Справа№ 953/4936/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2022 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників кримінального провадження, в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000500 від 01.08.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Васищево Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 22.10.2014 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.190,ч.2 ст.186 КК України, вирокомогом Харківського апеляційного суду м.Харкова від 17.02.2015 засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 26.05.2015 Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 02.10.2015 Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 10.08.2017 ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова звільнений умовно-достроково з Холодногірської ВК №18 на невідбутий строк 7 місяців 7 діб; 25.06.2020 Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;13.10.2020 Київським районим судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 07.12.2020 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження:

ОСОБА_3 , у 2020 році, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на отримання підробленого посвідчення водія з метою керування транспортним засобом, знайшов в мережі інтернет інформацію про можливість виготовлення підробленого посвідчення шляхом надання своїх анкетних даних. Після чого, через мобільний додаток «Instagram» ОСОБА_3 вчиняючи дії, направлені на пособництво у підробленні посвідчення, домовився в ході переписки з невстановленою досудовим розслідуванням особою про підроблення водійського посвідчення за грошову винагороду 6000,00 гривень. Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , на вимогу невстановленої досудовим розслідуванням особи, надав свої персональні дані, а саме цифровий варіант фотокартки для виготовлення підробленого водійського посвідчення.

В подальшому, ОСОБА_3 , являючись пособником у підробці посвідчення, отримав у відділенні «Нової пошти» відправлене від невстановленої органом досудового розслідування особи підроблене пластикове водійське посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з відкритою категорією В, з фотокарткою ОСОБА_3 , з метою його використання для підтвердження права керування транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто в пособництву у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання.

Крім того, 31.07.2022 близько о 20-21 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «КІА Magentis», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. Шевченко в м. Харків, був зупинений працівниками патрульної поліції в м. Харкові УПП в Харківській області на блокпосту, що розташований на перехресті вулиць Шевченко та Весніна в м. Харкові, на підставі ст. 34, 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

У подальшому, у тому ж місці та без відриву в часі, на законі вимогу працівників поліції пред`явити документи, що дають право керувати вказаним транспортним засобом, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з відкритою категорією В, отримане ним всупереч Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340, є підробленим, а саме відповідно до висновку експерта 18.08.2022 № СЕ-19/121-22/10741-ДД, не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними протиправними діями скоїв кримінальне правопорушення проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто, використання завідомо підробленого документа.

Отже, своїми умисними діями, що виразилися в пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання, та у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , захисником якого є адвокат ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора ОСОБА_5 , в порядку ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто в пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання; ч. 4 ст. 358 КК України, - використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до класифікації кримінальних правопушень, передбаченою ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_6 , передбачені ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, є кримінальними проступками.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він : зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, офіційно не працює, раніше необноразово судимий, останній раз 07.12.2020 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки., судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його вік, стан здоров`я, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які б його обтяжували, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 , з урахування положень ч.1 ст.70 КК України, покарання у вигляді обмеження волі, оскільки на думку суду призначення йому більш суворого покарання не буде відповідати меті покарання.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07.12.2020 затверджено угоду про примирення, укладену 7 грудня 2020 року між представником потерпілого ТОВ «Сучасний модерн» ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 . ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та за вироком Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2020 р., яким ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України в силу ч.4 ст. 70 КК України (з урахуванням вироку того ж суду від 25.06.2020) до 2 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки. Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_3 періодично з`являтись до реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти його про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупністю вироків).

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанова), у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Згідно з абзацами 1, 2 пункту 25 Постанови, за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України (абзац 3 пункту 25 Постанови).

При визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (ст.ст. 75, 79, 104 КК України).

З огляду на те, що у суду відсутні дані щодо виконання обвинуваченим покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07.12.2020, а також те, що кримінальні проступки, вина у вчинення яких доведена по данному кримінальному провадженні після постановлення вироку Ленінського районного суду м.Харкова від 07.12.2020, остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити за правилами ст. ст.70,71,72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07.12.2020.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 50 КК України стосовно дотримання мети.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У зв`язку із не застосуванням до обвинуваченого покарання у виді конфіскації майна, а також те, що арештоване майно майно не підлягає спеціальній конфіскації, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2022.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 6 (шість) місяців;

- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання ОСОБА_3 у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання за цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 07.12.2020 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп. витрати на проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-22/10741-ДД від 18.08.2022.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.08.2022 на бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , країни виробника - Україна, з ознаками підробки, що вилучено 31.07.2022 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 у власника майна у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, а саме:

- бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , країни виробника Україна, з ознаками підробки, упакований в паперовий конверт Харківського НДЕКЦ МВС України знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1