Справа № 177/396/22
Провадження № 1-кп/177/75/22
У Х В А Л А

14 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000191 від 09.02.2022 відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 121 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № №0000191 відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України
Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2022 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , який спливає 20.10.2022.

В судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому посилається на існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, вказуючи на відсутність підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_2 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та продовжити вчиняти нові злочини. ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, а тому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність міцних соціальних зв`язків у місці його постійного провадження, які б могли стримати останнього не покидати його, свідчить про можливість переховуватися від суду. Обвинувачений тривалий час офіційно ніде не працює, не одружений, дітей не має, що свідчить про відсутність у нього законно отриманих коштів для існування, що може сприяти вчиненню інших кримінальних правопорушень для отримання неофіційного заробітку.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на необхідність обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, має можливість отримувати допомогу від членів сім`ї для свого утримання.

Розглядаючи клопотання прокурора, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність його задоволення та продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_2 , виходячи з наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінально-процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд враховує дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, відсутність належних гарантій та підтверджених соціальних зв`язків, які б переважали ризики ухилення від суду.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 закінчується 20 жовтня 2022 року, суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_2 , а також те, що заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і виправдовують застосування обраного запобіжного заходу, зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги вищезазначені ризики, та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, те, що особа обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину, від якого настала смерть потерпілого, відсутність міцних соціальних зв`язків, що обумовлено тим, що останній не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, проживає в будинку без реєстрації, офіційно не працевлаштований, доказів законного отримання доходу не зазначив і не надав, інвалідом не являється, і тому для запобігання вказаним ризикам є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Більш того, суд звертає увагу на існуючу обстановку в Україні, зокрема те, що 24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. В ряді регіонів України тривають напружені бойові дії, на день розгляду вказаного клопотання ситуація в Україні є напруженою, військова агресія проти України суттєво обмежує можливість виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях, зокрема контролю за дотриманням умов домашнього арешту, та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Вказане підвищує як ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, так і ризик можливого ухилення від явки до суду обвинуваченого, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, що перешкоджатиме розгляду справи в розумний строк та виконання завдань визначених ст. 2 КПК України.

Таким чином, застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню, підстав для зміни запобіжного заходу не має.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_2 задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, на 60 днів до 12 грудня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 17.10.2022.

Суддя ОСОБА_1