ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1498/22
Провадження № 1-кс/210/512/22

"19" травня 2022 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000540 від 05.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Новомосковськ Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-16.04.2003 вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки;

-20.05.2008 вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки;

-17.12.2008 вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, згідно ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк на 1 рік 1 місяць до вироку Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 20.05.2008;

-09.08.2012 вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, згідно ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк на 6 місяців до вироку Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 17.12.2008;

-03.10.2012 вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, згідно ч. 4 ст. 70 КК України покарання поглинуто покаранням за вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 09.08.2012 до відбування покарання строком на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

-11.04.2017 вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, ухвало Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.11.2017 вирок Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 в частині покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна залишено без змін;

-29.01.2018 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення на строк 1 рік, згідно ч. 4 ст. 70 КК України покарання поглинуто покаранням за вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 до відбування покарання строком на 7 років з конфіскацією майна. 23.11.2021 звільнений по відбуттю строку покарання.

ВСТАНОВИВ:
19 травня 2022 року в провадження слідчого судді надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчим вказано, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи неодноразово судимим, останній раз 29.01.2018 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення на строк 1 рік, згідно ч. 4 ст. 70 КК України покарання поглинуто покаранням за вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 до відбування покарання строком на 7 років з конфіскацією майна, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Президентом України підписано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні, на підставі чого з 05:30 години 24 лютого 2022 року у Україні запроваджено воєнний стан, у період якого 16.04.2022 близько 14:00 години ОСОБА_5 перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , де під час телефонної розмови ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 побачив належний їй мобільний телефон марки «Xiaomi» Redmi 7A, чорного кольору, та в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що його дії носять таємний характер, скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_8 , а також відсутністю інших свідків та очевидців, діючи повторно, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiaomi» Redmi 7A, чорного кольору, s/n НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , 2/32 GB, який на момент викрадення знаходився в лівій кишені куртки останньої.
В подальшому, ОСОБА_5 , разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, у зв`язку з чим своїми діями, завдав ОСОБА_8 майнової шкоди сума якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1080 від 10.05.2022 становить 1541,25 грн.
Діяння ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавлення волі та строк від п`яти до восьми років.

У зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, таких як переховування від слідчого, прокуратури та суду, незаконний вплив на потерпілих, свідків, інших учасників провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий клопотав про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до підозрюваного ОСОБА_5 .
В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 , та його захисник, кожен окремо заперечували проти клопотання у повному обсязі, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Так, матеріалами клопотання встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та запровадженням воєнного стану згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, відповідно до якого 07 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство». Даним Законом було внесено зміни до низки статей Кримінального кодексу України, а також посилено покарання передбачене статтею 185 (крадіжка), даний злочин доповнився кваліфікуючою ознакою скоєння в умовах воєнного стану, тому діяння ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавлення волі та строк від п`яти до восьми років.

19.05.2022 року на підставі зібраних доказів у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного діяння.

В ході досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є підставою для вказаної обґрунтованої підозри, а саме:

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ;

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

-протокол огляду місця події від 09.05.2022;

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протокол огляду документа від 16.05.2022;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_8 .

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя доходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може застосовуватись до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором в судовому засіданні були обґрунтовані та доведені наступні ризики:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, санкція статті, за якою пред`явлено підозру ОСОБА_5 передбачає покарання до 8 років позбавлення волі, тому побоюючись реального терміну ув`язнення, у випадку визнання його винним, останній може переховуватись від органів досудового розслідування, суду.
2.незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може здійснювати психічний та фізичний тиск на нього з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

3.ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, підтверджується тим, що ОСОБА_5 є особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, неодноразово засуджений до реального терміну ув`язнення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).

Згідно статті 5 §1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому, приймаючи рішення по суті клопотання суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що вину у вчиненому діянні він повністю визнає, а також бажає відшкодувати спричинені ним збитки. Крім того, на його утриманні перебуває вагітна цивільна дружина. В судовому засіданні підозрюваний повідомив суду, що він офіційно працевлаштований на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та його заробітна плата є єдиним доходом сім`ї.

Вказані обставини слідчим та прокурором в судовому засіданні не спростовані.

Водночас вказана поведінка підозрюваного свідчить про те, що він бажає стати на шлях виправлення.

Крім того, ОСОБА_5 має постійне місце мешкання за фактичним місцем реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , має вагітну цивільну дружину, а також, як раніше було зазначено є працевлаштованим, що свідчить на наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

З огляду на вищевказане положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, приймаючи рішення по суті даного клопотання, зважаючи на особу підозрюваного, який має постійне місце мешкання, вчиняє дії направлені на швидке розслідування злочину, вину у скоєному не заперечує, доходжу висновку про недоведеність прокурором неможливість обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а також необхідності відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі, доходжу висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Крім того, з метою забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України необхідно зобов`язати ОСОБА_5 :

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом;

- не відлучатися цілодобово з помешкання за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до районного відділу Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Водночас, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_5 є офіційно працевлаштованою особою, доходжу висновку про можливість надання останньому права залишати місце проживання у період дії домашнього арешту, якщо це пов`язано з виконанням трудових обов`язків на офіційному місці працевлаштування згідно офіційно встановленого графіку виходу на роботу.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000540 від 05.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000540 від 05.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком дії на 60 днів, тобто до 18 липня 2022 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі зобов`язання:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом;

- не відлучатися цілодобово з помешкання за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до районного відділу Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Дозволити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання у період дії домашнього арешту, якщо це пов`язано з виконанням трудових обов`язків на офіційному місці працевлаштування згідно офіційно встановленого графіку виходу на роботу.
З метою перевірки та контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на відділення поліції №7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській областіобов`язки щодо проведення перевірок за місцем мешкання останнього.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 18.07.2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1