Справа № 357/615/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши подання старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 24.01.2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, на підставі ст.75,104КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладанням обов`язків визначених ч.1,3 ст.76 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

Старший оперативної групи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2020 року. Подання мотивоване тим, що іспитовий строк, встановлений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2020 року закінчився, засуджений виконав покладені на нього обов`язки, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, а тому ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст.78 КК України.

В судове засідання представник військової частини НОМЕР_1 не з`явився, повідомлявся про місце та час проведення судового розгляду належним чином засобами електронного та поштового зв`язку неодноразово, причини неявки суду не повідомив.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій щодо задоволення вимог подання, покладався на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Згідно вимог ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши подання та матеріали особової справи ОСОБА_4 , необхідні, для вирішення вказаного питання, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Пунктом 3 частини 2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5,8,9,13-3 частини першої статті 537 КПК України.

Частиною 2 статті 165 КВК України, передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Згідно частини 4 статті 76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців командирами військових частин.

Згідно з частиною 1 статті 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Судом встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,104 КК України, засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк один рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно повідомлення №5423 від 10.12.2020 року вказаний вирок на виконання до військової частини НОМЕР_1 надійшов 08.12.2020 року.

Дослідивши матеріали особової справи відносно ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що вони не містять жодних відомостей щодо притягнення чи не притягнення засудженого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, оскільки такі відомості військовою частиною НОМЕР_1 взагалі не перевірялися.

Також, суд звертає увагу щодо неналежного суб`єкта звернення із відповідним поданням, оскільки у відповідності до вимог п.12 розділу ІІІ Наказу Міністерства оборони України №337 від 17.09.2020 «Про затвердження Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням»: Стосовно військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, який протягом іспитового строку виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення (підтверджується наданою військовослужбовцем довідкою про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, отриманою відповідно до Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 листопада 2016 року № 1256, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 січня 2017 року за № 22/29890), після закінчення іспитового строку командир (начальник) військової частини (установи) надсилає до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого проживає такий військовослужбовець, клопотання про звільнення його від призначеного покарання та його особову справу.

Додатково суд звертає увагу, що у відповідності до вимог п.4 розділу ІІ Наказу Міністерства оборони України №337 від 17.09.2020 «Про затвердження Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням»: військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням, вважається поставленим на облік з дня реєстрації відповідного вироку суду у військовій частині (установі) та внесення відомостей про такого військовослужбовця до журналу обліку військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

У день поставлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, на облік командир (начальник) військової частини (установи) видає наказ, в якому зазначаються підстава і дата поставлення на облік такого військовослужбовця, а також, за потреби, заходи, що мають вживатися з метою здійснення контролю за його поведінкою та посадових осіб військової частини (установи), відповідальних за їх здійснення.

Наказ командира (начальника) військової частини (установи) про поставлення військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) доводиться такому військовослужбовцю під підпис.

Проте, з оглянутого наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2020 року №1502 вбачається, що поставлено на облік військовослужбовця звільненого від відбування покарання ОСОБА_6 , а не ОСОБА_4 , що не узгоджується із матеріалами особової справи і позбавляє можливості суд перевірити обставини подання та прийняти законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення щодо його вимоги.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд не може перевірити дотримання ч.1 ст.78 КК України та вважає, що подання старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку задоволенню не підлягає, а засуджений не може бути звільнений від відбування покарання, призначеного йому вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2020 року, за недостатністю доказів, наданих військовою частиною.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 78 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Матеріали особової справи відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до військової частини НОМЕР_1 для усунення недоліків, визначених в ухвалі суду.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7