ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/374/22 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/405/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 січня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001454 від 29.11.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 183 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 січня 2022 року продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , строком на 35 діб, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 лютого 2022 року.
Клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт або визначення розміру застави при триманні під вартою задоволено частково.
Визначено ОСОБА_6 розмір застави у сумі 310125 грн. У разі внесення застави звільнити його з-під варти та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою, а в подальшому, при направленні обвинувального акту до суду у зазначений час;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
На зазначену ухвалу слідчого судді підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвоката ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.
В апеляційній скарзі підозрюваного ОСОБА_6 ставиться питання про зменшення розміру застави.
В обґрунтування апеляційної скарги підозрюваний посилається на те, що ризики, вказані прокурором у клопотанні відсутні.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 січня 2022 року від 25.01.2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою тимчасового проживання із забороною покидати місце; АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник посилається на прокурор в судовому засіданні не довів потребу продовження застосування такого запобіжного заходу. Вказує, що матеріали клопотання не містять відомостей, які вказують на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
В судове засідання апеляційного суду прокурор та захисник, які відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку, не з`явилися, надали до суду заяви, в яких просять розглядати апеляційну скаргу без їх участі.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора та захисника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що відділом з розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області спільно зі СВ №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001454 від 29.11.2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 183 КК України.
29.11.2021 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
30.11.2021 о 01 год. 11 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
01.12.2021 слідчим суддею Комінтернівського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб до 27 січня 2022 року, без визначення розміру застави.
21.01.2022 слідчий звернувся до слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , в умовах ДУ «Харківській слідчий ізолятор» до 28.02.2022, у межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного:
-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як останнього повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, тому великий термін покарання, може спровокувати останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_6 може мати заощадження, за рахунок яких зможе протягом тривалого часу переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
- знищити, сховати або спотворити речі та інформацію, яка до теперішнього часу не вилучена та не долучена до матеріалів кримінального провадження, зокрема, мобільні термінали систем зв`язку, електронні носії інформації, стартові пакети, сім-картки мобільних операторів, грошові кошти та інші цінності, здобуті злочинним шляхом, та інші знаряддя вчинення злочинів, оскільки на даний час встановлюється повне коло осіб, причетних до злочинної схеми направленої на таємне викрадення чужого майна, та вказані речі можуть перебувати, в тому числі, у їх володінні.
-незаконно впливати на свідків та потерпілих. Про існування вказаного ризику свідчить те, що потерпілі, свідки та інші співучасники або особи, що мають відомості щодо вчинюваних ОСОБА_6 злочинів, які на теперішній час органами слідства не встановлені, проте відомі ОСОБА_6 , та на яких він може здійснювати вплив з метою надання необхідних підозрюваному свідчень в майбутньому.
-крім того, підозрюваний може інформувати свідків та інших осіб про необхідність знищення останніми речових доказів та знарядь вчинення злочину, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
-вчинити новий злочин, оскільки останній не має легальних джерел доходу, єдиним джерелом його доходів є вчинення злочинів у сфері кримінальних правопорушень проти власності. Крім того, останній раніше засуджувався за аналогічні корисливі кримінальні правопорушення та на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, слідчий зазначив, що строк тримання ОСОБА_6 під вартою закінчується закінчується 27 січня 2022 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: отримати висновки двох судово-товарознавчих експертиз; отримати висновок судової молекулярно-генетичної експертизи; отримати дозвіл суду на проведення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, яка перебуває у володінні ПрАТ «ВФ Україна»; отримати дозвіл суду на проведення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, яка перебуває у володінні ПрАТ «Київстар»; отримати дозвіл суду на проведення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, яка перебуває у володінні ТОВ «Лайфселл»; провести аналіз інформації, вилученої у ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл»; отримати дозвіл суду на зняття інформації з електронних інформаційних систем та провести зазначену слідчу дії; встановити інших співучасників вчинення кримінального правопорушення; у разі отримання достатніх, належних та допустимих доказів та встановлення інших осіб, причетних до аналогічних злочинів, вирішити питання про повідомлення їм про підозру; скласти повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 з урахуванням усіх епізодів їх злочинної діяльності; закінчити процес легалізації та долучення у якості доказів до кримінального провадження протоколів проведених НСРД, клопотань, доручень та ухвал про проведення НСРД; ознайомити підозрюваних з матеріалами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі та розшукові дії, необхідність яких може виникнути в ході досудового розслідування.
