Справа № 148/1181/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2022 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання в режимі відеоконференції кримінальні провадження № 0000264, 0000342 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин, Вінницька область, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні сина 14 років, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого, востаннє 16.11.2021 Тульчинським районним судом Вінницької області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України, до п`яти років позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИВ:
Неодноразово судимий ОСОБА_4 востаннє 04.04.2016 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі 07.04.2020 по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин за наступних обставин.
Близько 10:00 год. 19.07.2020 ОСОБА_4 рухався по АДРЕСА_2 , що розташований на вищевказаній вулиці, ОСОБА_4 , помітив на землі жіночий гаманець коричневого кольору, що належить потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_3 . Піднявши вказаний гаманець ОСОБА_4 виявив всередині дві банківські картки АТ КБ «Приватбанк» «Gold» номер рахунку НОМЕР_1 та АТ КБ «Приватбанк» «Gold» номер рахунку НОМЕР_2 , а також лист паперу з пін-кодом до банківської картки АТ КБ «Приватбанк» «Gold» номер рахунку НОМЕР_2 .
Далі, ОСОБА_4 , в той же день, достовірно знаючи пін-код від картки, направився до банкомату «Райффайзен Банк Аваль», що знаходиться, за адресою: вул. Незалежності, 7, м. Тульчин, Вінницька область, де о 14:14 год., використовуючи викрадену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» «Gold» номер рахунку НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , маючи спрямований умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошей з банківської картки потерпілої, діючи повторно, з умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його злочинні дії не будуть сприйматися присутніми як протиправні та достовірно знаючи пін-код від картки, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 5000 грн.
Після цього, того ж дня, тобто 19.07.2020 близько 14:20 год., ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний умисел спрямований на незаконне заволодіння всіх грошових коштів, які знаходяться на рахунку банківської картки АТ КБ «Приватбанк» «Gold» номер рахунку НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , перебуваючи біля банкомату «Укрсиббанк», що розташований за адресою: вул. Леонтовича, 108, аналогічним способом вчинив крадіжку грошових коштів у сумі 2000 грн.
В подальшому ОСОБА_4 , розпорядився викраденими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 7000 грн.
Крім того, будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності - востаннє 01.03.2016 року Тульчинським районним судом Вінницької області, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяця, 06.04.2020 звільнений відбувши покарання, також достовірно знаючи, що на розгляді у Тульчинському районному суді перебувають матеріали кримінального провадження №0000264 за обвинуваченням ОСОБА_4 за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та матеріали кримінального провадження №0000303 за обвинуваченням ОСОБА_4 за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, однак останній на шлях виправлення не став та знову скоїв новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, 30.10.2020 близько 16:00 год. у м. Тульчин, Вінницька область, ОСОБА_4 зустрів товариша ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає: АДРЕСА_4 , з яким відправився на територію Тульчинської ЗОШ № 2, що розташована, за адресою: вул. Трембецького, 2, м. Тульчин, Вінницька область, де на бетонних плитах вживав з останнім спиртні напої.
В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи на підпитку у нього виник умисел заволодіти мобільним телефоном, розуміючи та усвідомлюючи, що ОСОБА_9 також перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 попросив у нього мобільний телефон для того, щоб зателефонувати, на що останній погодився і дав обвинуваченому мобільний телефон марки «Redmi 9A Sky Blue», вартість якого становить 2533,33 грн., власником якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_5 , який в момент передачі телефону на місці події був відсутній.
Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, отримавши мобільний телефон, ОСОБА_4 відійшов, імітуючи телефонну розмову, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_4 заволодів мобільним телефоном та пішов із ним в напрямку ломбарду «9999», що розташований, за адресою: вул. Миколи Леонтовича, 60, м. Тульчин, Вінницька область.
Ідучи по дорозі, ОСОБА_4 у невстановленому слідством місці, викинув сім-карту оператора мобільного зв`язку «Водафон», вартість якої становить 50 грн. Перебуваючи у ломбарді «9999», ОСОБА_4 здав мобільний телефон марки «Redmi 9A Sky Blue», при цьому отримав грошові кошти у сумі 1500 грн., тобто розпорядився викраденим на власний розсуд, після чого попрямував у напрямку свого житла.
