Справа № 195/275/22
У Х В А Л А

іменем України

29.03.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Томаківка справу за поданням адміністрації Державної установи Мелітопольська установа виконання покарань (№144) щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 була засуджена 01.06.2020 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71, п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 Кримінального кодексу України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2019 року та остаточно призначити покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі. Строк покарання обчислювати з фактичного приведення вироку до виконання. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30.09.2020 року вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2020 року залишити без змін.
Знову засуджена: 11.11.2020 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Заводським районним судом м. Запоріжжя від 01.06.2020 року більш суворим за цим вироком, призначити остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
28.03.2022 начальник Державної установи Мелітопольська установа виконання покарань (№144), керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, та на підставі ст. 81 КК України, звернувся до суду з поданням щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно засудженої ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти подання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно засудженої ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Суд, переглянувши матеріали справи за поданням начальника Державної установи Мелітопольська установа виконання покарань (№144) щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заслухавши прокурора, вважає за доцільне задовольнити вказане подання.
Матеріалами особової справи у кримінальному провадженні встановлено, що засуджена ОСОБА_4 10. раніше судима: 1) 08.08.2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15. ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік; 2) 10.08.2018 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки; 3) 09.11.2018 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 до 2 років 1 місяця обмеження волі; 4) 23.10.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185. ч. 1 ст. 71 до 2 років 2 місяців обмеження волі.
Строк покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України та за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України: 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку: 02.12.2020 року. Кінець строку: 02.06.2023 року.
Час розгляду УДЗ: Підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 Кримінального кодексу України по відбуттю 1/2 частини строку покарання 02.03.2022 року. Рішенням комісії Державної установи «Мелітопольська установа виконання покарань (№144)» від 25.03.2022 року застосувати заохочувальну норму передбачену ст. 81 КК України, так як засуджена довела своє виправлення. На час розгляду комісії відбута частина строку покарання складає: 1 рік 4 місяці 23 дні; невідбута частина строку покарання 1 рік 2 місяці 8 днів.
Засуджена ОСОБА_4 в установах виконання покарань перебуває з 02.12.2020 року.
З 04.12.2020 року по 25.01.2021 року перебувала у ДУ «Запорізький СІ». Під час перебування в СІЗО поводилась в силу режимних вимог, стягнень та заохочень не мала.
До державної установи «Мелітопольська УВП (№144)» прибула 25.01.2021 року.
За результатами проведення оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засуджена має середній рівень.
Питання побутового влаштування вирішено позитивно, після звільнення ОСОБА_4 буде проживати за адресою: АДРЕСА_1 .
Висновок комісії установи: прийнято позитивне рішення про подання матеріалів до Томаківського районного суду Дніпропетровської області щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженої ОСОБА_4 (витяг з протоколу № 7 від 21.03.2022 року додається).
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За змістом п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.
Судом встановлено, що засуджена відбуває покарання за вчинення нетяжкого злочину, на даний час відбула більше 1/2 строку покарання і має правові підставі для застосування до неї умовно-дострокового звільнення.
Разом з тим, згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З доданих матеріалів подання стосовно засудженої ОСОБА_4 вбачається, що остання за час відбування покарання в державній установі Мелітопольська установа виконання покарань (№144) має одне заохочення у вигляді подяки, за виконання покладених обов`язків, додержання правил поведінки засуджених, встановлених КВК та ПВР, стягнень не має. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законодавством вимоги. Засуджена дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Працевлаштована на виробництві установи швачкою. Відповідально ставиться до роботи, проявляє зацікавленість у власних результатах та якості виконуваної роботи. Дотримується вимог пожежної безпеки та безпеки праці. В колективі засуджених будує рівні взаємини, говірка, легко заводить знайомства. Комунікативні та організаторські здібності розвинені на високому рівні, проте до лідерства не прагне. Аналізуючи особистісні зміни, що зумовлені виховним впливом під час відбування покарання можна відзначити певний позитивний зріст. В індивідуальній роботі йде на контакт, аналізує минулий спосіб життя, висловлює мотивацію до змін власної особистості. На групових заняттях учасна, висловлює власну точку зору. Згідно заяви від 05.02.2021 року, засуджена виявила бажання приймати участь у програмах диференційованого виховного впливу, а саме: «Професія», «Творчість», «Фізкультура та спорт», «Формування життєвих навичок у повнолітніх засуджених». На заняттях вільно висловлює власну думку, ініціативна. Соціальний зв`язок підтримує шляхом телефонних розмов з рідними. Згідно вироку суду позов не призначався. Аналізує причини скоєного та минулого способу життя, щиро розкаюється у скоєному.
Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", розпорядження Голови Верховного суду України №4/0/9-22 від 10.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
Враховуючи викладене, суд вважає, що своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці засуджена довела своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Подання начальника Державної установи Мелітопольська установа виконання покарань (№144) щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно засудженої ОСОБА_4 задовольнити.
Звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 4 дні.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

29.03.2022