Справа № 308/4224/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/133/22 за апеляційною скаргою прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.04.2022.
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано вказаний запобіжний захід строком на 60 днів до 31.05.2022 включно з визначенням застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн., щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгорода, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.332 КК України.
Цією ж ухвалою у разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави на нього покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду ( АДРЕСА_1 ); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні.
З клопотання вбачається, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000076 від 30.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.
Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стало повідомлення від Управління СБ України в Закарпатській області про те, що на території Закарпатської області групою осіб здійснюється переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних громадян України за підробленими документами.

-2-

В ході подальшого здійснення досудового розслідування встановлено, що 28.03.2022 (точного часу в ході досудового розслідування наразі не встановлено) ОСОБА_6 , реалізовуючи злочинний умисел на одержання грошових коштів, за сприяння ним у незаконному переправленні ОСОБА_9 через державний кордон України, шляхом надання засобів та усуненням перешкод, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, в ході телефонної розмови з ОСОБА_10 , виказав останньому вимогу про надання грошових коштів у сумі 20000 євро, за організацію ним незаконного переправлення через державний кордон України.

Надалі, 02.04.2022 близько 14 год. 30 хв. в ході особистої зустрічі з ОСОБА_10 в с.Розівка Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_6 підтвердив дійсність своїх намірів за грошові кошти в сумі 20000 євро, організувати переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України шляхом виготовлення документів про непридатність останнього до військової служби, а також забезпечення через своїх знайомих в Державної прикордонної служби України безперешкодного перетину державного кордону України.

В подальшому, ОСОБА_6 реалізуючи єдиний злочинний умисел на отримання від ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 20000 євро за організацію переправлення останнього через державний кордон України, близько 15 год. 02.03.2022, надав ОСОБА_10 довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 №2237 від 30.03.2022 про непридатність ОСОБА_9 до військової служби із виключенням з військового обліку та довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 №573 від 30.03.2022 про те, що ОСОБА_9 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, як такий, що визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку, при цьому запевнив, що через наявні зв`язки серед представників Державної прикордонної служби України зможе забезпечити безперешкодний перетин ОСОБА_10 державного кордону України в пункті пропуску «Лужанка» при пред`явленні останнім вищевказаних документів, при цьому зауважив, що обумовлену суму коштів ОСОБА_10 повинен передати не особисто, а через ОСОБА_11 .

Надалі, близько 21 год. 02.03.2022, ОСОБА_12 безперешкодно перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Лужанка» та на виконання вищевказаних вимог ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 20000 євро за організацію переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України були передані ОСОБА_11 .

Вищевказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.332 КК України.

З цих підстав та враховуючи наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та існування ризиків: переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, пов`язаного з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України в умовах воєнного стану, слідчий ставив питання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивувала тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років та існуванням ризиків того, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів

-3-

досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, які вже встановлені, а також їх родичів з метою дачі ними показань на його користь, може перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження, шляхом підшукування осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання та вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України в умовах воєнного стану. Також слідчий суддя врахувала дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який є працездатним, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його триманню під вартою, не страждає, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення в умовах воєнного стану та створює негативні наслідки політичного, економічного та соціального характеру, які настають у результаті неконтрольованої міграції, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. При визначенні, згідно ч.3 ст.183 КПК України щодо ОСОБА_6 застави, слідчий суддя врахувала положення ч.5 ст.185 КК України, згідно яких розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину становить від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_6 та прийшов до висновку про визначення щодо підозрюваного ОСОБА_6 застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн.., яка на її думку буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків визначених КПК України.
В апеляційній скарзі, прокурор просить ухвалу слідчого судді від 04.04.2022 скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В обгрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає про незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_6 в частині визначення розміру застави, оскільки її розмір не відповідає тяжкості та суспільній небезпечності кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , обставини якого створюють йому репутацію зухвалої, схильної до протиправної діяльності особи, яка своїми протиправними діями вводила в оману правоохоронні та контролюючі органи, створила передумови для вчинення іншими особами кримінальних правопорушень. Також, слідчим суддею не враховано реакцію суспільства та соціальні наслідки кримінального правопорушення, що вчинив ОСОБА_6 , який з метою особистого збагачення, під час дії на території України воєнного стану та проведення загальної мобілізації, організував незаконне переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України, чим фактично створює передумови для вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.336 та 358 КК України. Наслідками таких дій є зрив проведення загальної мобілізації, ухилення громадян України від виконання ними Конституційних обов`язків щодо захисту суверенітету й територіальної цілісності України, підрив боєздатності армії Збройних Сил України в умовах прямої збройної агресії Російської Федерації. Серед громадян України може скластися хибне враження безкарності, недолугості правоохоронної системи в цілому, а також може створити передумови для вчинення громадянами аналогічних кримінальних правопорушень. Водночас, слідчий суддя, при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначаючи заставу - 80 розмірів

-4-

прожиткового мінімуму для працездатних осіб (198 480 грн.), не врахував той факт, що не отриманий ОСОБА_6 незалежно від його волі дохід становить 20000 євро (643520 грн.), який більш ніж втричі перевищує визначений слідчим суддею розмір застави.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 про безпідставність апеляційної скарги та обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.77 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.04.2022 відповідає не в повній мірі.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000076 від 30.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.
02.04.2022 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст.208 КПК України та 03.04.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.04.2022, за клопотанням старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, при вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка, і ніким із учасників судового провадження не оспорюється.

