Справа № 489/1220/22
Номер провадження 1-кс/489/478/22
УХВАЛА
Іменем України
08 квітня 2022 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000187 від 07.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна

встановив:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва 07.04.2022 надійшло клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва про арешт майна. Вказане клопотання мотивовано необхідністю збереження речових доказів; запобігання вчиненню щодо речових доказів протиправних дій; з метою забезпечення їх істотних ознак і властивостей, до проведення експертизи та після її проведення, завдяки яким вони матимуть доказове значення для кримінального провадження.

Прокурор надав заяву про розглдя клопотання у його відсутність; клопотання підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто у відсутність осіб, які не прибули в судове засідання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Під час складання 06.04.2022 матеріалів щодо ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення в ході проведення особистого огляду було виявлено у останньої три згортки білого кольору із невідомою речовиною.

Відомості за вказаним фактом 07.04.2022 внесено до ЄРДР за № 0000187, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надала заяву щодо добровільної видачі мобільного телефону Samsung Galaxy A12, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , серійний номер - НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , оскільки в телефоні є фото що підтверджують розкладання закладок із наркотичними засобами.

Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а такими заходами в тому числі є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наразі є підстави вважати, що вказаний мобільний телефон є речовим доказом; з метою забезпечення його істотних ознак і властивостей, до проведення експертизи та після її проведення, завдяки яким він матиме доказове значення для кримінального провадження, дає підстави для застосування одного із заходів кримінального провадження, передбаченого ст. 131 КПК України - арешт майна.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Ураховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про накладення арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

- клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000187 від 07.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна задовольнити;

- накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy A12, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , серійний номер - НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Клопотання про скасування арешту майна може бути подане в порядку ст. 174 КПК України.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1