Провадження № 1-кп/947/482/22
УХВАЛА
26.04.2022 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000812 від 03.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 303, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання заявника ОСОБА_8 про повернення майна власнику в якому просить суд: повернути рухоме майно - автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO 120 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_1 її власнику ОСОБА_8 .

14 жовтня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва проведено обшук в автомобілі Toyota Cruiser Prado 120 д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 , під час якого було виявлено та вилучено речі та документи, а також сам автомобіль Toyota Cruiser Prado 120 д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від нього.

Вилучені під час обшуку речі, документи, а також сам автомобіль Toyota Cruiser Prado 120 д.н.з. НОМЕР_2 було визнано постановою ГСУ НП України ОСОБА_9 від 23 лютого 2021 року речовим доказом та вирішено зберігати при матеріалах кримінального провадження, автомобіль марки Toyota Cruiser Prado 120 д.н.з. НОМЕР_2 зі зберіганням на стоянці для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Станційна, 27А.

Клопотання слідчого або прокурора про арешт Toyota Cruiser Prado 120 д.н.з. НОМЕР_2 до суду скеровано не було, арешт не накладався, це підтверджується тим, що разом з обвинувальним актом було надано реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження в якому був відсутній процесуальний документ, а саме ухвала слідчого судді про арешт майна.

Заявник ОСОБА_8 та представник заявника ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував проти клопотання вказуючи, що вказаний автомобіль може мати доказове значення або містити сліди правопорушення.

Крім того, до суду надійшло клопотання захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту на майно накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року.

27 жовтня 2020 року суддую Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки LEXUS LX 570 д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 на праві приватної власності та винесено ухвалу про накладення арешту на майно, з метою забезпечення конфіскації майна, як можливого виду додаткового покарання та запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчудження.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також, під час розгляду клопотання про накладення арешту майна, прокурором не було надано суду доказів на підтвердження того, що арештоване майно набуте в результаті вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.302 , ч.4 ст.28 ч.3 ст.303, ч.4 ст.28 ч.3 ст.209 КК України та є предметом кримінальних правопорушень.

Необхідно врахувати час перебування відповідного майна під обтяженням, зокрема з 2020 року ( більш ніж 2 роки) необхідність забезпечення його обслуговування для зберігання в належному технічному стані.

Необіхдно врахувати також, те , що ОСОБА_6 мешкає спільно з матірью гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є пенсіонеркою, інвалідом 3-ї групи, яка страждає важкими хронічними хворобами, у зв`язку з чим потребує постійного спостереження з боку медичних працівників та проходження лікування, пов`язаного з придбанням дорогих медичних препаратів.

Також значення має стан здоров`я обвинуваченої, яка тривалий час страждає рядом важких хронічних захворювань:

Згідно з наявною медичною документацією ОСОБА_6 з 2015 року поставлений діагноз: дилатаційна кардіоміопатія, відносна недостатність мітрального клапана 3й ст., відносна недостатність трикуспідального клапана 1й ст., гіпертензія в системі легеневої артерії, екстросистолічна шлуночкова іаритмія, СН. зі зниженою систолічною функцією лівого шлуночка, двосторонній гідроторакс, гідроперикард з малою кількістю випоту, внаслідок чого 04.02.2016 року в ІССГ ім. Н.Н.Амосова ОСОБА_6 було проведено оперативне втручання у вигляді пластики мітрального клапана та імплантації кільця у зв`язку з чим остання проходила тривале лікування в умовах стаціонару та обстеження.

Зважаючи на тяжкі захворювання ОСОБА_6 , погіршення стану здоров`я останньої зараз, незважаючи на тривалість лікування, а також тяжкі захворювання її матері, у зв`язку з чим є гостра необхідність використовувати автомобіль для пересування до лікувального закладу для проходження лікування, а також для явки до суду та інших потреб сім`ї.

За таких обставин вбачається, що на даний час в арешті вказаного майна відпала потреба й виходячи з даних що були здобуті під час досудового розслідування кримінального провадження, а відтак, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, вважає, що клопотання про скасування арешту майна, підлягає задоволенню.

