Номер провадження: 11-кп/813/1547/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02.09.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.401 КПК України, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001134 від 15.10.2020 року,

установив

Оскарженим вироком Малиновського районного суду м. Одеси 16.05.2022року, у кримінальному провадженні №0001134 від 15.10.2020року, ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та йому призначено покарання у виді 12 (дванадцять) років позбавлення волі.
Також оскаржуваним вироком вирішено питання речових доказів та цивільного позову.

На зазначений вирок суду обвинувачений та його захисники подали апеляційні скаргі, в яких оспорюють висновки суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 , просить скасувати вирок та закрити дане кримінальне провадження з підстав відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
До початку апеляційного розгляду даного кримінального провадження, адвокат ОСОБА_4 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, що не пов`язаний із позбавленням волі.

В обгрунтування клопотання адвокат зазначає наступне:

- в супереч положенням ч.1 ст.197 КПК України, обвинувачений ОСОБА_6 тримається під вартою більш 140 діб, без будь-якого рішення;

- судом першої інстанції жодним чином не вмотивовані підстави рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили;

- жодні ризики, передбачені ст. 177 КПК України у даному провадженні відсутні;

- суд першої інстанції не взяв до уваги бездоганну характеристику ОСОБА_6 , відсутність злочинних зв`язків та схільність до вчинення злочинів, про що свідчить відсутність попередніх судимостей у обвинуваченого.

Дослідивши доводи клопотання, заслухавши пояснення захисника, який підтримав доводи клопотання та просив його задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, визначені змістом ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, метою для застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд відхиляє доводи клопотання сторони захисту щодо відсутності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПк України, з огляду на таке.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, вироком Малиновського районного суду м. Одеси 16.05.2022року, у кримінальному провадженні №0001134 від 15.10.2020року, ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та йому призначено покарання у виді 12 (дванадцять) років позбавлення волі.
Таким чином, з огляду на постановлений відносно обвинуваченого вирок, яким ОСОБА_6 призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі, зважаючи на те, що вирок суду у даний час не виконується у зв`язку із поданими апеляційними скаргами, апеляційний суд дійшов висновку, що у даний час ризик можливого переховування обвинуваченого від суду дещо зріс.

На переконання апеляційного суду, введення на території України воєнного стану, враховуючи тяжкість можливого покарання, не може знизити ризик переховування обвинуваченого від суду у разі зміни йому запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний із позбавленням волі.

Вищевикладене свідчить про наявність ризику п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обвинуачений, може вдатися спроб переховування від суду за для уникнення відбування покарання.

Доводи клопотання захисника обвинуваченого про те, що ОСОБА_6 утримується під вартою без будь-якого рішення, апеляційний суд відхиляє, оскільки саме з резолютивної частини оскаржуваного вироку вбачається, що запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком в законної сили залишено без змін.

Апеляційний суд враховує доводи клопотання щодо бездоганної характеристики ОСОБА_6 , відсутність злочинних зв`язків та схільність до вчинення злочинів, про що свідчить відсутність попередніх судимостей у обвинуваченого, однак зазначене не спростовує наявності вищенаведеного ризику та не може беззаперечно свідчити про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, апеляційний суд акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження судом не вирішується питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних матеріалів, вирішує питання доведеності існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання захисника обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 177, 376, 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд

постановив

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України залишити без задволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 07.09.2022 року о 09.00 годині в залі судових засідань Одеського апеляційного суду.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2