4 статті 284 КПК України, прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій закрити кримінальне провадження.

Верховний Суд в постанові від 26.05.2020 по справі № 556/1381/18 висловив позицію, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК на будь-якій стадії процесу.

Слідчий суддя погоджується із тим, що закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування є не правом, а обов`язком прокурора.

Стороною захисту було надано розрахунок строків досудового розслідування, який було перевірено слідчим суддею та встановлено наступний перебіг.

ОСОБА_4 було повідомлений про підозру 02.12.2016 за ч. 4 ст. 190 та ч. 2 ст. 209 КК України.

24.01.2017 постановою першого заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_7 було продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, а саме до 01.04.2017.

21.03.2017 постановою першого заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_7 було продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 01.06.2017.

20.11.2018 постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 продовжено строк досудового розслідування до десяти місяців.

Під час досудового розслідування було прийнято низку постанов про зупинення та відновлення досудового розслідування, зокрема: 29.03.2017 зупинено та 15.04.2017 відновлено (16 днів не включається в строку), 15.04.2017 зупинено та 24.04.2017 відновлено (8 днів не включається в строку), 27.04.2017 зупинено та 15.05.2017 відновлено (17 днів не включається в строку), 17.05.2017 зупинено та 01.06.2017 відновлено (14 днів не включається в строку), 02.06.2017 зупинено та 22.06.2017 відновлено (19 днів не включається в строку), 23.06.2017 зупинено та 11.07.2017 відновлено (17 днів не включається в строку), 13.07.2017 зупинено та відновлено (7 днів не включається в строку), 21.07.2017 зупинено та 31.07.2017 відновлено (9 днів не включається в строку), 01.08.2017 зупинено та 09.08.2017 відновлено (7 днів не включається в строку), 10.08.2017 зупинено та 16.08.2017 відновлено (5 днів не включається в строку), 19.08.2017 зупинено та 31.08.2017 відновлено (11 днів не включається в строку), 01.09.2017 зупинено та 04.10.2017 відновлено (32 дні не включається в строку), 04.10.2017 зупинено та 17.10.2017 відновлено (12 днів не включається в строку), 18.10.2017 зупинено та 16.11.2017 відновлено (28 днів не включається в строку), 17.11.2017 зупинено та 28.11.2017 відновлено (10 днів не включається в строку), 29.11.2017 зупинено та 20.12.2017 відновлено (20 днів не включається в строку), 22.12.2017 зупинено та 24.01.2018 відновлено (32 днів не включається в строку), 26.01.2018 зупинено та 05.03.2018 відновлено (37 днів не включається в строку), 05.03.2018 зупинено та 05.04.2018 відновлено (30 днів не включається в строку), 06.04.2018 зупинено та 10.05.2018 відновлено (33 днів не включається в строку), 11.05.2018 зупинено та 14.06.2018 відновлено (33 днів не включається в строку), 15.06.2018 зупинено та 19.07.2018 відновлено (33 днів не включається в строку), 20.07.2018 зупинено та 20.08.2018 відновлено (30 днів не включається в строку), 21.08.2018 зупинено та 20.09.2018 відновлено (29 днів не включається в строку), 21.09.2018 зупинено та 24.09.2018 відновлено (2 дні не включається в строку), 25.09.2018 зупинено та 16.10.2018 відновлено (20 днів не включається в строку), 20.12.2018 зупинено та 04.01.2019 відновлено (14 днів не включається в строку), 04.01.2019 зупинено та 25.01.2019 відновлено (20 днів не включається в строку), 25.01.2019 зупинено та 07.06.2021 відновлено (132 дні та 2 роки не включається в строку), 11.06.2021 зупинено, але ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2022 по справі № 757/12978/22-к було скасовано постанову про зупинення досудового розслідування від 11.06.2021.

Відповідно до частини 5 статті 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею.

Вказаний перебіг зупинення та відновлення досудового розслідування підтверджується постановами про зупинення досудового розслідування від 29.03.2017, від 25.01.2019, від 11.06.2021, в яких перелічені прийняті під час досудового розслідування постанови про зупинення та відновлення досудового розслідування.

Судом прийнято до уваги, що не включається в строк досудового розслідування період зупинення провадження, який загалом становив 1407 днів (тобто 3 роки і 312 днів). Перебіг строку досудового розслідування розпочався з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_4 , тобто 02.12.2016, та з урахуванням продовження його до 10 місяців визначався до 02.10.2017. Враховуючи період, який не включається в строк досудового розслідування, кінцевою датою строку досудового розслідування є 10.08.2021.

Слідчим суддею враховано, що на момент розгляду скарги вже пройшло майже один рік, як строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні сплив.

Відповідно до ч. 5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Слідчим суддею враховано, що 25.01.2019 в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, згідно до якої ОСОБА_4 інкриміновано низку епізодів, відомості про які були внесені після 16.03.2018.

Таким чином внесення відомостей до ЄРДР за даним кримінальним провадженням відбувалося і після 16.03.2018 .

Згідно до пункту 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 р. пункт 10 частини 1 статті 284 КПК застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Судом враховуються правові висновки Верховного Суду, згідно до яких зміни, які були внесені в Кримінальний процесуальний кодекс Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 застосовуються до кримінальних проваджень, відомості про які були внесені після 16.03.2018, а в разі наявності декількох епізодів, об`єднаних в одному кримінальному провадженні, внесені зміни до КПК застосовуються також у випадку, якщо принаймні один епізод в об`єднаному кримінальному провадженні був внесений до ЄРДР після 16.03.2018 (постанова від 26.05.2021 по справі № 199/4574/20, постанова від 23.04.2020 по справі № 310/9496/19).

За змістом ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Враховуючи зазначене, суд вважає імперативним обов`язком сторони обвинувачення закрити кримінальне провадження № 0000181 від 18.01.2016 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особи про підозру на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому, в даному випадку жодної дискреції у сторони обвинувачення не може бути, оскільки Законом визначений єдиний варіант дій слідчого та прокурора в даному випадку, яким є прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до частини 4 статті 284 КПК України, прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Встановлені процесуальним законодавством строки являють собою своєрідний важіль дотримання правової дисципліни усіма учасниками процесу. За рахунок дотримання процесуальних строків забезпечується реалізація принципу правової визначеності і права на справедливий суд (що закріплений ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод).

Передбачений процесуальним законом обов`язок прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Враховуючи те, що сторона обвинувачення зволікає із дотриманням розумного строку досудового розслідування слідчий суддя вважає за можливе встановити 3 дні для виконання ухвали.

Згідно до вимог частин 1, 6 статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно до частини 1 статті 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 24, 28, 42, 36, 40, 46, 114, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000181 від 18.01.2016 - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора процесуального керівника в кримінальному провадженні № 0000181 від 18.01.2016 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 05.07.2022 про закриття кримінального провадження № 0000181 від 18.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, у порядку та строк, передбачений ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання проінформувати адвоката ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

Зобов`язати прокурора Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000181 від 18.01.2016 вчинити дію, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 283 КПК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Встановити уповноваженому прокурору для прийняття відповідного процесуального рішення, процесуальний строк у 3 календарних дні з моменту отримання ухвали за результатом розгляду клопотання.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1