Житомирський апеляційний суд
Справа №276/691/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000321 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2021 року щодо

ОСОБА_7 , 1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Погребище, Погребищенського району Вінницької області, громадянина України, одруженого, зі слів не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.04.2015 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 до 3 років позбавлення волі;
- 04.03.2016 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, -

обвинуваченого за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати і направити справу на додаткове розслідування, а також провести експертну психологічну оцінку його особистості. Вважає вирок суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що при ухваленні вироку суд не врахував обставини, які пом`якшують його покарання, зокрема те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, має на утриманні малолітніх дітей, а також те, що він вчинив злочин в силу складних життєвих і матеріальних обставин.
Вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі;
- за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 встановлено рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 23 червня 2017 року близько 13 години у ОСОБА_7 , який перебував на території ділянки в лісовому масиві поблизу ІГЗК, що розташований в смт Іршанськ Житомирського (Хорошівського) району Житомирської області, виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите заволодіння чужим майном. У вказаний день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному місці, підійшов до дерева, під яким стояли належні ОСОБА_10 жіноча сумочка чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон марки "SAMSUNG", моделі GТ-Е1080І, ІМЕІ НОМЕР_1 в корпусі чорного та червоного кольору вартістю 231 грн, та пластикове відро, в якому знаходилось 9 літрів чорниці вартістю 50 грн. за 1 л, які знаходилися неподалік від потерпілої та відкрито їх викрав. На вимоги ОСОБА_10 повернути майно ОСОБА_7 не реагував та місце злочину залишив.
В подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 681 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 04 липня 2017 року близько 14 години ОСОБА_7 , перебуваючи в лісовому масиві неподалік смт Іршанськ Житомирського (Хорошівського) району Житомирської області, маючи злочинний умисел, направлений на повторне відкрите заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу підійшов до велосипеда, який знаходився поблизу дерева у вищевказаному лісовому масиві та належав ОСОБА_9 , зняв з його керма та в подальшому викрав господарську сумку, всередині якої знаходились мобільний телефон торгівельної марки "Nokia", модель "220 dual sim" ІМЕІ №1: НОМЕР_2 , ІМЕІ №2: НОМЕР_3 вартістю 719 грн, в якому знаходився стартовий пакет мобільного оператора "Київстар" вартістю 30 грн, а також ягоди чорниці в кількості 6 літрів, які стояли у відрі поруч з даним велосипедом, вартістю 50 грн. за 1 л..
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , взявши до обох рук вищевказане майно, почав втікати з місця пригоди в напрямку смт Іршанськ Житомирського (Хорошівського) району Житомирської області, однак в цей час був помічений потерпілою ОСОБА_9 , яка почала бігти за ним та висловлювала заклики повернути викрадене майно. Незважаючи на це, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його злочинні дії були виявлені власницею та розуміючи, що він був викритий у скоєнні злочину і його дії мають відкритий характер, зник з місця пригоди та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 1049 грн.00 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 повторно, 10 липня 2017 року близько 12 години, перебуваючи на ділянці місцевості лісового масиву, розміщеного неподалік адміністративного корпусу ДП ІГЗК в смт Іршанськ Житомирського (Хорошівського) району Житомирської області, маючи злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, підійшов до п"ятилітрового пластикового відра, що належало ОСОБА_11 та стояло біля дерева, всередині якого знаходилось 5 літрів чорниці, вартістю 50 грн за 1 літр, після чого відкрито викрав вказане майно. На вимоги ОСОБА_11 повернути майно ОСОБА_7 не реагував та зник у невідомому напрямку, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди в розмірі 250 грн. 00 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 повторно, 29 липня 2017 року близько 22 годин, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов до квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_12 , та представився працівником поліції, чим ввів останню в оману відносно свого дійсного статусу. Після цього під приводом непритягнення її до адміністративної відповідальності за самогоноваріння, ОСОБА_7 незаконно заволодів належними ОСОБА_12 грошовими коштами в сумі 350 грн, двома банками курячої тушонки об"ємом 0,5 літра, вартістю 27 грн за одну банку на загальну суму 54 грн, а також напівкопченою ковбасою "Фермерська" вагою 100 грам, вартістю 10 грн.
Таким чином, ОСОБА_7 шляхом обману заволодів грішми, курячою тушонкою та ковбасою, які належали ОСОБА_12 , після чого зник з місця події, завдавши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 414 грн.
В судове засідання апеляційного суду потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, надали заяви з проханням провадити апеляційний розгляд без їх участі, вирок суду підтримали і просили залишити його без зміни.
За згодою сторони захисту та обвинувачення, колегія суддів вважає можливим провадити апеляційний розгляд у відсутності зазначених осіб, участь яких не є обов`язковою і на їх участі жодна сторона не наполягала.
Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілої ОСОБА_9 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд дослідив зібрані докази, оцінив їх у сукупності та обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 та ч.2 ст.190 КК України.

