Справа № 308/3718/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про скасування арешту на майно

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в якому просить, посилаючись на положення п. 4 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № З89-VIII, скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Шкода Октавіа» н.з. НОМЕР_1 , у межах кримінального провадження №0001311 від 29.10.2021року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що 28 жовтня 2021 року надійшло повідомлення із сервісного центру МВС, що за адресою м. Ужгород, вул. О.Кошового 4, під час поставлення автомобіля марки «Шкода Октавіа» на облік спрацювала база Інтерпол, згідно якої вказаний автомобіль перебуває у розшуку в Чеській республіці. Того ж дня під час огляду місця події по вул. О. Кошового, 4, м. Ужгородапрацівниками УПП в Закарпатській області виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Шкода Октавіа» н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10А.

29.10.2021 за вказаним фактом СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001311, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України. Слідчим СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області у даному кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовими доказом автомобіля марки «Шкода Октавіа» н.з. НОМЕР_1 04.11.2021 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури про накладення арешту на майно задоволено. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події, а саме транспортний засіб марки «Шкода Октавіа» н.з. НОМЕР_1 .

Прокурор зазначає, що 24.02.2022 в Україні на підставі указу Президента України № 64/2022, введено воєнний стан.24.02.2022 в Закарпатській області на підставі указу Президента України № 68/2022 створено Закарпатську обласну військову адміністрацію.Відповідно до п. 4 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, військове командування разом із військовими адміністраціями можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, а саме - примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.Згідно листа Закарпатської обласної військової адміністрації за № 06.16/121 від 05.02.2022 адміністрація просить звернутись до суду з клопотаннями про зняття арешту з 155 транспортних засобів, які вилучені у кримінальних провадженнях і зберігаються на майданчиках тимчасового тримання підрозділів ГУНП в Закарпатській області, з метою їх подальшого відчуження на потреби оборони. А тому на підставі вищевикладеного, враховуючи, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потребапрокурор просить клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, у якій просить задовольнити клопотання уповному обсязі.

Володілець транспортного засобу ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, що убачається із наданого прокурором рапорту старшого дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , причини неявки суду не відомі.

Дослідивши клопотання та матеріали, що додані до нього, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Сектором дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001311, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2021 року, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ст. 290 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/14554/21 (1-кс/308/4833/21) від 04.11.2021 в межах кримінального провадження № №0001311 накладено арешт на автомобіль марки «Шкода Октавіа» н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, який згідно довідки із автоматизованої системи Департаменту ДАІ МВС України належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом голови Закарпатської обласної військової адміністрації ОСОБА_6 № 06.16/212 від 05.03.2022 інформовано прокурора Закарпатської області ОСОБА_7 про необхідність в примусовому відчуженні транспортних засобів, вилучених у кримінальних провадженнях, та на які за ухвалами слідчих суддів накладено арешт.

При цьому в додатку до вказаного листа міститься перелік транспортних засобів щодо яких існує необхідність примусового відчуження на потреби оборони, серед яких - автомобіль марки «Шкода Октавіа» н.з. Чехії 5L3 4957.(№43)

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї, визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (пункт 107 рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), №3202/96).

Пунктом 50 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) визначено, що вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а також передбачено, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом». Вираз «на умовах, передбачених законом» найперше вимагає, щоб відповідний захід мав певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, зможе передбачити його наслідки для себе (пункт 155 рішення Європейського суду з прав людини від 29.04.2003 у справі «Полторацький проти України»).

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисниками законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В розглядуваному випадку із клопотанням про скасування арешту на майно звернувся процесуальний прокурор у вказаному кримінальному провадженні.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

Виходячи з принципу диспозитивності кримінального процесу, приймаючи до уваги те, що питання скасування арешту майна ініційоване прокурором, арешт на таке накладався слідчим суддею за клопотанням прокурора, слідчий суддя, вважає за можливе вказане клопотання розглянути по суті за зверненням означеного суб`єкта.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, а саме примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Під час воєнного стану може примусово відчужуватися майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, майна державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку (ЗУ «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану»).

При цьому Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» запроваджується особливий порядок такого відчуження: рішення приймається військовим командуванням з подальшим затвердженням його в обласній/районній/міській державній адміністрації або виконавчим органом місцевої ради.

У місцях, де безпосередньо проходять бойові дії військове командування такого рішення не потребує і має право самостійно вирішувати питання необхідності таких дій і проголошувати «нагальну потребу».

З 24.02.2022 на території України за указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан.
Наразі в Україні тривають бойові дії, внаслідок яких спричинено значну загибель людей, що свідчить про те, що суспільний інтерес превалює над правом особи.

Наявність необхідності у скасуванні арешту, наявного на автомобілі, зумовлено потребою оборони, що стверджується вищевказаним листом голови Закарпатської обласної військової адміністрації.

Органи досудового розслідування диспозитивні у своєму праві на звернення до слідчого судді, суду із відповідним клопотанням.

Окрім цього, в розглядуваному випадку слідчий суддя враховує, що скасування арешту на майно не обмежує та не порушує прав учасників кримінального провадження, зокрема особи у якої вилучено відповідне майно, оскільки скасовує обмеження накладені раніше на майно і водночас не вирішує його подальшу долю.

Слід зазначити, що скасування арешту майна не позбавляє в подальшому права на звернення до слідчого судді в порядку передбаченому КПК України, з клопотанням про вирішення питання про накладення арешту на майно.

При цьому слідчим суддею фактично не встановлюються обставини, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, а саме щодо доведеності, що у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на те, що 24.02.2022 в Україні на підставі указу Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, та на підставі указу Президента України № 64/2022 в Закарпатській області створено Закарпатську обласну військову адміністрацію, з огляду на лист начальника Закарпатської обласної військової адміністрації ОСОБА_6 від 05.03.2022, в якому висловлено необхідність у примусовому відчуженні ряду майна на потреби оборони, враховуючи положення передбачені ч. 8 ст. 4 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 170 - 174, ч. 2 ст. 376 КПК України, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати арешт, накладений на автомобіль марки «Шкода Октавіа» н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1