Справа № 177/1338/21
Провадження № 1-кп/177/42/22
У Х В А Л А
Іменем України
27 квітня 2022 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000629 від 24.08.2020 відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

особи стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, який приймає участь в режимі ВКЗ за його клопотанням ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

представника ОСОБА_6 ОСОБА_7

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Прокурором подано клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме в ДФ «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України».

В обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи. Вказаний запобіжний захід востаннє продовжувався ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2022.

На даний час, строк запобіжного заходу спливає, однак до вказаного строку не можливо завершити судовий розгляд справи, а тому враховуючи наявність звинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, збереження та не зменшення ризиків можливого переховування його від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих та експертів з метою зміни ними показів, можливого знищення, переховування чи спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, зокрема пошкодити автомобіль DAF XP 105.460» з напівпричепом, або їх окремих частин, що зберігаються в ПП «Автоленд-Тернопіль», де ОСОБА_11 працював, а тому може мати доступ до вказаних речових доказів. Крім цього, вказував, що ОСОБА_11 може іншим чином перешкоджати судовому провадженню, зокрема шляхом затягування розгляду справи, через не з`явлення в судові засіданні з Тернопільської області. Крім цього, прокурор зазначав, що введений в Україні воєнний стан, активні бойові дії в різних областях України, наявність частини державного кордону України, яка тимчасово не підконтрольна Україні, підвищує реальність та обґрунтованість ризику можливого переховування від суду, враховуючи попередню поведінку обвинуваченого.

Сукупність вказаних ризиків прокурор вважав підставою для продовження обраного запобіжного заходу. Вказував, що більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти зазначеним ризикам.

Прокурор зазначав, що наданий лікувальною установою висновок ЛКК щодо стану здоров`я ОСОБА_3 не може бути підставою для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки питання щодо відсутності на даний час у ОСОБА_3 будь-якого психічного захворювання, наявність можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, може бути встановлено чи спростовано висновком судово-психіатричної експертизи. Отримання вказаної інформації з лікувальної установи де наразі перебуває ОСОБА_3 , є підставою для призначення по справі судово-психіатричної експертизи, про що заявив клопотання.

Потерпіла ОСОБА_10 та представники потерпілих адвокат ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , кожен окремо, в судовому засіданні підтримали позицію прокурора щодо необхідності продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 ОСОБА_9 зазначав, що визначені прокурором ризики є реальними, факт переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування, був встановлений в попередніх судових засіданнях, а заявлені прокурором ризики не зменшилися.

Представники потерпілих вказували, що наданий висновок ЛКК не є належним підтвердженням стану здоров`я ОСОБА_3 , його можливості на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, що має бути підтверджено висновком судово-психіатричної експертизи. В матеріалах справи наявний єдиний висновок психіатричної експертизи, який встановлює, що на час її проведення ОСОБА_3 за станом здоров`я не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Клопотання прокурора щодо призначення ОСОБА_3 судово-психіатричної експертизи, враховуючи отримані відомості про зміни в стану його здоров`я, представники потерпілих підтримали.

Захисник ОСОБА_5 та представник законного представника адвокат ОСОБА_7 , кожен окремо, заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 , вказували на необґрунтованість та недоведеність ризиків заявлених прокурором. Зокрема захисник ОСОБА_5 вказував на необґрунтованість ризику можливого пошкодження ОСОБА_3 транспортних засобів, які передані на зберігання в ПП «Автоленд-Тернопіль», адже арешт транспортних засобів скасовано, останні передані на відповідальне зберігання в ПП «Автоленд-Тернопіль». Вважав недоведеним ризик переховування від суду, а враховуючи дані щодо стану здоров`я ОСОБА_3 на даний час, вважав за необхідне змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на більш м`який, а саме передання його на піклування матері, з обов`язковим лікарським наглядом в районній лікарні за місцем проживання. Вказував, що перебування ОСОБА_12 в медичній установі м. Дніпро, в період воєнного стану, створює небезпеку для його життя.

ОСОБА_7 підтримавши позицію захисника ОСОБА_5 щодо необхідності застосування до ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу зазначав, що продовження дії запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, порушуватиме права ОСОБА_3 . Стверджував, що ОСОБА_3 не переховувався від слідства, змінив місце проживання, щоб бути ближчим до органів досудового розслідування, але за станом здоров`я був змушений звернутися до лікувального закладу за психіатричною допомогою. Вважав, що досліджені в судовому засіданні докази свідчать про невинуватість ОСОБА_3 .

