Справа № 702/155/20
Провадження № 1-в/702/6/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про відмову в задоволенні клопотання
про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням
і направлення в місця позбавлення волі
28.03.2022 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище клопотання Уманського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02.06.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,
з участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
представника Уманського РС № 2 філії Державна установа «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_5 ,
захисника засудженого ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , засуджений вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02.06.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Представник Уманського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області звернувся до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття покарання призначеного за вироком суду в місця позбавлення волі ОСОБА_3 , посилаючись на те, що засуджений сім разів притягувався до адміністративної відповідальності, що потягло накладення адміністративних стягнень.
У зв`язку з систематичним вчиненням адміністративних правопорушень 06.01.2021 було винесено письмове попередження, що у разі подальшого невиконання обов`язків або вчинення адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.
Після винесеного письмового попередження та проведення індивідуально профілактичної бесіди працівниками органу пробації ОСОБА_3 належних висновків не зробив і надалі продовжував порушувати порядок та умови відбування іспитового строку.
Так, 19.12.2021 ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126, ч. 5, ч. 6 ст. 121 КУпАП, що потягло накладення адміністративного стягнення.
Таким чином, засуджений ОСОБА_3 систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (7 разів під час іспитового строку), що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення в період іспитового строку, а тому просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02.06.2020 в місця позбавлення волі строком на 5 років.
В судовому засіданні представник пробації ОСОБА_5 клопотання підтримав повністю, просить його задовольнити.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки характер вчинених правопорушень не може свідчити, що засуджений не став на шлях виправлення та перевиховання.
Засуджений ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні клопотання про скасовування йому іспитового строку та пояснив, що оскільки джерелом його доходів є ремонт та продаж скутерів, які він періодично переганяє, він допустив порушення правил дорожнього руху, що полягали у керуванні без посвідчення водія та без мотошолому. В подальшому він не буде допускати порушень, за які передбачена адміністративна відповідальність та вчиняти інші дії, які б могли б слугувати підставою для скасування звільнення від відбування покарання.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що засуджений ОСОБА_3 обов"язки покладені на нього судом виконував без порушень, періодично з"являвся на реєстації до уповноваженого органу з питань пробіції, неявок не допускав, іншого кримінального правопорушення не вчинив, має позитивні характеристики з місця проживання, характер вчинених адміністративних правопорушень не свідчить про те, що засуджений ОСОБА_3 не став на шлях виправлення та перевиховання. Засуджений ОСОБА_3 зробив для себе належні висновки, в подальшому не буде допускати адміністративних порушень, що має наслідок накладення адміністративних стягнень.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, особову справу № 01/2020 відносно ОСОБА_3 суд вважає, що клопотання про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого в місця позбавлення волі не підлягає до задоволення та виходить з наступного.
Судом встановлено, що вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02.06.2020 ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (а.о.с. 2 - 5).
ОСОБА_3 притягався до адміністративної відповідальності: 21.09.2020 за ч. 4 ст. 126 КУпАП; 21.09.2020 за ч. 5 ст.121 КУпАП; 27.09.2020 за ч. 4 ст. 126 КУпАП; 09.12.2020 за ч. 1 ст. 127 КУпАП; 19.12.2021 за ч. 2 ст. 126, ч. 5,6, ст. 121 КУпАП, (а.о.с. 114,115,116,117, 202).
06.01.2021 ОСОБА_3 винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.о.с. 121).
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, згідно з ч. 2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Пунктами 2, 3 розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Мінюста від 29.01.2019 №272/5 систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
При вирішенні питання про скасування засудженому ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання призначеного за вироком суду, суд враховує характеристику з місця проживання засудженого, відповідно до якої ОСОБА_3 характеризується позитивно, в порушенні громадського порядку не помічався, ризик небезпеки для суспільства, оцінений уповноваженим представником пробації як низький, виконання засудженим ОСОБА_3 обов`язків покладених на нього судом.
Суд зазначає, що наведені у клопотанні органу пробації факти притягнення засудженого до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, з урахуванням наданих ним пояснень та характеру даних порушень, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.
Суд вважає, що наявність вказаних в клопотанні порушень є недостатньою підставою для скасування ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі, для відбування покарання призначеного за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області.
Засуджений нового кримінального правопорушення в період іспитового строку не вчинив, будь-яких інших порушень порядку відбування іспитового строку не допускав. Суд вважає, що наявність вказаних в поданні порушень є недостатньою підставою для скасування ОСОБА_3 покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі, для відбування покарання призначеного за вироком суду.
Приймаючи до уваги вище зазначене, а також те, що дія та поведінка засудженого не несуть загрози для суспільства, що в свою чергу не потребує його ізоляції від суспільства, а тому подання не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 166 КВК України, ст. 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання Уманського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02.06.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області.
Суддя ОСОБА_1