Так, в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях спочатку визнав частково, а в судовому засіданні 12.10.2021року свою вину визнав повністю та пояснив, що 23 червня 2017 року він збирав в лісі чорниці та побачив жінку, яка також збирала ягоди. Підійшовши до місця, де лежали її речі, він викрав сумку з телефоном та відро з чорницями. Жінка бачила, як він викрадав речі та кричала на нього, щоб він повернув їх, однак він не зупинився. Сумку викинув у лісі, а ягоди здав на пункт прийому, телефон в подальшому повернув працівникам поліції. 04 липня 2017 року біля смт Іршанськ Хорошівського району він також збирав ягоди в лісі та побачив жінку, яка теж збирала ягоди. Підійшовши до місця, де стояв її велосипед, він викрав сумку з телефоном та повне відро чорниць і почав втікати. Жінка почала кричати на нього, однак він не зупинився. Викрадені чорниці здав на пункт прийому, а отримані кошти витратив на продукти харчування. В подальшому сумку та мобільний телефон віддав працівникам поліції. 10 липня 2017 року він знову збирав ягоди в лісі біля смт Іршанськ. Побачивши жінку, викрав у неї відро з ягодами та втік. Жінка кричала йому, щоб він зупинився, однак він не реагував. 29 липня 2017 року у вечірній час він прийшов до ОСОБА_12 купити горілки. Раніше він неодноразово бував там, спочатку брав спиртне в борг, потім приносив гроші та знову купував горілку. Постукавши в двері, йому відчинила потерпіла. Він їй повернув гроші, які заборгував, а потім попросив у неї пляшку горілки та сказав, що якщо вона не дасть, то він викличе поліцію. Жінка дала йому 3 літри горілки, 2 банки тушонки, ковбасу і гроші, після чого він пішов.

Під час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що по епізоду грабежу у ОСОБА_10 він відкрито викрав лише чорниці, іншого майна не брав; по епізоду грабежу у ОСОБА_9 він відкрито викрав лише чорниці, а іншого майна не чіпав; по епізоду грабежу у ОСОБА_11 він викрав чорницю; по епізоду шахрайства відносно ОСОБА_12 вважав, що потерпіла від нього відкупилася і сама передала майно і грошові кошти.

В свою чергу, надані в ході апеляційного розгляду пояснення обвинуваченого та доводи його апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, апеляційний суд вважає такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 186, ч. 2 ст.190 КК України, оскільки вина ОСОБА_7 за обставин, встановлених судом підтверджується сукупністю доказів, оцінених у відповідності до вимог ст. 94 КПК України.

Зокрема, висновки суду щодо вини ОСОБА_7 доводяться такими доказами:

- наданими в суді першої інстанції показаннями потерпілої ОСОБА_11 , згідно яких, в липні 2017 року, точної дати не пам"ятає, в обідній час разом з невісткою вона збирала чорниці в лісі поблизу смт.Іршанськ Хорошівського району. Назбиравши до обіду відро ємністю 5 літрів, поставила його біля дерева. В цей час з лісу вийшов незнайомий чоловік, який забрав відро з чорницями та почав втікати, не реагуючи на її крики. Після цього вона зателефонувала в поліцію. Вийшовши на дорогу, побачили обвинуваченого з жінкою, яка начебто збирала чорниці. По дорозі вони зустріли жінку, яка повідомила, що той чоловік в неї також викрав чорниці і сумку з мобільним телефоном; - наданими в суді першої інстанції показаннями потерпілої ОСОБА_9 , згідно яких, влітку 2017 року, точної дати не пам"ятає, вона приїхала на велосипеді в ліс по чорниці. Прив"язавши велосипед, залишила на ньому сумку з ключами та телефоном, а також відерце з чорницями об"ємом 8 літрів. Оглянувшись, побачила чоловіка, який намагався викрасти велосипед, а коли йому це не вдалося, забрав сумку і відро з чорницею і побіг. Вона побігла до знайомих, які також збирали ягоди в лісі і вони побачили як чоловік зсипає її ягоди у велике відро Вони з жінкою почали втікати. На кінці лісу вони їх зупинили та привезли в поліцію, де обвинувачений повернув її телефон;

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.07.2017, згідно якого потерпіла ОСОБА_10 звернулася до Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області із заявою з приводу викрадення у неї невідомою особою 9 літрів чорниць, мобільного телефону та відра блакитного кольору (а.с. 32 т. 2);

- протоколом огляду місця події від 13.07.2017 з фотоілюстраціями до нього, згідно якого оглянуто ділянку місцевості, що являє собою лісовий масив, розташований на відстані 1 км від смт Іршанськ Хорошівського району Житомирської області, на одному з дерев якого виявлено сумку чорного кольору, належну ОСОБА_10 , яку, зі слів ОСОБА_7 , останній після незаконного заволодіння залишив на цьому місці (а.с. 33-34 т. 2);

- письмовою заявою ОСОБА_7 від 13.07.2017, згідно якої останній добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки "Самсунг" чорного та червоного кольору та сумку чорного кольору, які викрав у лісі (а.с. 35 т. 2);

- протоколом огляду предметів від 14.07.2017 з фотоілюстраціями до нього, згідно якого оглянуто сумку чорного кольору, яка належить ОСОБА_10 (а.с. 41-42 т. 2);

- протоколом огляду предметів від 14.07.2017 з фотоілюстраціями до нього, згідно якого оглянуто мобільний телефон марки "Samsung" в корпусі чорного та червоного кольору (а.с. 44-47 т. 2);

- довідкою ФОП ОСОБА_13 від 24.07.2017 про вартість чорниці станом на 14.07.2017 року, яка становить 50 грн за 1 л (а.с. 50 т. 2);

- протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.07.2017, згідно якого ОСОБА_10 , з чотирьох представлених на фото для впізнання осіб вказала на фото ОСОБА_7 як на особу, яка викрала її майно (а.с. 51-52 т. 2);

- протоколом пред"явлення речі для впізнання за фотознімками від 24.07.2017 року, згідно якого ОСОБА_10 , з чотирьох представлених на фото для впізнання мобільних телефонів вказала на фото № 4 як на телефон, що належить їй (а.с. 53-54 т. 2);

- експертним висновком - звітом № 170725/102-Л від 25.07.2017 року, згідно якого вартість мобільного телефону марки "Samsung GT-E10801" станом на 23.06.2017 становить 231 грн (а.с. 57-67 т. 2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.07.2017 з фотоілюстраціями до нього, згідно якого підозрюваний ОСОБА_7 на місцевості розповів та вказав на обставини викрадення ним належного ОСОБА_10 майна (а.с. 70-75 т. 2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.07.2017 з фотоілюстраціями до нього, згідно якого, потерпіла ОСОБА_10 на місцевості розповіла та вказала на обставини викрадення ОСОБА_7 належного їй майна (а.с. 83-87 т. 2);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.07.2017, згідно якого потерпіла ОСОБА_9 звернулася до Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області із заявою з приводу викрадення у неї невідомою особою 5 літрів чорниць та сумки з мобільним телефоном (а.с. 95 т. 2);

- письмовою заявою ОСОБА_7 від 04.07.2017, згідно якої останній добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки "Нокія" білого кольору, який викрав у лісі (а.с. 96 т. 2);

- протоколом огляду місця події від 04.07.2017 з фотоілюстраціями до нього, згідно якого в приміщенні кімнати № 1 на першому поверсі селищної ради, розташованої по АДРЕСА_3 , оглянуто мобільний телефон білого кольору марки "Нокія", який добровільно видав ОСОБА_7 та повідомив, що викрав його разом з речами у лісі (а.с. 97-98 т. 2);

- довідкою підприємства "Володарсько-Волинський кооперативний ринок" Володарсько-Волинського районного споживчого товариства № 11 від 02.07.2017, згідно якої середньориночна вартість ягід чорниці станом на 02.07.2017 становить 50 грн. за 1 л (а.с. 99 т. 2);

- протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.07.2017, згідно якого ОСОБА_9 з чотирьох представлених на фото для впізнання осіб вказала на фото ОСОБА_7 як на особу, яка викрала її майно (а.с. 102-103 т. 2);

- експертним висновком - звітом № 170706/92-Л від 25.07.2017 року, згідно якого вартість мобільного телефону марки "Nokia 220" та сім-карти станом на 06.07.2017 становить 749 грн (а.с. 104-114 т. 2);

- протоколом огляду предмету від 12.07.2017, згідно якого оглянуто мобільний телефон марки "Nokia 220" білого кольору та встановлено його ознаки (а.с. 115 т. 2);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.07.2017, згідно якого потерпіла ОСОБА_11 звернулася до Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області із заявою з приводу викрадення у неї невідомою особою відра з 5 літрами чорниць (а.с. 3 т. 2);

- протоколом огляду місця події від 10.07.2017 з фотоілюстраціями до нього, згідно якого оглянуто ділянку місцевості, що являє собою лісосмугу, розташовану на відстані близько 500 м від Іршанського ІГЗК Хорошівського району Житомирської області, де виявлено пластикове відро білого кольору з ручкою синього кольору, яке разом з чорницями, зі слів потерпілої ОСОБА_11 , було викрадене у неї невідомою особою (а.с. 4-5 т. 2);

- протоколом огляду предметів від 14.07.2017 з фотоілюстраціями до нього, згідно якого оглянуто пластикове відро білого кольору з ручкою синього кольору та встановлено його ознаки (а.с. 18-19 т. 2);

- протоколами пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2017, згідно якого потерпіла ОСОБА_11 з чотирьох представлених на фото для впізнання осіб, вказала на фото ОСОБА_7 як на особу, яка викрала її майно (а.с. 24-25, 26-27 т. 2);

- довідкою ФОП ОСОБА_13 від 24.07.2017, згідно якої вартість чорниці станом на 11.07.2017 становить 50 грн за 1 л (а.с. 280 т. 2);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.07.2017, згідно якого потерпіла ОСОБА_12 звернулася до Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області із заявою з приводу заволодіння невідомою особою її майном шляхом шахрайства (а.с. 140 т. 2)У;

- протоколом огляду місця події від 30.07.2017 з фотоілюстрацією до нього, згідно якого оглянуто приміщення кухні в квартирі АДРЕСА_4 за місцем проживання ОСОБА_7 , де виявлено скляну банку з курячою тушонкою об"ємом 0,5 л, якою, зі слів підозрюваного ОСОБА_7 , він заволодів шахрайським способом у ОСОБА_12 (а.с. 145-146 т.2);

- протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.08.2017, згідно якого ОСОБА_12 з чотирьох пред"явлених фото для впізнання осіб, вказала на фото ОСОБА_7 як на особу, яка заволоділа її майном шляхом обману (а.с. 149-150 т. 2);