Оскільки слідчим у клопотанні про накладення арешту на майно не було доведено відносно ОСОБА_6 ніяких фактів зазначених у клопотанні, а також і слідчим суддею в ході судового засіданні не було встановлені такі факти, вважає що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2020 року про накладення арешту підлягає скасуванню в частині накладення арешту на автомобіль , а майно негайному поверненню .

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала думку захисника та просила задовольнити клопотання.

Прокурор заперечував проти клопотання про скасування арешту майна, вказуючи, що вказане майно може підлягати конфіскації в разі встановлення вини обвинуваченої, тому просив відмовит у задоволенні вказаного клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими заявник ОСОБА_8 обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, взявши до уваги доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про повернення майна власнику підлягає задоволенню, з наступних підстав.

14 жовтня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва проведено обшук слідчим слідчої групи ГСУ НП України в автомобілі марки Toyota Cruiser Prado 120 д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_11 . Печерського районного суду міста Києва від 23 вересня 2020 року, під час якого було виявлено та вилучено речі та документи, а також сам автомобіль марки Toyota Cruiser Prado 120 д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від нього.

Згідно з ч.6 та ч.7 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановлює не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали, тобто фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її проголешення.

Клопотання слідчого або прокурора про арешт автомобіля марки Toyota Cruiser Prado 120 д.н.з. НОМЕР_2 до суду скеровано не було, арешт не накладався.

Враховуючи те, що сторона обвинувачення має в наявності всі документи, речі, носії вилученні під час обшуку автомобіля марки Toyota Cruiser Prado 120 д.н.з. НОМЕР_2 , які відповідно до ст.91 КПК України мають бути у сторони обвинувачення для доведення вини особи, яку слідцтво підозрює у скоєнні кримінального правопорушення відсутні подальші обставини для існування обмеження щодо користування на вказане майно, яке належить на праві власності ОСОБА_8 .

Щодо клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, суд дослідивши вказане клопотання та додаді до нього матеріали, якими захисник ОСОБА_5 обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту на майно підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що 27 жовтня 2020 року слідчим суддею Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_12 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_13 про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки « LEXUS LX 570» н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 якій належить ОСОБА_6 на праві приватної власності та винесено ухвалу про накладення арешту на майно.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також, під час розгляду клопотання про накладення арешту майна, прокурором не було надано суду доказів на підтвердження того, що арештоване майно набуте в результаті вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.302 , ч.4 ст.28 ч.3 ст.303, ч.4 ст.28 ч.3 ст.209 КК України та є предметом кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Важливе значення має стан здоров`я ОСОБА_6 , яка тривалий час страждає рядом важких хронічних захворювань: Згідно з наявною медичною документацією ОСОБА_6 з 2015 року поставлений діагноз: дилатаційна кардіоміопатія, відносна недостатність мітрального клапана 3й ст., відносна недостатність трикуспідального клапана 1й ст., гіпертензія в системі легеневої артерії, екстросистолічна шлуночкова іаритмія, СН. зі зниженою систолічною функцією лівого шлуночка, двосторонній гідроторакс, гідроперикард з малою кількістю випоту, внаслідок чого 04.02.2016 року в ІССГ ім. Н.Н.Амосова ОСОБА_6 було проведено оперативне втручання у вигляді пластики мітрального клапана та імплантації кільця у зв`язку з чим остання проходила тривале лікування в умовах стаціонару та обстеження.

Вбачається, що на даний час в арешті вказаного майна відпала потреба й виходячи з даних що були здобуті під час досудового розслідування кримінального провадження, а відтак, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що клопотання про скасування арешту на автомобіль марки « LEXUS LX 570» н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , ключі від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію на автомобіль, який належить ОСОБА_6 на праві приватної власності, підлягає задоволенню та поверненню власнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 170-174, 309, 369-372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання заявника ОСОБА_8 про повернення майна його власнику- задовольнити.

Повернути рухоме майно- автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO 120 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_5 її власнику ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_6 ).

Зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000812 від 03.09.2019 забезпечити повернення ключів від транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER PRADO 120 2007 року випуску, VIN: НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, а також сам транспортний засіб у строки та в порядку ч.3 ст. 172 КПК України.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту на майно - задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль марки "LEXUS LX 570" н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 на праві приватної власності накладений ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 27.10.2020 року та повернути власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1