Справа № 154/1164/22 Провадження №11-сс/802/224/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 01 липня 2022 року (ЄРДР № 0000013 ),
В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 01 липня 2022 року в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовлено, застосовано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.08.2022 включно. Також покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369-2 КК України, один з яких є корупційний, а тому наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом схиляння свідків до надання неправдивих показів. Вказує на те, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків та запобігання відповідним ризикам, доцільно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В заперечені на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 просить у задоволенні скарги прокурора відмовити, посилається на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримував подану ним апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які заперечували доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до приписів ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, відмовляючи в продовженні строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя правильно застосував вимоги ч.4 ст.194 КПК України, відповідно до якої якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків згідно ст.177 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджено, що слідчим відділенням Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013, відомості про початок якого внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 19.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 369-2 ч.3, 332 ч.3 КК України.
02 травня 2022 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 03 травня 2022 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 369-2 ч.3, 332 ч.3 КК України.
Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04 травня 2022 року підозрюваному ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, строк дії якого закінчується 04.07.2022.
Постановою керівника Володимир-Волинської окружної прокуратури від 28.06.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 19.04.2022 продовжено до трьох місяців, тобто по 03.08.2022 включно.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 369-2 ч.3, 332 ч.3 КК України, що підтверджується доданими матеріалами.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя вірно врахував, що ОСОБА_7 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, а також відсутність з боку підозрюваного порушень покладених на нього обов`язків за весь час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок слідчого судді, що до ОСОБА_7 може бути застосовано більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт, а саме особисте зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Апеляційний суд не знаходить підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як доказів того, що застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити процесуальну поведінку до клопотання слідчого надано не було, під час апеляційного перегляду їх також надано не було.
Крім того, слідчий суддя врахував, що вагомість доданих матеріалів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним, а також дані про особу підозрюваного, яка має стійкі соціальні зв`язки та постійне місця проживання, і раніше не судимий. Тому застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, відповідає вимогам ст.181 КПК України. Апеляційний суд вважає, що застосований запобіжний захід до ОСОБА_7 з покладенням певних обов`язків забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З огляду на викладене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а тому зазначені в клопотанні слідчого підстави, в яких він просить продовжити застосований раніше до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.
Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 01 липня 2022 року без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді