Провадження № 11-кп/824/129/2022 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 на вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, 16 липня 2021 рокуприблизно о 22:30 годині ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу банкомату «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Олекси Тихого, 16/40, помітив банківську картку, а саме карту ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 , виник умисел, направлений на привласнення офіційного документу, а саме вищевказаної банківської картки, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, з корисливих мотивів, взяв зазначену пластикову банківську картку ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 та яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, є безконтактною технологією оплати, забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду та таким чином привласнив її з корисливих мотивів.

Після чого, утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційного документу.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному привласненні офіційного документу, ОСОБА_7 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.

В подальшому, 17 липня 2021 року у ОСОБА_7 , з корисливих мотивів виник умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів зі знайденої та привласненої банківської картки ПАТ ПриватБанк № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, ОСОБА_7 , маючи при собі банківську картку ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , переконавшись, що на карті відсутній пін-код, бажаючи заволодіти та розпорядитися грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку у власних цілях, діючи умисно, здійснив крадіжку належних потерпілій ОСОБА_9 грошових коштів, а саме: об 00:30 годині, перебуваючи на АЗС, розташованого за адресою: Київська обл., м. Вишневе, шляхом проведення з використанням цієї банківської картки транзакції на загальну суму 300 гривень та 400 гривень оплати палива, а також з метою купівлі автомобільного мастила вартістю 133 гривні.
В подальшому ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, 17 липня 2021 року приблизно о 00:45 годині перебуваючи на АЗС ТОВ «Конверс Лінкс», розташованій за адресою: Київська обл., м. Вишневе, вул. Київська, 2Г, використовуючи привласнену банківську картку «ПриватБанку» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , здійснив ще дві транзакції з купівлі товару, а саме омивача скла вартістю 99 гривень та палива вартістю 399 гривень 92 копійки.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми злочинними діями завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1 331 гривні 92 копійок.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_7 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий, яким визнати винним ОСОБА_7 та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік; на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 рік; в іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, внаслідок чого обвинуваченому було неправильно призначено покарання, а саме в резолютивній частині вироку ОСОБА_7 не визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, однак, судом першої інстанції в оскаржуваному вироку було встановлено обставини його вчинення. На переконання прокурора щодо обвинуваченого не застосовано закон, який підлягає застосуванню, та не було застосовано вимоги ст. 70 КК України, внаслідок чого ОСОБА_7 було призначено більш мяке покарання, ніж передбачено законом. Апелянт вважає, що призначене обвинуваченому покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
Заслухавши доповідь судді,
прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,
обвинуваченого ОСОБА_7 , який проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Главою 30 КПК України визначено особливі порядки провадження в суді першої інстанції.
Зокрема, § 1 вказаної глави регламентовано спрощене провадження щодо кримінальних проступків.
Ст. 381 КПК України закріплено, що після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу невідкладно призначає судовий розгляд.
Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Спрощене кримінальне провадження щодо кримінальних проступків здійснюється за загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.
Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Загальні вимоги до змісту вироку, регламентовані ст. 374 КПК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 374 КПК України вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин.
У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, поміж іншого, зазначаються, у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення та інше.
Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку, поміж іншого, зазначаються, у разі визнання особи винуватою: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом та інше.
Якщо особі пред`явлено декілька обвинувачень і деякі з них не доведені, то у резолютивній частині вироку зазначається, за якими з них обвинувачений виправданий, а за якими засуджений.
З матеріалів провадження вбачається, 02 вересня 2021 року прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 було складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001984 від 18 липня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України.

02 вересня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001984 від 18 липня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК Україниіз зазначенням клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, був направлений до Соломянського районного суду м. Києва.

До обвинувального акта також були додані заява ОСОБА_7 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, заява ОСОБА_9 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Судом першої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001984 від 18 липня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України й додані до нього матеріали кримінального провадження, було розглянуто в порядку спрощеного провадження, та зазначено у мотивувальній частині вироку встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження стосовно вчинення 16 липня 2021 року ОСОБА_7 привласнення офіційного документа банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та вчинення 17 липня 2021 року ОСОБА_7 таємного викрадення грошових коштів з привласненої банківської карти ПриватБанк № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
У подальшому, за наслідками розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001984 від 18 липня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України у спрощеному провадженні, суд першої інстанції ухвалив вирок, яким, згідно резолютивної частини вироку, визнав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначив йому покарання у виді 80 годин громадських робіт та вирішив питання про речові докази у кримінальному провадженні.
Беручи до уваги встановлені судом першої інстанції в мотивувальній частині вироку обставини вчинення ОСОБА_7 кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України та зміст резолютивної частини оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час складання вироку не було дотримано вимог кримінального процесуального закону, а саме положень ч. 2 ст. 382 та ч. 4 ст. 374 КПК України.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, вказавши в мотивувальній частині оскаржуваного рішення встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження стосовно вчинення ОСОБА_7 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, залишив не вирішеним у резолютивній частині питання щодо винуватості особи, у межах висунутого прокурором обвинувачення за ч. 1 ст. 357 КК України та міри покарання, що є порушенням п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України та є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність є слушними, адже суд, всупереч вимогам КПК України, при вирішенні питання про винуватість особи в інкримінованих їй кримінальних проступках, сформулювавши у мотивувальній частині вироку обвинувачення за ч. 1 ст. 357 КК України, яке визнав доведеним, не зазначив у резолютивній частині вироку відповідної статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та не призначив покарання за нею.
Колегія суддів також звертає увагу, що висновки мотивувальної та резолютивної частин оскаржуваного судового рішення суперечать один одному, що зумовило постановлення у справі рішення, яке не відповідає вимогам ст. ст. 370, 374 КПК України, яке не може бути залишене в силі.
Зазначені колегією суддів порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону є підставами для скасування рішення і оскільки вони не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду в межах ст. 404 КПК України, є необхідність призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно, з урахуванням особливостей розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінальних проступків у спрощеному провадженні, вирішити питання, визначені ст. 368 КПК України та ухвалити судове рішення у відповідності до приписів ст. ст. 370, 374 КПК України.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року щодо
ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4