В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001256 від 22.04.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Р.Комарівці Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

21.04.2021 року близько 22:45 ОСОБА_4 перебував за адресою: м. Київ, пр-т Павла Тичини, 20-Г, неподалік одного з мережі продуктових магазинів ТОВ «Стекляшка», де між ним та раніше невідомим ОСОБА_6 відбулася розмова, яка переросла у словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 взяв у руку власний ніж, який носив при собі, та несподівано для ОСОБА_6 наніс рукою один колото-різаний удар вказаним ножем в область живота справа останньому, унаслідок чого ОСОБА_6 спричинено проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 1 ст. 121 КК України не визнав та показав, що ввечері 21.04.2021 року він перебував біля магазину ТОВ «Стекляшка» біля озера «Тельбін» разом зі своєю дружиною (остання ходила в магазин за вином), де побачив трьох осіб, які розпивали спиртні напої. До нього підійшов ОСОБА_6 , почав задавати незрозумілі йому питання та провокувати на конфлікт, чіплявся до нього, після чого він взяв до рук скляні пляшки та почав бити ними собі по голові. Потім він відчув один удар ногою ззаду від незнайомої йому особи, але це не був потерпілий, впав на землю та поповз до коляски, де взяв ніж, почав ним розмахувати, у ході чого він несподівано для себе наніс правою рукою один колото-різаний удар ножем ОСОБА_6 , не пам`ятаючи куди саме. Вказував, що у день події невідомі особи ображали і били його дружину. Крім того, він перебував у стані алкогольного сп`яніння (випив 2 пляшки вина та 3 банки «Рево»), тому він повністю не пам`ятає всіх обставин події. Зазначав, що він захищався (оборонявся) від нападу на нього зі сторони ОСОБА_6 та інших осіб. Крім того, пояснив, що жалкує про скоєне, вказуючи, що не бажав та не передбачав таких наслідків.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого щодо не визнання своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що ввечері, близько 22 години, 21.04.2021 року він йшов додому, біля магазину «Стекляшка», побачив раніше невідомого йому ОСОБА_4 , у якого він запитав: «Як чоловік відноситься до руху BLM?», на що у відповідь ОСОБА_4 несподівано наніс йому один колото-різаний удар ножем в область живота справа, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження. Потім конфлікт переріс у бійку. Вказував, що ОСОБА_8 сам собі завдав тілесних ударів скляними пляшками по голові. Він, в свою чергу, будучи пораненим, намагався затримати обвинуваченого, поваливши його на землю, щоб той не втік, та з метою помсти наніс декілька ударів по тулубу обвинуваченого. Біля ОСОБА_4 перебувала якась жінка ромської національності. Очевидці події викликали поліцію та швидку допомогу, його госпіталізувати до лікарні, зробили операцію, близько трьох тижнів він перебував на лікуванні. Просив суворо покарати обвинуваченого.

Допитана у судовому засіданні у порядку ст. 352 КПК України свідок ОСОБА_9 суду показала, що в теплу пору 2021 року (весна літо), пізно ввечері, приблизно о 22-23 годині, вона поверталася додому з пробіжки, побачила бійку між двома чоловіками біля магазину ТОВ «Стекляшка» і зупинилася. Вона стала свідком того, як один чоловік з кучерявим волоссям намагався нанести удари металевою пластиною, яка була у нього руці, іншому високому чоловіку. У обох чоловіків було розбите обличчя, голова, зі слідами крові. Бачила як чоловік з кучерявим волоссям декілька раз наніс собі удари пляшкою по голові, а інший високий чоловік сидів на землі з ножовим пораненням в області живота. Момент удару ножем вона не бачила. Вона викликала швидку допомогу. Після цього, чоловіки час від часу зближалися і билися, бійка відбувалася як на ногах, так і на землі. Переглядаючи у судовому засіданні відео телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », свідок впізнала осіб, яких вона бачила у день події.

