Справа № 526/1982/22
Провадження № 1-кс/526/625/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року м. Гадяч
слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання начальника Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000451 від 30.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,

в с т а н о в и л а:

06 жовтня 2022 року начальник Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000451 від 30.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.
Клопотання обґрунтоване тим, 29.09.2022 року до ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення через службу 102, від заступника начальника ССП ВКП ПРУП ОСОБА_5 про те, що 29.09.2022 року в м. Заводське, на автодорозі Т1705 ним зупинений транспортний засіб ЗІЛ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перевозив деревину, об`єм якої перевищує об`єм зазначений у товаро-транспортній накладній. ЖЄО №3066 від 29.09.2022 року.
Виїздом слідчо-оперативної групи 29.09.2022 року на місце події та проведеним оглядом встановлено, що на відрізку автодороги Т1705, м. Заводське, Миргородського (колишня назва Лохвицького) району, Полтавської області знаходиться вантажний транспортний засіб марки ЗІЛ моделі ММЗ 554, д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кузові якого міститься деревина у вигляді розпиляної на частини деревини породи дуб та клен загальним об`ємом близько 7 м3 Під час огляду встановлено, що ОСОБА_6 надав товарно-транспортну накладну серії ПЛВ №180340 від 29.09.2022 року на зазначений вантаж, який знаходився у кузові автомобіля. У товарно-транспортній накладній зазначено, що деревина породи дуб об`ємом 4,3400 м3, але на момент огляду із залученням майстру лісу Лохвицького лісництва ОСОБА_7 , було встановлено, що деревина, яка знаходилася у кузові автомобіля являлася породи дуб близько 6 м3 та породи клен близько 1 м3. Вказаний факт свідчить про незаконне перевезення транспортним засобом вказаного об`єму деревини та становить під сумнів законність виданих документів. В ході огляду водієм ОСОБА_6 надано пластикову бирку з номерним зазначенням UA ДАЛРУ 601601594. Також на баку, який розташований з лівої сторони автомобіля, знаходився поліетиленовий мішок білого кольору із вмістом качанів кукурудзи.
В ході огляду місця події було виявлено, оглянуто та вилучено на територію ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області: 1) вантажний автомобіль ЗІЛ ММЗ 554М з реєстраційним номером НОМЕР_1 синього кольору, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником даного автомобіля являється ОСОБА_8 , жителька АДРЕСА_1 (контакти відсутні), у кузові якого міститься деревина у вигляді розпиляної на частини деревини породи дуб та клен загальним об`ємом близько 7 м3 яка зберігається за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н., м. Лохвиця, вул. Гоголя, буд. № 19 на території ВП № 2 Миргородського РВП; 2) Товаро-транспортну накладну серії ПЛВ №180340 від 29.09.2022; 3) Пластикову бирку з номерним зазначенням UA ДАЛРУ 601601594.; 4) поліетиленовий мішок білого кольору із вмістом качанів кукурудзи.
30.09.2022 року за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.246 КК України.
Вилучене в ході огляду вище вказане майно 30.09.2022 року постановою слідчого визнано речовими доказами.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив накласти арешт на майно, зазначене у клопотанні.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, власника майна, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 30.09.2022 за №0000451 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Постановою слідчого у кримінальному провадженні № 0000451 від 30.09.2022 вантажний автомобіль ЗІЛ ММЗ 554М з реєстраційним номером НОМЕР_1 , синього кольору, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником даного автомобіля являється ОСОБА_8 , жителька АДРЕСА_1 (контакти відсутні), у кузові якого міститься деревина у вигляді розпиляної на частини деревини породи дуб та клен загальним об`ємом близько 7 м3, яка зберігається за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н., м. Лохвиця, вул. Гоголя, буд. № 19 на території ВП № 2 Миргородського РВП; 2) Товаро-транспортну накладну серії ПЛВ №180340 від 29.09.2022; 3) Пластикову бирку з номерним зазначенням UA ДАЛРУ 601601594.; 4) поліетиленовий мішок білого кольору із вмістом качанів кукурудзи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, тому метою арешту в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, а підставою відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд врахував:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000451 від 30.09.2022 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучені 30.09.2022 року: вантажний автомобіль ЗІЛ ММЗ 554М, деревина у вигляді розпиляної на частини деревини породи дуб та клен загальним об`ємом близько 7 м3, ; товаро-транспортна накладна; пластикова бирка та поліетиленовий мішок білого кольору із вмістом качанів кукурудзи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та є такими, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і відповідно до ст. 98 КПК України виступають речовим доказом у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя дослідив зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшов обґрунтованого висновку, про те, що накладення арешту на вантажний автомобіль ЗІЛ ММЗ 554М, деревина у вигляді розпиляної на частини деревини породи дуб та клен загальним об`ємом близько 7 м3; товаро-транспортна накладна; пластикова бирка та поліетиленовий мішок білого кольору із вмістом качанів кукурудзи є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 30.09.2022 року його визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, як такий, що зберіг на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів незаконного перевезення деревини, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ст. 246 ч.1 КК України, з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.
Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав) не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню процесуальних рішень по кримінальному провадженню, оскільки зазначені у клопотанні вантажний автомобіль ЗІЛ ММЗ 554М, деревина у вигляді розпиляної на частини деревини породи дуб та клен загальним об`ємом близько 7 м3, ; товаро-транспортна накладна; пластикова бирка та поліетиленовий мішок білого кольору із вмістом качанів кукурудзи, відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, тому є всі підстави для накладення арешту на майно.
Керуючись ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання начальника Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000451 від 30.09.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно: вантажний автомобіль марки ЗІЛ ММЗ 554М з реєстраційним номером НОМЕР_1 синього кольору, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 являється ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 (контакти відсутні), у кузові якого міститься деревина у вигляді розпиляної на частини деревини породи дуб та клен загальним об`ємом близько 7 м3, який зберігається за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н., м. Лохвиця, вул. Гоголя, буд. № 19 на території ВП № 2 Миргородського РВП;
товарно-транспортну накладну серії ПЛВ №180340 від 29.09.2022 та пластикову бирку з номерним зазначенням UA ДАЛРУ 601601594, які знаходяться у камері зберігання речових доказів ВП № 2 Миргородського РВП;
-поліетиленовий мішок білого кольору із вмістом качанів кукурудзи, який зберігається на території ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області по вул. Гоголя,19, м.Лохвиця, Миргородського району, Полтавської області,
шляхом позбавлення власника та інших осіб можливості користуватися та розпоряджатися будь-яким способом зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами, як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо) до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Виконання ухвали про арешт майна покласти на начальника Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Повний текст ухвали складено 10 жовтня 2022 року.

Слідча суддя: ОСОБА_1