Слідчий вказав, що вказані процесуальні дії мають важливе значення для судового розгляду, оскільки направлені на збирання доказів, з метою повного, всебічного та неупередженого встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог КПК України проведення вказаних процесуальних дій під час досудового розслідування є обов`язковим та потребує значного часу у зв`язку із великим обсягом слідчих (розшукових) дій, отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження.
Зазначив, що провести вказані процесуальні дії раніше перешкоджали ті обставини, що органом досудового розслідування проводилось опрацювання великого об`єму інформації отриманої під час проведення слідчих дій, дослідження та опрацювання речових доказів, тривалими строками проведення експертиз, а також проведеним значним обсягом інших слідчих та розшукових дій, без яких неможливо завершити досудове розслідування.
У зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, керівником Слобідської окружної прокуратури м. Харкова 20.01.2022 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 28.02.2022 року.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Слідчий суддя суду першої інстанції враховував наявність продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення , незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Також, слідчий суддя враховував, відомості щодо особи підозрюваного, який є громадянином Грузії та не має місця реєстрації і міцних соціальних зв`язків на території України, не одружений, офіційно не працевлаштований. Крім того, ОСОБА_6 раніше засуджувався за аналогічні корисливі кримінальні правопорушення.
Разом з тим, з огляду на конкретні обставини справи та особу підозрюваного, який є громадянином Грузії, не має на території України тісних соціальних зв`язків, вчинив злочин через короткий термін після звільнення, слідчий суддя дійшов висновку, що розмір застави можливо визначити у більшому розмірі, ніж передбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 125 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 310125 гривень.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та відомості, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчините інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Перевіряючи доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та відомості про особу підозрюваного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.
Згідно відомостей про особу підозрюваного вбачається, що він є громадянином Грузії та не має місця реєстрації і міцних соціальних зв`язків на території України, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність офіційних джерел отримання прибутку. Крім того, ОСОБА_6 раніше засуджувався за аналогічні корисливі кримінальні правопорушення, а саме: вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.05.2018 року за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений з випробувальним терміном 1 рік; вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.06.2020 року за ч.2 ст. 15 -ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.07.2021 року за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років 11 місяців позбавлення волі, за ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення 5 років 10 місяців 20 днів.
Враховуючи підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину та усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, є ймовірність того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчините інше кримінальне правопорушення.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке, згідно підозри, інкримінується підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у крадіжці, поєднаної з проникненням у інше приміщення, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права власності населення.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зазначене вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України,не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України свідчать про необґрунтованість вимоги апеляційної скарги про обрання іншого запобіжного заходу, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним. За таких обставин, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити вимоги апеляційної скарги, а доводи захисника ґрунтуються суто на його суб`єктивних оціночних судженнях.

Апеляційні доводи захисника щодо непомірного розміру застави, визначеного ухвалою слідчого судді у розмірі 125 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки слідчий суддя, вирішуючи питання про визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178, згідно яких суд вправі визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків (ч.5 ст.182 КПК України).
Слідчий суддя суду першої інстанції, визначаючи розмір застави взяв до уваги необхідність обрання запобіжного заходу обумовленого підозрою ОСОБА_6 у вчиненні такого кримінального правопорушення, його обставини, тяжкість кримінального правопорушення, в якому його підозрюють, та суворість покарання за такі дії, наявні з матеріалів клопотання відомості про особу підозрюваного, який є громадянином Грузії, не має на території України тісних соціальних зв`язків, вчинив злочин через короткий термін після звільнення, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та інші обставини, які враховуються згідно зі ст. 178 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність визначення застави в розмірі 125 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 310125,00, оскільки вважає такий розмір застави пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах клопотання, та обставин кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а також достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 , як підозрюваним, покладених на нього обов`язків, таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження.
Отже, підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Отже, доводи апеляційних скарг підозрюваного та його захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_6 іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційних скарг підозрюваного та його захисника.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 січня 2022 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді