Справа № 487/2422/22
Провадження № 1-кс/487/1916/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001187 від 12.08.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 ,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, наполягав на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину не визнав та просив обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, що СВ Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001187 від 12.08.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України «Крадіжка».
В ході досудового розслідування встановлено, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено введення в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Період дії воєнного стану, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації, відповідно до указу Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15 березня 2022 № 2119-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"» продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, відповідно до указу Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Верховна Рада України 21 квітня 2022 прийняла Закон України № 2212-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"», за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Після цього, відповідно до указу Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Верховна Рада України 22 травня 2022 прийняла Закон України № 2263-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"», за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
В цей самий час ОСОБА_5 12.08.2022 року приблизно о 17:10 год. знаходився навпроти приміщення торгівельного ролету № 307, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_1 .
Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, ОСОБА_5 помітив вищевказаний ролет та у нього виник раптовий, злочинний, корисливий умисел направлений на повторне вчинення крадіжки.
Реалізуючи свій виниклий злочинний умисел ОСОБА_5 , в порушення положень ч. 2 ст. 68 Конституції України, відповідно до якої незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, умисно, таємно, протиправно, повторно, з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, розуміючи те, що станом на 12.08.2022 в Україні запроваджено воєнний стан, підійшов до ролету, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та останні являються непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу, зірвав навісні замки та в подальшому відігнув навісний ролет, після чого потрапив до середини приміщення, де здійснив крадіжку товарно-матеріальних цінностей, які належать ОСОБА_7 , а саме: капців марки «DAGO STYLE», 38 розміру, вартістю 300 грн.; капців марки «DAGO STYLE», ART. 426, 36 розміру,в вартістю 300 грн.; капців марки ПП «КРЕДО», 36 розміру, вартістю 300 грн.
В подальшому ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 900,00 грн.
12.08.2022 о 19:00 год. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5
ОСОБА_5 13.08.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні, достатніми на даному етапі розслідування, доказами, це, зокрема, дані рапорту співробітника Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 від 12.08.2022; заяви та протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 12.08.2022; протоколу огляду місця події від 12.08.2022; рапорту інспектора ВПП в АР Крим та м. Севастополь від 12.08.2022; протоколу допиту свідків ОСОБА_9 та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за його участю; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за його участю від 12.08.2022.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні в умовах воєнного стану тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років; підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, а тому наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Ризик втечі встановлений судом і з урахуванням репутації підозрюваного, те, що, перебуваючи у розшуку тривалий час, знову підозрюється у вчиненні злочину.
Прокурором в судовому засіданні доведено і існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.
Крім того, встановлений ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, наявний обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, що свідчить про схильність ОСОБА_5 до вчинення майнових злочинів; підозрюваний не працює, не має постійного законного джерела доходу.
Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, окрім вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, враховує вік підозрюваного ОСОБА_5 , його задовільний стан здоров`я; відсутність міцність соціальних зв`язків: підозрюваний не має постійного місця проживання, за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, відсутнє постійне місце роботи та законне джерело доходу, що може спонукати останнього до вчинення нових корисливих злочинів; наявність у підозрюваного судимості.
Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, особу підозрюваного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_5 на свободу.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК).
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням встановлених досудовим розслідуванням обставин кримінального правопорушення, зокрема того, що підозрюваний демонстрував вибуховий пристрій на дитячому майданчику, а в подальшому перемістив його до багатоквартирного будинку, що могло завдати шкоди іншим особам, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи матеріальний стан підозрюваного, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 78000 гривень і вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 10.10.2022 включно, з утриманням підозрюваного в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор".
Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 78 000 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 та інших слідчих, які входять до групи слідчих з досудового розслідування кримінального провадження, за першою вимогою слідчого;
-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1