ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1990/22
Провадження № 1-в/210/344/22

"10" серпня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

захисника засудженого, - адвоката: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування в строк відбуття покарання час тримання під вартою, згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), -

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання, в котрому засуджений просить зарахувати йому в строк покарання термін тримання під вартою з 01 липня 2020 року по 20 квітня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Присутні у судовому засіданні засуджений та його захисник, кожен окремо клопотання підтримали з підстав та мотивів, викладених у ньому, просили його задовольнити.

Прокурор проти клопотання засудженого заперечував, вказуючи на те, що у останнього відсутній термін попереднього ув`язнення, котрий підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання за правилами ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Представник адміністрації колонії вирішення даного питання залишив на розсуд суду.

Вислухавши пояснення засудженого, його захисника, прокурора та представника адміністрації колонії, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду матеріали в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Так, 24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)», та котрий втратив чинність з 21 червня 2017 року в силу набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 червня 2017 року за №2046-VIII.

Згідно ст.72 ч.5 КК України, в редакції вказаного вище Закону, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17 (провадження №13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ст.72 ч.5 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якої якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону №838-VIII).

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ст.5 ч.2 КК України не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2017 року, за ст.185 ч.3 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 01 рік. В рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Злочин вчинено 20 квітня 2017 року. Вирок набрав законної сили 02 жовтня 2017 року.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2018 року, скасовано іспитовий строк відносно ОСОБА_3 , призначений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2017 року, та останнього направлено до місць позбавлення волі строком на 03 роки.

Таким чином, у зв`язку із тим, що в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою не обирався, у останнього в його рамках відсутній термін попереднього ув`язнення, котрий підлягає зарахуванню в строк покарання згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

В подальшому ОСОБА_3 засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2020 року, за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 02 роки. Відомості щодо того, що в рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в матеріалах справи відсутні. Злочини вчинено 06 лютого 2020 року, 18 лютого 2020 року та 14 березня 2020 року. Вирок набрав законної сили 23 червня 2020 року.

Таким чином, у зв`язку із відсутністю даних, що в рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у останнього в його рамках відсутній термін попереднього ув`язнення, котрий підлягає зарахуванню в строк покарання згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

В подальшому ОСОБА_3 засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2020 року, за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 02 роки. Відомості щодо того, що в рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в матеріалах справи відсутні. Злочин вчинено 20 квітня 2020 року. Вирок набрав законної сили 23 липня 2020 року.

Таким чином, у зв`язку із відсутністю даних, що в рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у останнього в його рамках відсутній термін попереднього ув`язнення, котрий підлягає зарахуванню в строк покарання згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

В подальшому ОСОБА_3 засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2020 року, за ст.ст.190 ч.2, 71 КК України, до покарання у вигляді 03 років 01 місяця позбавлення волі. Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2020 року, вирішено виконувати самостійно. Строк покарання рахується з моменту затримання. Злочин вчинено 03 березня 2018 року. Відомості щодо того, що в рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, у зв`язку із відсутністю даних, що в рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у останнього в його рамках відсутній термін попереднього ув`язнення, котрий підлягає зарахуванню в строк покарання згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2021 року, вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2020 року, залишено без змін.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2020 року, набрав законної сили 09 квітня 2021 року.

В подальшому ОСОБА_3 засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року, за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2, ст.70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 03 років 01 місяця позбавлення волі. Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2020 року вирішено виконувати самостійно. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_3 в рамках іншого кримінального провадження, залишено в силі до набрання вироком законної сили. Строк покарання рахується з 12 лютого 2021 року. Зараховано в строк покарання термін перебування під вартою з 01 липня 2020 року по 12 лютого 2021 року включно.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2021 року, вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року, залишено без змін.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2021 року, набрав законної сили 17 травня 2021 року.

В подальшому ОСОБА_3 засуджений вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року, за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2, ст.185 ч.2, ст.70 ч.1, ст.70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахується з моменту затримання, - 01 липня 2020 року. Обраний в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишено в силі до набрання вироком законної сили. Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2020 року вирішено виконувати самостійно.

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 20 квітня 2022 року, вирок щодо ОСОБА_3 залишено без змін.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року, щодо ОСОБА_3 набрав законної сили 20 квітня 2022 року.

Злочини, за вчинення котрих ОСОБА_3 засуджено вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року, вчинено 22 травня 2020 року, 23 травня 2020 року, 09 червня 2020 року, 11 червня 2020 року, 12 червня 2020 року, 30 червня 2020 року, тобто після втрати чинності Законом №838-VIII від 26 листопада 2015 року.

В рамках кримінального провадження, за результатами розгляду котрого було ухвалено вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року, 01 липня 2020 року відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тобто також після втрати чинності Законом №838-VIII від 26 листопада 2015 року.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 складає період часу з 01 липня 2020 року по 20 квітня 2022 року, однак у зв`язку із викладеним вище, він не підлягає зарахуванню згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), а рахується з розрахунку день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі. При цьому, оскільки вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року, строк покарання рахується з 01 липня 2020 року, підстав вказувати його як зарахування у строк покарання, відсутні, а тому задоволенні клопотання засудженого необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.72 КК України (в редакції, визначеній Законом України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)»), суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування в строк відбуття покарання час тримання під вартою, згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 07 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1