Наступного дня, незаконно добуті грошові кошти у сумі 1500 грн. витратив на продукти харчування.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю і пояснив суду, що обставини викладенні в обвинувальних актах ним визнаються і не оспорюються і надав показання, що 19.07.2020, рухався по вул. Києво-Подільській, м. Тульчин, Вінницька область, та знайшов гаманець у якому були картки, з яких потім зняв кошти та використав їх на власні потреби, нікого не повідомив, що знайшов гаманець, та розумів, що скоїв крадіжку, так як останньому потрібні були кошти.
Також, обвинувачений надав пояснення, що 30.10.2020 розпиваючи спиртні напої разом із ОСОБА_9 , взяв у нього мобільний телефон, який належав потерпілому ОСОБА_10 , щоб зателефонувати, однак телефон не повернув, здав у ломбард та отримав за нього кошти 1500 грн., які витратив на власні потреби. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 в частині матеріальної шкоди визнав повністю, а в частині моральної шкоди не визнав. У скоєному щиро розкаявся просив суворо не карати.
Крім показів обвинуваченого, вина обвинуваченого ОСОБА_4 , підтверджується дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами, зокрема:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000264 від 20.07.2020 (а.с. 192);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.07.2020 (а.с. 193);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000342 від 02.11.2020 (а.с. 217);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.11.2020 (а.с. 218);
- висновком експерта № 839 від 04.11.2020 (а.с. 220-226);
- протоколом огляду від 20.07.2020 (а.с. 40-42);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.07.2020 (а.с. 43-46).
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, у судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185, та ч. 2 ст. 190 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень, те що останній у лікаря нарколога перебував на обліку (а.с. 227), у лікаря психіатра на обліку не перебуває (а.с. 228), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 229), а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння, судимий востаннє 16.11.2021 Тульчинським районним судом Вінницької області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України, до п`яти років позбавлення волі (а.с. 213-216).
Обставиною, згідно ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання є рецидив злочину.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_4 в межах санкцій визначених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі.
Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_4 , згідно вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.11.2021, засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України, до п`яти років позбавлення волі, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання у виді позбавлення волі, за попереднім вироком. У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати частину відбутого покарання за попереднім вироком.
Обвинуваченому ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
З обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 653,80 грн.
Петерпіла ОСОБА_8 подала цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підтвердження заявлених вимог представником потерпілої надано суду квитанції, які засвідчують зняття коштів з банківської картки потерпілої 19.07.2020 (а.с. 39).
З врахуваням позиції обвинуваченого щодо визнання позову в частині заподіяння матеральної шкоди та доведеності його вини, суд прийшов до висновку, що з обвинуваченого на користь ОСОБА_8 підлягає стягненню завдана матеріальна шкода в сумі 7000 грн.
В частині вирішення питання щодо стягнення моральної шкоди за цивільним позовом ОСОБА_8 у розмірі 3 000 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Враховуючи ті обставини, що потерпіла зазнала певних моральних страждань, які супроводжувались психологічними переживаннями пов`язаними з вчиненням відносно неї кримінального правопорушення, а тому суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн. підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67, 128, 185, 190 КК України, ст. 369-374, 376 КПК України, 23, 1166, 1177 ЦК України, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 190 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим у виді 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю злочинів з урахуванням призначеного покарання вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.11.2021 і остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом часткового складання призначеного покарання та призначеного покарання вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.11.2021, у виді 5 (пяти) років 2 (двох) місяці позбавлення волі.
В строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати частину відбутого ним покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.11.2021.
Cтрок відбування остаточного покарання ОСОБА_4 рахувати з часу набрання вироку законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривень 80 копійки.
Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна накладені ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 23.07.2020, а саме: арешт на банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 та банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_2 , користувачем яких являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_3 .
Речові докази, а саме: банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 та банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_2 , користувачем яких являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_3 повернути останній.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати, оскільки останній відбуває покарання.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , матеріальну шкоду у розмірі 7000 (сім тисяч) грн., а також моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) грн.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, представнику потерпілої, прокурору та захиснику.
Учасникам процесу, які не були присутні під час проголошення вироку надіслати за допомогою засобів поштового зв`язку.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1