- довідкою ПП ОСОБА_14 , згідно якої станом на 29.07.2017 вартість 1 банки курячої тушонки об"ємом 0,5 л становить 27 грн, напівкопченої ковбаси "Фермерська" вагою 100 грам становить 10 грн (а.с. 166 т. 2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.08.2017 з фотоілюстраціями до нього за участю потерпілої ОСОБА_12 та підозрюваного ОСОБА_7 , згідно якого без застосування жодних заходів впливу останній розповів та вказав на обставини вчинення ним шахрайських дій відносно ОСОБА_12 , те, що він представлявся працівником поліції, коли потерпіла впустила його в квартиру, і почав вимагати грошові кошти, потерпіла винесла гаманець, після чого перерахувавши кошти, він повідомив, що потрібно ще 100 грн. і потім коли потерпіла пішла в іншу кімнату, а він сам забрав грошові кошти у сумі 350 грн. Потім він почав вимагати алкогольні напої та закуску, а побачивши на столі горілку та закуску забрав 2 банки тушонки, ковбасу та горілку і пішов з домоволодіння ОСОБА_12 , заволодівши таким чином майном потерпілої (а.с. 172-174 т. 2). При цьому заяв та зауважень щодо проведення слідчого експерименту обвинувачений не заявляв, підписав вказаний протокол слідчої дії без заперечень.

Окрім зазначеного, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується доводиться:

- наданими в суді першої інстанції показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що працює дільничним офіцером поліції. Двічі виїжджав на місце пригоди з приводу крадіжки чорниць в лісі та був присутній при проведенні слідчого експерименту. Обвинуваченого знає як такого, що раніше вчиняв злочини, а саме - здійснив крадіжку чорниць та телефонів, а також приїжджав на виклик до ОСОБА_12 . По приїзді на місце пригоди потерпіла ОСОБА_12 повідомила, що ОСОБА_7 представився працівником поліціїі і вона віддала йому гроші, горілку та закуску, а саме - тушонки та ковбасу. Зі слів ОСОБА_12 , ОСОБА_7 посвідчення не показував, у формі не був. Він викликав слідчо-оперативну групу. При огляді місця пригоди в квартирі ОСОБА_7 останній добровільно видав банку тушонки;

- наданими в суді першої інстанції показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що в липні 2017 року разом із свекрухою ОСОБА_11 поїхали по чорниці поблизу смт Іршанськ Хорошівського району. В післяобідній час з лісу вийшов якийсь чоловік і забрав їх відро з чорницями ємністю 5 літрів. Виїхавши на дорогу, вони побачили якусь жінку, яка розповіла, що той чоловік в неї також викрав чорниці і телефон. Згодом вони дізналися, що це був ОСОБА_7 , якого вони впізнали на фотознімках;

- наданими в суді першої інстанції показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що йому зателефонувала дружина та повідомила, що їх обікрали в лісі. По приїзді в ліс назустріч їм їхала жінка, яка вказала на чоловіка з жінкою та сказала, що це вони обікрали його дружину та матір, після чого вони викликали поліцію;

- наданими в суді першої інстанції показаннями свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що потерпіла ОСОБА_12 являється його хресною матір"ю. Одного дня, точної дати не пам"ятає, ОСОБА_12 зателефонувала йому та повідомила, що до неї прийшов чоловік, який представився працівником поліції і повідомив, що складе відносно неї протокол, після чого вона віддала йому гроші, консервацію, варення та горілку. Він викликав працівників поліції, приїхали слідчо-оперативна група та дільничний інспектор. Зі слів ОСОБА_12 , вона раніше того чоловіка не знала. Згодом від працівників поліції йому стало відомо, що це був ОСОБА_7 , в квартирі якого вилучили якісь речі належні потерпілій. Згодом обвинувачений просив пробачення у нього та в ОСОБА_12 , однак шкоди не відшкодував. Потерпіла ОСОБА_12 1936 року народження і за станом здоров`я пересувається лише в межах квартири (а.п.65 т.3).

Проаналізувавши сукупність вказаних доказів, апеляційний суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, доведена повністю та не суперечать критерію доведення вини особи «поза розумним сумнівом», згідно якого передбачається доведення стороною обвинувачення перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів того, що існує єдина версія, якою безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні злочину, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України", заява № 16437/04).

Докази, які були повністю досліджені безпосередньо судом в судовому засіданні (т.3 а.п.106-107) та оцінені відповідно до вимог ст.94 КПК України є належними, допустимими та достовірними.

