ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1860/22 Справа № 932/2960/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Надєждівка Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022 року залишено без задоволення клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Задоволено клопотання прокурора, та продовжено застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07 серпня 2022 року, включно.
Мотивуючи ухвалене рішення суд послався на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали. Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я іншої особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі і суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду. Також суд врахував стадію судового провадження, коли свідки сторони обвинувачення не допитані судом, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого ОСОБА_6 впливу на вказаних осіб, з якими останній знайомий.
Також, судом зазначено, що з урахуванням обставин справи та стадії судового провадження, коли дослідження доказів по справі судом не закінчено, підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не вбачається, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого, а обраний ОСОБА_6 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Судом першої інстанції також враховано, що оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для визначення застави.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, у вигляді домашнього арешту.
Вважає, що ухвала суду є невмотивованою, необґрунтованою та винесеною з чисельними порушеннями КПК України. Вважає, що матеріали кримінального провадження сфабриковані та відсутні будь-які належні докази на підтвердження його вини. Зазначені в клопотанні прокурора ризики є недоведеними та не має доказів на їх підтвердження.
Також обвинувачений посилається на те, що він має міцні соціальні зв`язки, його дружина страждає на певне захворювання та потребує його допомоги, на момент затримання працював, має постійне місце реєстрації, за місцем проживання не має негативних характеристик, є інвалідом дитинства, окрім того, стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє його утримання в умовах СІЗО. ОСОБА_6 має бажання брати участь в бойових діях з оборони територіальної цілісності України.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
Учасники апеляційного перегляду про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, заяв про їх особисту участь або про поважність причин неприбуття до апеляційного суду не надходило у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська є кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, розгляд якого триває.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, так як на час судового провадження в суді першої інстанції не перестали існувати ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які в тому числі, й стали підставою для обрання саме такого, виключного запобіжного заходу.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи та за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі і суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що останній може переховуватися від суду.
Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через збройну агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.
Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що останні ще не допитані у судовому засіданні, а тому ОСОБА_6 може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів на свою користь.
Крім того, судами першої та апеляційної інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України враховуються відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання за місцем реєстрації, певні соціальні зв`язки, проте такі відомості не можуть нівелювати встановлені ризики і не можуть розцінюватись, як достатні підстави для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, в тому числі й ті на які посилаються захисники та навів в ухвалі достатні мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо фальсифікації матеріалів кримінального провадження, неналежності і недопустимості доказів, колегія суддів зазначає, що на стадії судового розгляду справи в суді першої інстанції, апеляційний суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Посилання обвинуваченого на те, що його дружина хворіє та потребує його догляду, а він за станом здоров`я не може утримуватись під вартою, колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки матеріали контрольного провадження не містять будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин. Не надано зазначених доказів і обвинуваченим при поданні апеляційної скарги.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги захисників без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України,- залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4