Суд оцінює показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 як належними та достовірними у розумінні ст.ст. 94-96 КПК України, тому немає підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Окрім показань вищевказаних осіб вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, також підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

- рапортом працівника поліції від 21.04.2021 року, з якого вбачається, що під час патрулювання території Дніпровського районну м. Києва екіпаж «Рубін 401» 21.04.2021 року о 22:47 отримано виклик «Бійка» за адресою: м. Київ, пр-т П.Тичини, 20. Прибувши за вказаною адресою, працівниками поліції було виявлено бійку між ОСОБА_6 , в якого була розбита голова та рана в області живота, та ОСОБА_4 , в якого була розбита голова (а.п. 79);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ВКП Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві від 22.04.2021 року, з якого вбачається, що 21.04.2021 року приблизно о 22:30, за адресою: АДРЕСА_2 , невідома особа, ромської зовнішності, під час суперечки вдарила ОСОБА_6 ножем (а.п. 81);

- протоколом огляду місця події від 22.04.2021 року з додатками, відповідно до якого була оглянута ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , на якій виявлено уламки скла від розбитої пляшки та сліди крові (а.п. 82-86);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.04.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , з якого вбачається, що ОСОБА_6 , переглянувши в присутності понятих фотознімки осіб, серед яких наявний фотознімок особи, яка вчинила злочин, повідомив, що він впізнав особу під № 4 за ознаками частини обличчя, зачіскою, формою волосся, формою брів, носу та очей. Відповідно до додатку до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.04.2021 року на фотознімку під № 4 зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.п. 91-93);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2021 року, який повністю узгоджується з переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_6 показав, що 21.04.2021 року, ввечері, перебуваючи на Березняках, у районні магазину «Стекляшка», в якому він придбав каву, завів розмову з чоловіком ромської національності. У ході розмови ОСОБА_6 запитав: «Як чоловік відноситься до руху BLM?». У відповідь на дане запитання чоловік ромської національності взяв до своїх рук декілька скляних пляшок та почав їх розбивати собі об голову, після чого дістав зі свого верхнього одягу ніж та без будь-яких пояснень наніс ОСОБА_6 одне ножове поранення. У подальшому останній повалив на землю чоловіка ромської національності та просив очевидців викликати поліцію. Крім того, ОСОБА_6 зазначив, що чоловік ромської національності тримав ніж у лівій руці та поряд з ним нього знаходилась жінка ромської національності (а.п. 94-99);

- довідкою КНП «КМКЛШМД» № 68 від 22.04.2021 року, з якої вбачається, ОСОБА_6 перебував з 22.04.2021 року в КНП «КМКЛШМД» з діагнозом: проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки справа, з пошкодженням товстого кишківника та великого ченця, гемоперитоніди (а.п. 80);

- висновком експерта № 042-799-2021, з якого вбачається, що при зверненні за медичною допомогою 21.04.2021 року о 22:52 у ОСОБА_6 мали місце такі ушкодження: забійна рана лобно-тім`яної ділянки, що утворилось внаслідок однократної травмуючої дії тупого предмету; колото-різана рана з рівними загостреними краями в ділянці епігастрію по передньо-пахвовій лінії справа, розмірами 1,5х1 см, з рановим каналом, що відходить від неї в напрямку справа-наліво, спереду-назад, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина, великий чепець та ушкоджується поперечно-ободова кишка в ділянці печінкового кута по протибрижовій поверхні, крововилив у черевну порожнину (до 200 мл крові зі згорстками) - проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини, що утворилось в наслідок однократної травмуючої дії гострого предмету. За ступенем тяжкості проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. (а.п. 100-105);

- протоколом перегляду відеозапису від 23.04.2021 року, який повністю узгоджується з переглянутим в судовому засіданні відеозаписами, отриманими від свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ТОВ «Берлайн» та телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за фактом отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, з яких вбачається, що 21.04.2021 року о 00:39 в центрі кадру з`являється пішохідна частина пр-ту П.Тичини, де знаходиться особа чоловічої статі, що одягнена в штани та куртку темного кольору, кофту червоного кольору, кросівки світлого кольору, з темним кучерявим волоссям, в руках тримає скляні пляшки, які в подальшому починає розбивати собі об голову (у ході досудового розслідування особу встановлено, як ОСОБА_4 ); о 01:07 до вказаної особи підбігає інша особа чоловічої статі, що одягнена в куртку, штани та кепку темного кольору (у ході досудового розслідування особу встановлено, як ОСОБА_6 ). Після чого ОСОБА_6 валить на землю ОСОБА_4 , наносить останньому декілька ударів кулаком руки в область голови та утримує його на землі (т. 1 а.п. 108-113, 114-119); - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.04.2021 року, з якого вбачається, що 21.04.2021 року о 23:00 в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 та проведено обшук ОСОБА_4 , в ході якого вилучено: кросівки білого кольору в бруді на носках речовина бурого кольору, куртка чорного кольору з ушкодженням зі слідами речовини бурого кольору, червоний реглан з ушкодженням бурого кольору, червоні штани з плямами речовини бурого кольору (а.п. 120-123);

