№ 336/7456/20
провадження № 1кп/336/228/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002170 від 20.09.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

23.01.2015 р. Василівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік;

26.02.2016 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі;

04.07.2016 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 11.07.2017 р. по відбуттю строку покарання;

14.09.2021 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,

за ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Нестрянка Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

11.06.2009 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік;

06.09.2010 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднане покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.06.2009 р. та призначено остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

23.08.2012 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 3 років 11 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднане покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06.09.2010 р. та призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі;

23.03.2017 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до арешту строком на 4 місяці;

23.11.2018 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

07.03.2019 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

20.04.2021 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 06.07.2021 р. вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.04.2021 р. змінено в частині призначеного покарання та визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 1 року позбавлення волі,

за ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого в асоціації «Облшляхспецбуд», який зареєстрований та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_3 , раніше засудженого:

24.05.2011 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;

11.07.2012 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

30.10.2015 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік;

04.12.2020 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі,

за ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України,

а також угоди про визнання винуватості від 17 червня 2022 року-

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2020 року в період з 16.45 до 17.00 год., ОСОБА_9 , знаходячись у салоні муніципального автобусу, який рухався за маршрутом № 98, під час руху між зупинками громадського транспорту «вул.Іванова» і «Уральські казарми» в м.Запоріжжі, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_10 , тримаючи у правій руці кирку, наніс йому не менше одного удару зазначеною киркою в праву лобово-тім`яну ділянку, чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи: відкриту черепно-мозкову травму: багато уламкові переломи правої тім`яної кістки, лобної кістки праворуч, рану в правій тім`яній ділянці, забій головного мозку легкого ступеня, що кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
Разом з цим, 20 вересня 2020 року в період часу з 16.45 до 17.00 год. ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , знаходячись у салоні муніципального автобусу, який рухався за маршрутом № 98, під час руху між зупинками громадського транспорту «вул.Іванова» і «Уральські казарми» в м.Запоріжжі, маючи умисел на вчинення хуліганських дій, діючи безпричинно з винятковим цинізмом, ігноруючи елементарні норми моралі, існуючі в суспільстві, використовуючи малозначний привід, демонструючи свою неповагу, почав голосно кричати та висловлюватись грубою нецензурною лайкою.
На зауваження пасажирів автобусу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не реагували та продовжували свої хуліганські дії, які супроводжували грубою нецензурною лайкою на адресу пасажирів автобусу та з хуліганських мотивів продовжували свій злочинний умисел, діючи спільно та узгоджено схопили потерпілого ОСОБА_10 за верхній одяг та демонструючи особливу зухвалість почали наносити хаотичні удари по тілу та ногах останнього, внаслідок чого він впав на підлогу автобусу.
Після того як потерпілий ОСОБА_10 піднявся з підлоги автобусу, а ОСОБА_8 і ОСОБА_7 продовжували наносити хаотичні удари ОСОБА_10 , з метою подавити волю останнього до опору, ОСОБА_9 , тримаючи у правій руці кирку, спеціально пристосовану для заподіяння тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_10 не менше одного удару зазначеною киркою в праву лобово-тім`яну ділянку, чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи: відкриту черепно-мозкову травму: багато уламкові переломи правої тім`яної кістки, лобної кістки праворуч, рану в правій тім`яній ділянці, забій головного мозку легкого ступеня, що кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
Після вчинення хуліганських дій ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пасажири автобусу виштовхали із салону на вулицю.
Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
17 червня 2022 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за участю захисників обвинувачених укладено угоди про визнання винуватості, які подано на затвердження суду.
У відповідності до умов вказаних угод прокурор ОСОБА_3 та обвинувачені дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.296 КК України, а ОСОБА_9 за ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України.
Зі змісту угод про визнання винуватості вбачається, що під час судового розгляду обвинувачені беззастережно та у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_8 узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме за ч.2 ст. 296 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, враховано покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя та узгоджено остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_7 узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме за ч.2 ст. 296 КК України у виді 1 року 11 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, враховано покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя та узгоджено остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_9 узгодили міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, а саме за ч.4 ст. 296 КК України у виді 3 років позбавлення волі, з ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі. З урахуванням положень ст.71 КК України, враховано покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя та узгоджено остаточне покарання у виді 6 (шести) років 1 місяця позбавлення волі.
В судовому засіданні обвинувачені беззаперечно визнали свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень та надали суду згоду на затвердження угод про визнання винуватості, вказавши, що вони повністю розуміють свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які їм роз`яснені судом. Крім цього, вказали, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ними з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачені зрозуміли роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.
Захисники в судовому засіданні також просили затвердити угоди про визнання винуватості і призначити обвинуваченим узгоджену міру покарання.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене покарання.
Потерпілий направив до суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, питання щодо міри покарання обвинуваченим відніс на розсуд суду.
Суд, заслухавши обвинувачених, думку прокурора і захисників, приймаючи до уваги позицію потерпілого, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п.п. 1, 2, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угод про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченими та прокурором, визначена з застосуванням ст.ст.70 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, відповідно до ст.66 КК України, є каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, відповідно до ст.. 67 КК України, судом не встановлено.
Угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченими відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони визнали винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
За викладених обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_7 слід застосувати ч.4 ст.70 КК України та врахувати покарання, призначене за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2021 р.
При призначенні покарання ОСОБА_8 слід застосувати ч.4 ст.70 КК України та врахувати покарання, призначене за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.04.2021 р.
При призначенні покарання ОСОБА_9 слід застосувати ч.4 ст.70 КК України та врахувати покарання, призначене за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.12.2020 р.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 утримуються під вартою на підставі ухвал, постановлених в порядку, визначеному п.12 ч.1 ст.537 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого судом востаннє продовжений по 12.07.2022 р. включно.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу, на думку суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а строк відбування покарання необхідно рахувати із дня фактичного затримання.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку визначеному ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 374, 473, 474, 476 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості за ч.2 ст.296 КК України, укладену 17 червня 2022 року, у кримінальному провадженні № 0002170 від 20.09.2020 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 , в присутності захисника ОСОБА_4 .
Затвердити угоду про визнання винуватості за ч.2 ст.296 КК України, укладену 17 червня 2022 року, у кримінальному провадженні № 0002170 від 20.09.2020 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 , в присутності захисника ОСОБА_5 .
Затвердити угоду про визнання винуватості за ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України, укладену 17 червня 2022 року, у кримінальному провадженні № 0002170 від 20.09.2020 року між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_9 , в присутності захисника ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року 11 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.4 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_7 шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2020 р., визначивши покарання, що підлягає відбуванню у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити покарання у виді (2) двох років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.4 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_8 шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.04.2021 р., більш суворим призначеним за даним вироком, визначивши остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296 КК України, ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання:

за ч.4 ст.296 КК України у виді 3 (трьох років позбавлення волі;

за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, визначивши остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_9 шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.12.2020 р., визначивши покарання, що підлягає відбуванню у виді 6 (шести) років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого, тобто з 20.09.2020 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого, тобто з 20.09.2020 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого, тобто з 20.09.2020 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_8 , до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Речові докази:
змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього, долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження;
предмет схожий на будівельний молоток (кирка) з дерев`яною ручкою, долучений до матеріалів кримінального провадження, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, -у той же строк після отримання копії вироку.
Копію вироку після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченим та їх захиснику.

Суддя: ОСОБА_1