Щодо клопотання прокурора про призначення по справі судово-психіатричної експертизи ОСОБА_13 , захисник ОСОБА_5 не заперечував проти даного клопотання, а адвокат ОСОБА_7 вважав клопотання прокурора таким, що не підлягає задоволенню, як необґрунтоване.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Вказане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду. Судом здійснено допит потерпілих, свідків сторони обвинувачення та триває дослідження письмових матеріалів кримінального провадження (третій з чотирьох томів зібраних на стадії досудового розслідування). Однак, на даний час не представляється можливим завершити розгляд справи.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питань, що стосуються запобіжного заходу, підлягають оцінці в сукупності всі обставини, зокрема ризики передбачені ст. 177 КПК України, а також інші обставини, визначені ст. 178 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що відповідно до висновку СПЕ № 91 від 28.07.2021 на період проведення експертизи ОСОБА_3 виявляв ознаки тяжкого депресивного епізоду без психотичних симптомів та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребував застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (а.п. 253-264 т.2).

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.09.2021 замінено ОСОБА_3 обраний раніше запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з обов`язком застосування електронного засобу контролю на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку (а.с. 77 т. 1). Вказаний запобіжний захід востаннє продовжувався ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2022 до 28.04.2022. ОСОБА_3 на даний час перебуває в Дніпровській філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» Державна установа «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України».

27.04.2022 на адресу суду надійшло повідомлення від ДФ «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судової-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (раніше ДФ «СЗНПД» ДУ «ЦПЗМНА МОЗ України») про те, що під час перебування в закладі, під впливом лікування психічний стан ОСОБА_3 покращився, ЛКК закладу при огляді пацієнта 26.04.2022 зроблено висновок про те, що на час огляду ознак тяжкого депресивного епізоду без психотичних симптомів не виявляє, може постати перед слідством та судом. Суду надано протокол засідання ЛКК № 182 від 26.04.2022.

В ході судового засідання член ЛКК ОСОБА_14 суду пояснила, що вказаний протокол комісії ЛКК надано суду для відома, врахування при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, можливого призначення експертизи. При цьому вказала, що питання наявності чи відсутності у ОСОБА_15 на даний час психічних захворювань, розладів психічної діяльності, можливості чи неможливості внаслідок стану здоров`я усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також щодо його суспільної небезпечності, необхідності чи відсутності необхідності застосування примусових заходів медичного характеру, ЛКК не уповноважена вирішувати, вказані питання підлягають вирішенню лише судово-психіатричною експертизою. Лікар вказувала, що ДФ «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» не уповноважений проводити судово-психіатричні експертизи.

Відповідно до ст. 509 КПК України, саме висновок психіатричної експертизи, а не протокол ЛКК медичного закладу є підтвердження наявності чи відсутності у особи психічного захворювання, можливості усвідомлювати значення своїх та керувати ними в певний період часу, а також вирішувати питання про суспільну небезпечність такої особи та потребу в застосуванні до неї примусових заходів медичного характеру.

Матеріали справи містять висновок експерта СПЕ № 91 від 28.07.2021, відповідно до якого, на період проведення експертизи ОСОБА_3 виявляв ознаки тяжкого депресивного епізоду без психотичних симптомів та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребував застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (а.п. 253-264 т.2). Іншого висновку судово-психіатричної експертизи матеріали справи не містять, відповідні клопотання до 27.04.2022 перед судом не заявлялися, в тому числі стороною захисту.

Відповідно до ч.5 ст. 513 КПК України, в разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом.

Оскільки в провадженні суду перебуває саме кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , отримана судом інформація з ДФ «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» свідчить про покращення здоров`я ОСОБА_3 , тому з метою вирішення питання щодо психічного стану здоров`я ОСОБА_3 , його можливості за станом здоров`я усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час, наявності або відсутності потреби в застосуванні відносно нього примусових заходів медичного характеру, що впливає на визначення порядку здійснення судового розгляду, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо призначення по справі судово-психіатричної експертизи. Оскільки жоден із учасників провадження не висловив своєї позиції щодо експертної установи, якій має бути доручено проведення експертизи, а також щодо питань, які підлягають вирішенню експертом, суд, враховуючи введений в Україні воєнний стан, місце перебування ОСОБА_3 , з метою забезпечення оперативності проведення експертизи, забезпечення розгляду справи в розумний строк, вважає за необхідне призначити у даному кримінальному провадженні амбулаторну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_3 , проведення якої доручити експертам відділення судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут психіатрії, судово - психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" (м. Дніпро).

На вирішення експерта поставити питання про те, чи страждає ОСОБА_3 у даний час психічною хворобою, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними та

чи потребує він застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме. Пропозицію прокурора щодо можливості постановлення питання про те, чи страждає на даний час ОСОБА_12 психічною хворобою, з урахуванням отриманого лікування, суд до уваги не приймає, оскільки питання щодо психічного стану ОСОБА_12 на даний час (на час проведення експертизи), охоплює всі фактори впливу на особу та вимагає визначення його стану психічного здоров`я в певний момент з урахуванням всіх факторів.

Оскільки на момент розгляду справи, вирішення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, застосованого в урахуванням висновку СПЕ № 91 від 28.07.2021, відсутні інші висновки СПЕ, які б спростовували попередній висновок, в тому числі вказували про видужання ОСОБА_13 , відсутність у нього психічного захворювання та потреби в застосуванні примусових заходів медичного характеру, строк запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_3 спливає, однак з об`єктивних причин, враховуючи стадію кримінального провадження, завершити розгляд вказаного кримінального провадження, у вказаний строк не є можливим, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_13 раніше обраний запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

При цьому, суд враховує зміст клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , характер інкримінованого кримінального правопорушення, що спричинило загибель двох осіб та є тяжким злочином, тяжкість покарання, що передбачене санкцією даної статті, вік та стан здоров`я ОСОБА_3 , який в момент події, що є предметом розгляду в даному кримінальному провадженні не виявляв ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, станом на 28.07.2021 (дата проведення СПЕ № 91 від 28.07.2021) за станом здоров`я не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребував застосування примусових заходів медичного характеру, у разі доведення його причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення, інших висновків СПЕ, які б спростовували попередній висновок СПЕ на момент розгляду клопотання суду не надано. Наданий суду висновок ЛКК не містить інформації про те, чи може ОСОБА_3 за своїм станом здоров`я, саме на цей час, бути переведений на піклування близьким та рідним з обов`язковим лікарським наглядом.
Суд вважає обґрунтованим та доведеним перед судом ризик можливого переховування ОСОБА_3 від суду, оскільки на стадії досудового розслідування існувала необхідність встановлення його місця знаходження, останній перебував у розшуку. Зазначене свідчить про існування, збереження та не зменшення ризику переховування від суду. Більш того, враховуючи введений в Україні воєнний стан, наявність тимчасово непідконтрольних Україні територій та ділянок кордону, ризик можливого переховування від суду не зменшився, а навіть підвищився.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_3 не уникав слідства, прибув до м. Кривого Рогу, зареєстрував своє місце проживання у м. Кривий Ріг, з метою бути ближчим до органів досудового розслідування, як і твердження щодо неможливості ним повідомити про своє місце знаходження, перебування на лікуванні, суд розцінює критично, оскільки останній був обізнаний про його виклики до слідчого, необхідність проведення за його участі слідчий дій, прибувши до м. Кривого Рогу, займаючись питаннями реєстрації місця проживання та навіть знаходячись в КП «Гейківська багатопрофільна лікарня», він не був позбавлений можливості повідомити слідчого про своє місце перебування, зокрема в телефонному режимі, через лікувальний заклад чи через захисника. ОСОБА_3 не вжив таких заходів, хоча був достеменно обізнаний про існування вказаного кримінального провадження та необхідність проведення процесуальних дій за його участю, можливість оголошення йому підозри та подання клопотання про обрання запобіжного заходу. ОСОБА_3 був оголошений у розшук.

Наявність у обвинуваченого певних соціальних зв`язків, як обставину на спростовування ризику можливого переховування від суду, суд вважає не переконливою, оскільки ОСОБА_3 під час досудового розслідування змінив своє місце проживання, виїхав з Тернопільської області, де проживають його рідні, до Дніпропетровської області, зареєструвався в м. Кривий Ріг, при цьому його родичі вказували працівникам поліції, що не обізнані з місцем перебування останнього. Відповідно, наявність у ОСОБА_3 певних соціальних зв`язків, на переконання суду не є тим фактором, що міг би спростувати ризик можливого переховування від суду.

Ризик можливого впливу на свідків, зокрема свідка про допит якого заявлено клопотання представником потерпілого, суд також вважає обґрунтованим, адже обвинувачений будучи обізнаний з матеріалами провадження, обізнаний з місцем проживання свідків, потерпілих. Крім цього, в одному з минулих судових засідань, потерпілий ОСОБА_16 вказував на здійснення відносно нього та його родини тиску з боку сторони законного представника ОСОБА_3 , що додатково свідчить про існування ризику можливого впливу, в тому числі на потерпілих, свідків та експертів, з метою зміни показів.

Обґрунтованим суд вважає й ризик визначений п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом неявок до суду, як особи до якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, враховуючи факт та підстави оголошення останнього в розшук на стадії досудового розслідування, а також існуючий воєнний стан в Україні.

Що стосується заявленого ризику можливого знищення, переховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема - пошкодити автомобіль та напівпричіп або їх окремі частини, що передані на зберігання ПП «Автоленд - Тернопіль» в м. Тернопіль, де ОСОБА_3 працював, суд розцінює критично, оскільки в ході дослідження матеріалів кримінального провадження встановлено, що арешт з вказаного майна знято та воно передано на відповідальне зберігання ПП «Автоленд-Тернопіль», відповідно за умови дотримання ПП «Автоленд-Тернопіль» зобов`язань щодо відповідального зберігання даного майна, ризик його можливого пошкодження з боку ОСОБА_3 відстній.

Разом з тим, беручи до уваги підтвердження в судовому засіданні збереження та не зменшення ризиків визначених п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи дані про особу ОСОБА_3 , його стану здоров`я, визначеного на підставі висновок експерта СПЕ № 91 від 28.07.2021, відсутності у суду іншого висновку судово-психіатричної експертизи, який би спростовував дані висновку від 28.07.2021, враховуючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідки у виді смерті двох осіб, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 діб.

Доводи сторони захисту щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_3 іншого більш м`якого запобіжного заходу визначеного ст. 508 КПК України, а саме передання на піклування матері з обов`язковим лікарським наглядом, суд розцінює критично, оскільки перед судом належним доказом не спростовано факт наявності у ОСОБА_3 психічного захворювання, неможливості усвідомлення значення своїх дій та керування ними, необхідності застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, відповідно не доведена можливість застосування альтернативного запобіжного заходу. Крім цього, перед судом не доведено згоду матері ОСОБА_3 на передання його їй на піклування, з обов`язковим лікарським наглядом, а також не надано підтвердження того, що обов`язковий лікарський нагляд буде забезпечено в повній мірі по місцю проживання і перебування його матері, зокрема чи має можливість районна лікарня за місцем проживання матері ОСОБА_3 здійснювати такий нагляд.
Твердження сторони захисту щодо порушення прав ОСОБА_3 у разі продовження йому запобіжного заходу, суд розцінює критично, оскільки поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_3 не є покаранням, не передбачає застосування до нього будь-якого примусового лікування, а є лише запобіжним заходом, який забезпечує його належну процесуальну поведінку, з урахування стану психічного здоров`я.
На переконання суду, за вищевказаних обставин, інший більш м`який запобіжний захід, визначений ст. 508 КПК України - передання на піклування близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, не може забезпечити належне виконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків та не забезпечить запобігання вище вказаним ризикам. Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, за підтверджених в судовому засіданні обставин, є єдиним можливим, найсприятливішим за даних умов.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 242, 331, 369, 372, 508 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 - задовольнити.

В задоволенні клопотання сторони захисту ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на передання на піклування близьким родичам з обов`язковим лікарським наглядом відмовити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, а саме до Дніпровської філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» Державна установа «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» (нині ДФ «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України»), розташованої за адресою: м. Дніпро вул. Надії Алексєєнко, буд. 84, строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 25.06.2022 року включно.
Призначити у кримінальному провадженні № 0000629 від 24.08.2020 відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, амбулаторну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якої доручити експертам відділення судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут психіатрії, судово - психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" (49115, м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1).

На вирішення експертизи поставити наступні запитання:

1) Чи страждає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даний час психічною хворобою, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними?

2) Чи потребує ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

Проведення судової експертизи доручити експертам ДУ "Інститут психіатрії, судово - психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" (м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1).

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Експерту для проведення експертизи направити матеріали кримінального провадження.

Зобов`язати Дніпровську філію «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» Державна установа «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» (нині ДФ «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України») видати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівникам БКС № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, для його доставки до адміністративної будівлі ДУ "Інститут психіатрії, судово - психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" (м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1) для проведення амбулаторну судово-психіатричну експертизи, за першим викликом (повідомленням) експерта ДУ "Інститут психіатрії, судово - психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України".

Покласти на прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , контроль щодо забезпечення доставки працівниками БКС № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної будівлі ДУ "Інститут психіатрії, судово - психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" (м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1), для проведення амбулаторну судово-психіатричну експертизи.

Копію ухвали направити до психіатричного закладу до Дніпровської філії «Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» та ДУ "Інститут психіатрії, судово - психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" (м. Дніпро, вул. Бехтерева, 1) - для виконання.

Копію ухвали направити ОСОБА_13 , його захиснику, законному представнику та його представнику, а також прокурору - для відома та контролю.

На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу в частині продовження дії запобіжного заходу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 09:00 год. 29.04.2022 року.

Суддя ОСОБА_1