Справа № 463/5560/22
Провадження № 1-кс/463/4100/22
У Х В А Л А

10 серпня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого ВРЗЗС СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову слідчого ВРЗЗС СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 30.05.2022 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000404 від 27.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 30.05.2022 року слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000404 від 27.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст.55 КПК України. Факти, викладені у постанові слідчого не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди. Слідчим жодним чином не спростовано доводи скаржника про заподіяння йому шкоди. А тому, з врахуванням вищенаведеного, просить скасувати постанову слідчого від 30.05.2022 року про відмову у визнанні потерпілим.

Крім цього, просить поновити строк на оскарження постанови слідчого, оскільки копія постанови йому не скеровувалася, а про існування такої він дізнався 15.07.2022 року під час ознайомлення з матеріалами справи № 463/4022/22 у приміщенні Личаківського районного суду м.Львова.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність поновлення ОСОБА_3 строку на звернення із скаргою до слідчого судді.

Скаржник в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, разом з тим, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, скаргу підтримує.
Слідчий в судове засідання повторно не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду скарги, не повідомила суд про причини своєї неявки.
Враховуючи строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливим провести розгляд скарги за відсутності учасників процесу, з врахуванням поданого скаржником клопотання та відповідно до вимог ч.3 ст.306 КПК України.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Як вбачається з матеріалів скарги, адвокат ОСОБА_3 02.05.2022 року звернувся до слідчого з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000404 від 27.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України.
Постановою слідчого ОСОБА_4 від 30.05.2022 року, відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000404 від 27.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України.

В підтвердження факту заподіяння адвокату ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди, до матеріалів скарги не долучено жодних доказів (документів).

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно з положеннями ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, слідчим не встановлено обставин заподіяння адвокату ОСОБА_3 будь якої шкоди.
Разом з тим, із вказаної постанови вбачається, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено за фактом неправдивого повідомлення ОСОБА_3 про вчинення злочину посадовою особою органу досудового розслідування.
Частина 1 ст.383 КК України передбачає кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому, дізнавачу або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки кримінальне провадження здійснюється щодо завідомо неправдивого повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення не за заявою скаржника, а відтак відсутні підстави вважати, що останньому могла бути заподіяна шкоди в даному кримінальному провадженні, доказів протилежного останнім не надано.
Під час розгляду скарги слідчим суддею не здобуто доказів того, що вказаним вище кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.383 КК України, станом на день розгляду скарги адвокату ОСОБА_3 завдана майнова та моральна шкода. Скаржником до матеріалів скарги не долучено жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому майнової та моральної шкоди. Такі докази не надано і на момент розгляду скарги.
Враховуючи вищенаведене, постановою слідчого ВРЗЗС СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 30.05.2022 року, ОСОБА_3 правомірно відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000404 від 27.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.107, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

поновити адвокату ОСОБА_3 строк на звернення із скаргою.

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого ВРЗЗС СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 30.05.2022 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000404 від 27.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1