Справа № 361/266/21
Провадження № 1-кп/361/448/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.22 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000659 від 04.12.2020 та за № 0000599 від 25.03.2022, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця м. Києва, такого що має середню спеціальну освіту, не одруженого, не працевлаштованого,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строкои на 3 роки;
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 03 грудня 2020 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , звернув увагу на телевізор марки «Samsung» LCD LEUOR 81Вх AHAX3SOP900286 та фотоапарат марки «Sony» моделі «DSC YX9V», після чого у останнього виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення (крадіжку) вказаного майна.

Реалізуючи свій умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав телевізор марки «Samsung» LCD LEUOR 81Вх AHAX3SOP900286 вартістю 2266 гривень 33 копійок, після чого, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.Своїми умисними діями, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2266 (дві тисячі двісті шістдесят шість) гривень 33 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 cт. 185 КК України.

Окрім того ОСОБА_4 , обудучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену в встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 25.03.2022 приблизно о 14 годині 00 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в умовах воєнного стану, відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», про який ОСОБА_4 було відомо, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, протиправно, діючи умисно, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, прийшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , пройшов до торгової зали магазину, де у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку харчової продукції, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, викрав 14 палиць ковбаси марки «Глобино» на загальну суму 1 231 гривень 33 копійки, поклавши вище вказаний товар до пакету, направився до вхідних контрольних рамок магазину, через які здійснюється вхід покупців, та поспіхом покинув приміщення магазину через центральний вихід. Після чого намагався покинути місце події та в подальшому розпорядитися майном на власний розсуд. Тобто ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме ОСОБА_4 був затриманий працівниками ТОВ «Фора» на вулиці, на відстані приблизно 50 метрів від виходу з магазину, таким чином не зміг в подальшому розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

В результаті чого гр. ОСОБА_4 , своїми умисними діями завдав ТОВ «Фора» Магазин №208 майнову шкоду на загальну суму 1 231 гривень 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями, винуватим у обвинуваченні визнав себе повністю, розкаявся, детально розповів про обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що він 03 грудня 2020 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , звернув увагу на телевізор марки «Samsung» LCD LEUOR 81Вх AHAX3SOP900286, після чого у нього виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення (крадіжку) вказаного майна. Реалізуючи свій умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав телевізор марки «Samsung» LCD LEUOR 81Вх AHAX3SOP900286 після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Окрім цього 25.03.2022 приблизно о 14 годині 00 хвилин, прийшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , пройшов до торгової зали магазину, де у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку харчової продукції, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, викрав 14 палиць ковбаси марки «Глобино» поклавши вище вказаний товар до пакету, направився до вхідних контрольних рамок магазину, через які здійснюється вхід покупців, та поспіхом намагався покинути місце події однак був затриманий працівниками ТОВ «Фора» на вулиці, на відстані приблизно 50 метрів від виходу з магазину, таким чином не зміг в подальшому розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд, на підставі положень ч.3ст.349КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Між тим, суд з`ясував в обвинуваченого та інших учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини даної справи у апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, підстав для само обмови судом не встановлено.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України за епізодами кримінального правопорушення, які мали місце 03.12.2020 року, та своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, який мав місце 25.03.2022р.

Пом`якшуючою покарання обставиною щодо вчиненням ним кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, є щире каяття.

Обтяжуючою покарання обставиною за злочин, кваліфікований за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, не встановлено.

Суд не вбачає підстав для визнання пом`якшуючою обставиною за злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, вчинення такого злочину за складних матеріальних обставин, з огляду на те, що такий вчинено в умовах воєнного стану. В період воєнного стану посилено відповідальність за кримінальні правопорушення щодо викрадення чужого майна, що відповідає засадам кримінального судочинства. Крім цього, поведінка обвинуваченого свідчить, що він на шлях виправленнях не став, оскільки будучи засудженим за злочини проти власності, надалі продовжує вчиняти кримінальні правопорушення проти власності.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочинів, рівень суспільної небезпеки обвинуваченого, наслідки суспільно-небезпечних діянь останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги характер та тяжкість вчинених ним злочинів, форму вини, спосіб вчинення злочинів, стадію злочинів, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, те, кількість епізодів кримінальних правопорушень, а саме, ту обставину, що кримінальне правопорушення вчинено під час іспитового строку, тобто порушено умови застосування ст.75 КК України, наявність пом`якшуючої обставини: щире каяття,

Суд також враховує фактичні обставини справи і тяжкість заподіяних злочином наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг не поступало.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст. ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

При цьому, суд виходить з того, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. Відтак покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано дії обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання, що відповідає положенням статті 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

На переконання суду, таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Крім цього, встановлено, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців обмеження волі, з призначенням на підставі ст.75 КК України іспитового строку тривалістю три роки

Таким чином, на підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, обвинуваченому необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання у виді одного місяця позбавлення волі за попереднім вироком до покарання за даним вироком, шляхом часткового складання призначених покарань.

Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Початок строку відбування покарання засудженому необхідно рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 25 березня 2022 року.

Питання речових доказів по справі вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати стягнути з ОСОБА_4 .

Цивільний позов відсутній.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України- у виді двох років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України- у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставіч.1ст.71, ст.72 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді одного місяця позбавлення волі призначеного вироком Броварським міськрайонним судом Київської області від 18.05.2020 року

Остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання 25 березня 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Речові докази: диск DVD-R на якому зафіксовано вчинення ОСОБА_4 кримінальне правопорушення - який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

З обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати пов`язані із проведення судової товарознавчої експертизи, а саме 490 грн 35 коп за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок № СЕ-19/111-20/60801-ТВ від 16 грудня 2020 року).

Цивільний позов відсутній.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1