-5-

Відповідно до положень ст.ст.177,183 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків чи іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, мотив та спосіб його вчинення, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняла до уваги слідчий суддя.
Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що визначений слідчим суддею розмір застави, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

-6-

Відповідно до вимог п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд бере до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, обставини вчинення якого створюють йому репутацію зухвалої, схильної до протиправної діяльності особи, яка своїми протиправними діями вводила в оману правоохоронні та контролюючі органи, створила передумови для вчинення іншими особами кримінальних правопорушень.

Також, апеляційним судом враховується реакція суспільства та соціальні наслідки вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, який з метою особистого збагачення, під час дії на території України воєнного стану та проведення загальної мобілізації, організовує незаконне переправлення громадян України призовного віку через державний кордон України, чим фактично створює передумови для вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.336 та 358 КК України. Наслідками таких дій є зрив проведення загальної мобілізації, ухилення громадян України від виконання ними Конституційних обов`язків щодо захисту суверенітету й територіальної цілісності України, підрив боєздатності армії Збройних Сил України в умовах прямої збройної агресії Російської Федерації.

Також колегією судді приймається до уваги й те, що згідно встановлених обставин кримінального правопорушення, не отриманий ОСОБА_6 незалежно від його волі дохід становить 20000 євро (643520 грн.), який більш ніж втричі перевищує визначений слідчим суддею розмір застави.

Викладені обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про реальне існування ризику того, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини, може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також до незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, при цьому, існує також ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, п.51 у справі «Летелье проти Франції» (рішення від 26.06.1991) про те, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна рахувати виправданим, тільки, якщо маються підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою».

-7-

Колегія суддів також враховує значний суспільний резонанс даної справи і вважає, що існують підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок і може створити серед громадян України хибне враження про безкарність, а також недолугість та безпомічність правоохоронної системи в цілому, а також може створити передумови для вчинення громадянами аналогічних кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн.є таким, що не співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 , обставинами кримінального правопорушення, його тяжкістю та особливою суспільною небезпечністю, а тому не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч.4 ст.182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, апеляційний суд бере до уваги обставини, встановлені ст.ст.177,178 КПК України, вимоги ст.182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Тому, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, його високого ступеня суспільної небезпеки, зумовленого його вчиненням під час воєнного стану, а також особи підозрюваного ОСОБА_6 , апеляційний суд приходить до висновку, що даний випадок є виключним, у зв`язку з чим застава у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка, до того ж, майже одразу була внесена заставодавцем, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_13 покладених на нього обов`язків, а тому слід визначити заставу, у розмірі, що перевищує вказані межі, а саме 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 372150 (триста сімдесят дві тисячі сто п`ятдесят) грн., оскільки такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Такий розмір застави, апеляційний суд вважає справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.
Викладені прокурором в апеляційній скарзі посилання щодо необхідності визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, задоволенню не підлягають з таких підстав.
Із матеріалів провадження вбачається, що звертаючись до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий, за погодженням з прокурором не вказував про необхідність визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_6 . Разом з тим, в апеляційній скарзі прокурор вже зазначив про необхідність визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_6 у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

-8-

Проте, відповідно до вимог ч.2 ст.185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.
Передбачених ч.2 ст.185 КПК України доповнень, змін до клопотання стороною обвинувачення під час його розгляду слідчим суддею не вносилось, натомість прокурором в судовому засіданні суду апеляційної інстанції надано постанову про зміну раніше повідомленої підозри, згідно якої ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, про що також внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Надаючи оцінку даним обставинам, колегія суддів приходить до висновку, що розмір застави (300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), на якому наполягає сторона обвинувачення, буде завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 , в той час як сума застави повинна бути такою, аби забезпечити стримуючий фактор, а не носити каральний характер для підозрюваного.
При цьому, колегія суддів також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Істоміна проти України» від 13.01.2022 (заява № 23312/15), відповідно до якого застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім - забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. ЄСПЛ наголосив на тому, що суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін.
Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, виходячи з вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали.
Керуючись ст.ст.404,405,407,412,415,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.04.2022, щодо ОСОБА_8 скасувати.
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгорода, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 31.05.2022 включно.

-9-

Визначити підозрюваному ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 372150 (триста сімдесят дві тисячі сто п`ятдесят) грн., яка може бути внесена підозрюваним або заставодавцем на депозитний рахунок Закарпатського апеляційного суду.
Роз`яснити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_6 або іншою фізичною або юридичною особою застави у розмірі, визначеному даною ухвалою, підозрюваний ОСОБА_15 підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави, у відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_16 покласти обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту в якому, а саме місця фактичного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утриматись від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: