Провадження №1-кп/369/707/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфереції клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінальних проступків передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1,6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , яке надійшло через канцелярію суду, та обґрунтовано тим, що існує необхідність запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_12 переховуватися від суду та впливати на свідків, які ще не допитані у справі, а також зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, що місце реєстрації обвинуваченого межує з окупованою територією України, відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого за місцем реєстрації, у тому числі родини та утриманців, які б забезпечили належну процесуальну поведінку. Представник потерпілого клопотання прокурора підтримала в повному обсязі.
Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , захисники ОСОБА_8 й ОСОБА_9 проти клопотання заперечили та просили суд змінити обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_12 заперечив проти клопотання прокурора як необґрунтованого та просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі та просив зменшити розмір застави, вказуючи на непомірність встановленого розміру застави, визначеного попередньою ухвалою суду, а саме - 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Захисник ОСОБА_7 проти клопотання прокурора заперечила та зазначила, що ризики, на які посилається прокурор в клопотанні про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не підтверджуються належними доказами, ґрунтуються на припущеннях, вказувала на недопустимість зі сторони прокурора на посилання лише на тяжкість майбутнього покарання, зазначала також про наявність у її підзахисного міцних соціальних зв`язків та орендованого житла, про що наявні докази в матеріалах справи. Враховуючи вказане, просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши клопотання прокурора, думку учасників процесу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника, вивчивши матеріали, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив про необхідність уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та з урахуванням ступеня тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів та відсутності сталих соціальних зв`язків у обвинуваченого.
Крім того, в судовому засіданні прокурор зазначив, що ризик впливу обвинуваченого на свідків та потерпілих підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_12 знайомився із матеріалами справи та йому відомі контактні дані свідків та потерпілих, тому останній може впливати на вказаних осіб з метою зміни їх показань. Також прокурор зазначив, що обвинувачений не має місця роботи та офіційного джерела доходу, що може вказувати на існування ризику переховування від суду.
З урахуванням зазначеного колегія суддів дійшла висновку, що вказане клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки об`єктивно доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують на даний момент та не зменшились. Так, враховуючи обставини, встановлені в судовому засіданні, існує необхідність запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину з мірою можливого покарання у виді довічного позбавлення волі, переховуватися від суду та впливати на свідків у справі, допит, яких ще не проведено, з огляду на стадію розгляду справи.
Крім того, колегія суддів, зважаючи на вимоги статті 178 КПК України бере до уваги відсутність у обвинуваченого, який не одружений,на утриманні неповнолітніх дітей, а також відсутність стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, відсутність доказів наявності у обвинуваченого до затримання офіційного місця роботи та доказів активної трудової діяльності, тому вказані обставини виправдовують обмеження права ОСОБА_12 перебувати на волі, в матеріалах провадження відсутні достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне.
При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_12 щодо наявності підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, з урахуванням доводів про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та орендованого житла, та повторно оцінених колегією суддів доказів на підтвердження вказаних обставин, з урахуванням пояснень, наданих в цьому судовому засіданні, оскільки у цій конкретній справі застосування такого запобіжного заходу не може бути достатнім та таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України. Крім того, відсутні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть у цій конкретній справі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_12 процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи вказане, суд вважає, що не знайшли свого підтвердження обставини щодо можливості зміни запобіжного заходу на інший запобіжних захід, не пов`язаний із обмеженням волі.
При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_12 не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.
Крім того, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченому ОСОБА_12 заставу. При цьому, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, а також доводи обвинуваченого ОСОБА_12 щодо зменшення розміру застави до помірного, суд дійшов висновку про залишення як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 застави у розмірі, визначеному ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.04.2022 року, а саме у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1189500 грн з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 5 статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
При цьому, колегія суддів, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатись, дійшла висновку, що застава саме у вищевказаному розмірі буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, обвинувачений вирішить не зникати через побоювання втратити заставу. Суд, дійшов висновку, що такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, з урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не порушує прав обвинуваченого, а тому підстави вважати його завідомо непомірним відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України, на 60 днів до 12 серпня 2022 року включно.

Залишити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченому ОСОБА_12 заставу в розмірі 500 (п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1189500 (один мільйон сто вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:
- з`являтися до прокурора або суду за кожною вимогою;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на банківські реквізити:
Отримувач:
Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області.
Код отримувача ( код ЄДРПОУ): 26268119
Банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ
Рахунок отримувача UA0018661.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на банківські реквізити, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого ОСОБА_12 з-під варти та повідомити усно і письмово Києво-Святошинський районний суд Київської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається такими, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Головуюча суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3