Сторона захисту та обвинувачений клопотань про визнання вказаних доказів неналежними або недопустимими ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному розгляді не заявляли. Також не заявляли клопотання в апеляційному суді щодо дослідження доказів та не підтримували прохання щодо експертної психологічної оцінки особистості обвинуваченого.

Таким чином, встановивши в порядку статті 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, належність та допустимість доказів, з урахуванням доводів обвинуваченого, його захисника, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно відносно потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке виразилось у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно відносно потерпілої ОСОБА_12 .

У зв`язку з зазначеним, є безпідставними твердження апелянта про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд призначив відповідно до вимог ст. 65 КК України, в межах санкцій статей, за якими його засуджено.

Врахував ступінь тяжкості злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, які відносяться до категорії нетяжких та тяжких кримінальних правопорушень. Дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітніх дітей, раніше неодноразово судимий, при цьому на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні корисливі злочини.

Крім того, суд взяв до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжуть покарання, а також зміст досудової доповіді Пулинського районного сектору «Центру пробації» від 12.03.2020 року, згідно якої враховуючи високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без обмеження чи позбавлення волі на певний строк неможливе та становить високу небезпеку для суспільства (а.п.102-103 т.3).

Положення ч.1 ст.70 КК України суд також застосував правильно, призначивши обвинуваченому покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вищевказане у сукупності спростовує, апеляційні доводи обвинуваченого, що суд не взяв до уваги дані про його особу, а саме наявність на його утриманні малолітніх дітей.

При цьому, твердження апелянта про те, що інкриміновані кримінальні правопорушення він вчинив за збігу тяжких життєвих обставин, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в матеріалах провадження відсутні дані про те, що ОСОБА_7 працював чи мав намір знайти роботу, а також такими, що спрямовані на уникнення суворого покарання за злочини, у яких він обвинувачується.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд при призначенні йому покарання безпідставно не врахував повне визнання ним вини та щире каяття, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі доводи спростовуються змістом оскаржуваного вироку, з якого вбачається, що суд не визнав наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_7 у суді першої інстанції свою вину визнав частково, в подальшому після допиту потерпілих та свідків заявив, що визнає повністю, але фактично не визнав, при цьому не висловлював жалю з приводу вчиненого, не бажав виправити ситуацію та не просив пробачення у потерпілих.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками та мотивами суду першої інстанції про відсутність зазначених пом`якшуючих обставин, оскільки вони, окрім вказаного, узгоджуються з позицією Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 199/6365/19, згідно якої щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі, у даному випадку є законним, обгрунтованим та необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому підстав для призначення останньому менш суворого покарання не вбачає.

Будь-яких інших порушень судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, в тому числі і упередженого ставлення до обвинуваченого, про яке в своїй апеляційній скарзі вказує обвинувачений, апеляційним судом не встановлено.

З приводу апеляційних вимог ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження на додаткове розслідування, то такі вимоги не грунтуються на законі, оскільки відповідно до положень ст.407 КПК України апеляційний суд не має таких повноважень, а підстав для призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції, апеляційний суд також не вбачає.

Колегія суддів також зазначає, що ухвалою Житомирського апеляційного суду від 22.10.2019 року аналогічна апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 була задоволена, а вирок суду від 15.05.2019 року скасовано з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції з підстав неповноти судового розгляду, а саме : не було безпосереднього дослідження доказів судом, а також не допитано свідка ОСОБА_19 , на чому наполягав обвинувачений. Але, при новому розгляді суд першої інстанції усунув зазначені порушення вимог КПК України, з дотриманням вимог ст.23 КПК України безпосередньо дослідив докази по кримінальному провадженню (а.п.105-106 т.3), намагався встановити місце знаходження свідка ОСОБА_20 (а.п.127, 133 т.4), але в подальшому обвинувачений ОСОБА_7 відмовився від допиту вказаного свідка (а.п.130-131 т.4).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та обгрунтованим, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді: