Справа № 478/501/22 Провадження № 1-кп/478/49/2022
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
21 липня 2022 року . Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря : ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Piг Д н i п р о п е т р о в с ь к ої області, українця, громадянина України, здобувшого повну загальну середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, зареестрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 366-3 КК України,
ОСОБА_4 будучі суб`ектом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про з а п о б i га н н я к ору п ц i ї», умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» після звільнення з посади молодшого начальницького складу кримінальної виконавчої служби, якого згідно наказу начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія № 93» № 172 по о/с - 20 від 15.05.2020 року прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 - молодшого інспектора - к1нолога відділу охорони ДУ «Казанківська ВК № 93» було звільнено з органів Державної кримінально - виконавчої служби за власним бажанням. Який не подав після припинення діяльності щopiчнy декларацію за минулий piк умисно в nepioд з 1 січня 2021 року по 1 квітня 2021 року , шляхом заповнення на офіційному веб-сайтi Національного агентства, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 piк за формою, визначеною Національним агентством з питань запобігання корупції, хоча був письмово попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції », зокрема обов`язку, визначеного статтею 45 ЗУ «Про запобігання корупції» щодо подання декларації після звільнення за минулий рік.
Хоча його наказом начальника Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області № 22 по о/с від 14.05.2007 року було призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду i безпеки Казанківської виправної колонiї (№ 93). В подальшому наказом начальника начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93) № 114 о/с-17 в!д 04.09.2017 року його було призначено на посаду молодшого інспектора - кінолога відділу охорони ДУ «Казанківська ВК № 93». В подальшому наказом начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія № 93» № 172 по о/с - 20 від 15.05.2020 року прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 - молодшого інспектора - к1нолога відділу охорони ДУ «Казанювська ВК № 93» звільнено з органів Державної крим1нально - виконавчої служби за власним бажанням. Зг1дно з ч. 6 ст. 14 ЗУ «Про Державну кримінально - виконавчу службу України» прапорщик внутришньої служби належить до oci6 молодшого начальницького складу кримінально - виконавчої служби. Відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`ектами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового i начальницького складу кримінально - виконавчої служби. Згідно iз абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий piк.
Відтак, ОСОБА_4 є суб`ектом, на якого поширюеться дія Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом декларування тобто особою, яку законом зобов`язано подавати після припинення діяльності щopiчнy декларацію за минулий piк.
Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 366-3 КК України , ознаками якого є умисне неподання суб`ектом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції ».
15.07.2022 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України та згідно умов якої, сторони погоджуються, що:
- обвинувачений беззастережно визнав свою вину в інкримінованому злочині;
- обвинуваченому має бути призначене покарання за ст. 366-3 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 1 (один) рік.
- сторони розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за яке передбачено ст. 366-3 КК України і яке згідно ст. 12 КК України є є нетяжким злочином , яким шкода завдана державним та суспільним інтересам.
Відповідно до вимог ст. 474 КПК України у обвинуваченого з`ясовано, що він цілком розуміє свої права, наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання ним угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши відповідну угоду, суд приходить до переконання, що вона може бути затверджена.
Укладена угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підписана сторонами добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в самій угоді.
Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб, суспільних інтересів.
Права ОСОБА_4 під час укладення угоди дотримані, судом не встановлені очевидні ризики невиконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Дії ОСОБА_4 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, суд вважає можливим призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину .
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Цивільний позов не заявлено.
Питання щодо процесуальних витрат по справі суд вирішує, відповідно до вимог ст. 126 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України,
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого передбаченого ст. 366-3 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1887 гривень 80 копійок витрати, пов`язані із проведенням експертизи.
Речові докази: попередження про необхідність подання щорічної деклараци про майно, доходи, витрати i зобов`язання финансового характеру відповідно до ст. 12 ЗУ № 3206-VI «Про засади запобігання i протидії корупції», витяг iз ЗУ «Про запобігання корупції» № 1700-VII, та інформацію, де зазначено типи декларацій, та необхідність подання декларації про майно, доходи, витрати i зобов`язання фінансового характеру перед звільненням та після звільнення - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення виключно з підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України.

Суддя : ОСОБА_1