- висновком експерта №042-800-2021, з якого вбачається, у ОСОБА_4 мали місце наступні тілесні ушкодження: забійна рана в ділянці чола справа; садна в ділянці чола зліва та ближче надбрівної дуги переривчастого характеру, в ділянці крила носу зліва, на тильній поверхні в проекції проксимальної фаланги 2-го пальця лівої кисті, на тильній поверхні в проекції голівки 5-ої п`ясної кістки, на тильній поверхні правої кисті в проекції голівки 3-ої п`ясної кістки; різана рана - на долонній поверхні правової кисті в проекції проксимальної фаланги 2-го пальця. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень відноситься до легкого тілесного ушкодження. (а.п. 142-147);

- постановами про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 22.04.2021 року, 23.04.2021 року, 17.06.2021 року, (а.п. 86, 88, 113,124,126).

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Разом з тим, суд критично оцінює протокол проведення слідчого експерименту від 22.04.2021 року за участю ОСОБА_4 з додатками та покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні про те, що він завдав тілесні ушкодження ОСОБА_6 з метою самооборони, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами, сумніватися у об`єктивності яких у суду немає підстав. Дані показання обвинуваченого суд розцінює як спробу ухилитися від кримінальної відповідальності за скоєне діяння. Підстав, з яких потерпілий міг би обмовити обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено, оскільки зібрані у справі докази, що були досліджені під час судового розгляду, суд вважає послідовими, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, суд і покладає їх в основу обвинувального вироку.

Захисник у судовому засіданні заперечувала кваліфікацію кримінального правопорушення, однак будучи вільною у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, стороною захисту не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів та доводів обвинуваченого з приводу самооборони. Клопотань про допит інших можливих свідків події від сторони захисту до суду не надходило.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність акту суспільно небезпечного посягання зі сторони потерпілого ОСОБА_6 . За таких обставин, немає підстав вважати, що обвинувачений цілеспрямовано використовуючи ніж та завдаючи ним потерпілому удар в область розташування життєво важливих органів (зокрема у живіт), перебував у стані оборони та діяв з перевищенням її меж. Натомість вчинення таких дій обвинуваченим свідчить про те, що він через сварку бажав заподіяти потерпілому тілесні ушкодження та діяв з відповідним умислом.

Також суд враховує, що на запитання у судовому засіданні ОСОБА_4 давав неточні відповіді та зазначав, що у зв`язку з алкогольним сп`янінням не пам`ятає всіх обставин події.

При цьому, оцінюючи доводи ОСОБА_4 та його захисника про те, що обвинувачений діяв у відповідь на дії особи, який перший почав розмову з обвинуваченим, і тому з метою самооборони ОСОБА_4 застосував ножа, суд враховує правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду 24.01.2019 року № 444/1586/15-к, згідно якої застосування обвинуваченим ножа є неспіврозмірним діям потерпілого.

Також судом враховується і правова позиція, викладена у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 серпня 2020 року у справі № 756/16785/18, відповідно до якої хоча потерпілий під час конфлікту двічі вдарив засудженого рукою в обличчя, проте ця його дія є неспівмірною із застосуванням ОСОБА_1 предмету, схожого на ніж, яким засуджений умисно наніс йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Щодо доводів сторони захисту про недопустимість окремих доказів у вказаному кримінальному провадженні та прояву зі сторони потерпілого до обвинуваченого расизму, то слід зазначити, що вони є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Порушень норм КПК України під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Так, відповідно до ст. 65 КК України суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного (вину не визнав, не визнає обставини злочину, однак жалкує про наслідки скоєного), дані про його особу, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, без освіти, не одружений, без постійного місця проживання в м. Києві, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, та обставин, що обтяжують покарання останнього згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного та враховуючи думку прокурора, який просив призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; думку потерпілого, який просив суворо покарати обвинуваченого; думку сторони захисту захисник поклалася на розсуд суду; суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. Таке покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Дане покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого злочину і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді утримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21 квітня 2021 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи № 042-799/2021 в розмірі 1619 грн. 10 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-змиви РБК; фрагменти скляної пляшки, що поміщено до сейф-пакету № KIV4107330; кросівки білого кольору зі слідами РБК (пакет SUD 40100330); куртка чорного кольору зі слідами РБК, реглан червоного кольору зі слідами РБК, штани червоного кольору зі слідами РБК (сейф-пакет №SUD 4010331) - знищити;

-CD-R диски з відеозаписами події, слідчих експериментів залишити в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому та його захиснику.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1