Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/733/22
номер провадження 1-кс/695/222/22
У Х В А Л А

04 травня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша заяву захисника адвоката ОСОБА_4 , що подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про відвід слідчого судді при розгляді клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 07.04.2022р. за № 0000265,
ВСТАНОВИВ:

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку передбаченому ч. 3 ст. 35 КПК України вказану заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 по розгляду клопотання про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000265 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України, передано судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 .

Заява про відвід слідчого судді ОСОБА_6 мотивована тим, що 10.04.2022р. прокурор Золотоніської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді з клопотанням по кримінальному провадженню № 0000265 про арешт майна, що було вилучено під час обшуку 08.04.2022р., який відбувся у двох домоволодіннях за адресою: АДРЕСА_1 .

Так ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 від 08.04.2022р. надано дозвіл на проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 . Однак правоохоронними органами фактично, за твердженням захисника підозрюваного, було проведено обшук фактично у двох домоволодіннях, зокрема й в буд. АДРЕСА_1 . При цьому вказаний обшук був оформлений одним протоколом обшуку та тривав безперервно з 15 год. 40 хв. до 21 год. 12 хв.

10.04.2022 р. ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 надано дозвіл на проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000265 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України, під час якого виявлено та вилучено перелік предметів, вказаних у протоколі обшуку домоволодінь №, АДРЕСА_1 та в постанові слідчого від 08.04.2022 «Про визнання речових доказів».

Заявник стверджує, що такі дії слідчого судді свідчать про її упередженість та прихильне ставлення до органів досудового розслідування, адже проведена органами досудового розслідування слідча дія по обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 не була невідкладною, а тому згідно з приписами ч. 2 ст. 234 КПК України такий обшук мав здійснюватись лише на підставі ухвали слідчого судді. Крім того подальша ухвала слідчого судді від 10.04.2022 р. про надання дозволу на проведення обшуку в домоволодінні АДРЕСА_1 , тобто про «легалізацію проведеного обшуку» постановлена з грубим порушенням діючих норм КПК України, тому відповідно вказана слідча суддя не може здійснювати безсторонньо судовий контроль по даній справі при розгляду клопотання про арешт майна, оскільки її дії свідчать про упереджене ставлення по даному кримінальному провадженню.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказану заяву про відвід слідчого судді підтримали повністю та наполягали на її задоволенні надавши суду пояснення аналогічні поясненням, що були викладені у вказаній заяві.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення вказаної заяви про відвід слідчої судді заперечував та вказував на її необґрунтованість, вважав, що зазначені доводи про відвід слідчого судді зводяться до незгоди з процесуальним рішеннями, які прийняла остання, що не може бути достатньою підставою для задоволення вказаної заяви про відвід слідчого судді.

Для розгляду заяви про відвід слідчий суддя ОСОБА_6 не з`явилась із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином в порядку визначеному нормами КПК України.

Суддя, вирішуючи заяву про відвід встановив наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

У п. п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини "Білуха проти України" від 09.1 1.2006 (заява N 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно з п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Частиною 5 ст. 80 КПК України закріплена вимога вмотивованості відводу.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, заслухавши учасників процесу та вивчивши заяву про відвід слідчого судді, суддя вважає її необґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів самої заяви про відвід судді, доводи захисника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_4 зводяться фактично до незгоди з рішенням слідчого судді ОСОБА_6 в ухвалі від 10.04.2022р. про надання дозволу на проведення обшуку в домоволодінні АДРЕСА_1 .

Як вбачається із вказаної ухвали, остання була прийнята на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, відповідно до якої слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Отже, нормами чинного законодавства надано право слідчому судді розглянути таке клопотання та за наявності підстав, встановлених нормами чинного законодавства його задовольнити або відмовити у задоволенні такого клопотання.

При цьому, суддя звертає увагу на те, що в розумінні кримінального процесуального закону незгода відповідної сторони судового провадження з процесуальними діями чи процесуальним рішенням судді (слідчого судді) в рамках відповідного судового провадження, не може слугувати підставою для висновку про наявність підстав для відводу цього судді (слідчого судді) від розгляду відповідного судового провадження.
Вимога щодо незалежності, неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду судового провадження є конституційною гарантією судочинства, а процесуальні дії чи рішення судді в інших провадженнях не можуть бути підставою для висновку про наявність в діяльності судді ознак упередженості чи необ`єктивності щодо конкретної особи.
Більше того, навіть за умови наявності певних порушень суддею вимог КПК України під час судового розгляду свідчать лише про факти таких порушень, проте вони автоматично не тягнуть за собою переконання щодо упередженості цього судді.
Матеріали вказаної заяви не містять жодних конкретних фактів та обставин, які б давали підстави сумніватися у неупередженості слідчого судді при розгляді матеріалів клопотання чи у її фахово-професійній здатності оцінювати докази та матеріали у вказаній справі.

Будь-яких інших даних щодо висловлення слідчим суддею особистих переконань, наведення прикладів щодо зафіксованих випадків поведінки, яка могла би свідчити про особисту упередженість слідчого судді, заявником надано не було. Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутній суб`єктивний критерій, що використовується при визначенні "безсторонності".
При розгляді заяви щодо відводу слідчого судді суддею не встановлено дій слідчого судді, з яких може вбачатися наявність у неї упередженості при розгляді даної справи.

Відвід слідчого судді зі вказаних у заяві підстав може створювати негативну практику тиску на суд та обмеження принципу змагальності сторін під час розгляду матеріалів справ.

Таким чином перелік та види механізмів захисту прав сторін не є порушеним чи обмеженим слідчим суддею.

Будь-яких доказів, які б давали підстави сумніватися у неупередженості та необ`єктивності судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_6 надано не було.

Крім того, суд зауважує, що нормами ст. 173 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого чи третьої особи на оскарження судового рішення щодо арешту майна, а нормами ст. 174 КПК України визначена можливість скасування арешту майна.

Тобто чинним законодавством передбачена можливість захисту прав володільця майна шляхом оскарження судового рішення про його арешт чи можливість його скасування у випадку якщо цьому заході відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За таких обставин вивчивши матеріали заяви про відвід слідчого судді, суд приходить до висновку, що заявлений відвід слідчому судді не підлягає до задоволення, оскільки не ґрунтується на вимогах ст.,ст. 75, 76 КПК України, в яких визначені підстави для відводу суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 81, 82 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_4 , що подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про відвід слідчого судді при розгляді клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР 07.04.2022р. за № 0000265 відмовити за відсутністю підстав.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1