Справа № 706/1462/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка, кримінальне провадження № 0000290 від 18.08.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України , українець, освіта неповна середня, не працюючий, не одружений, раніше судимий:

1) 09.04.1998 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 229-6 ч. 1 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, із встановленням іспитового строку 2 роки, штраф 170 грн;

2)20.11.1998 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 143 ч. 2 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, додатковий захід ст. 14 КК України (1960 року) лікування від наркоманії, на підставі ст. 42 ч. 3 КК України (1960 року) шляхом часткового складання покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.04.1998 визначено остаточне покарання 2 роки 1 місяць УВП загального режиму;

3) 24.04.1999 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 141 ч. 2 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, з конфіскацією Ѕ майна, ст. 14 КК лікування від наркоманії, в силу ст. 42 ч. 3 КК України (1960 року) частково приєднано покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.1998 у вигляді 2 роки ВТК і визначено до відбуття 3 роки ВТК посиленого режиму. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.07.2001 примусове лікування згідно ст. 14 КК припинено. Звільнений 18.01.2002 за відбуттям строку покарання;

4) 11.11.2002 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 28.10.2005 по відбуттю строку покарання;

5) 03.10.2006 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 11.07.2009 по відбуттю строку покарання;

6) 21.01.2010 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 01.09.2011 невідбута частина покарання замінена на виправні роботи строком на 1 рік 4 міс 25 днів з відрахуванням із заробітку 20% в дохід держави;

7) 26.03.2012 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 , ст. 309 ч. 2, ст . 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 років 9 місяців. Звільнений 12.10.2015 по відбуттю строку покарання;

8) 21.12.2019 Монастирищенським районним судом Черкаської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць;

9) 23.12.2019 Монастирищенським районним судом Черкаської області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Постановою Касаційного кримінального суду від 23.03.2021 вирок Монастирищенського районного суду від 23.12.2019 змінений, постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

10) 25.03.2020 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3, ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та по вироку Монастирищенського районного суду від 21.12.2019 приєднано невідбуту частину покарання - 1 місяць позбавлення волі і остаточно визначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбутого покарання час із 09.01.2017 по 30.05.2018 та із 03.12.2019 по 25.03.2020 як 1 день позбавлення волі за 2 дні позбавлення волі. Звільнений 29.04.2020 по відбуттю строку покарання.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.12.2021 вирок Уманського міськрайонного суду від 25.03.2020 приведений у відповідність та на підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного по вироку Монастирищенського районного суду від 23.12.2019 більш суворим по вироку Уманського міськрайонного суду від 25.03.2020 та остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 31.12.2021 за відбутим строком покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,-

сторони та учасники кримінального провадження: прокурор: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпіла: не з`явились, обвинуваченого: ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_5 18 серпня 2019 року близько 00 годин 05 хвилин, перебуваючи в м. Христинівка Христинівського району Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів та з метою викрадення чужого майна, проник до підвалу багатоквартирного двохповерхового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей за допомогою заздалегідь підготовлених викрутки та стамески, проник до належного ОСОБА_9 підвального приміщення, звідки таємно намагався викрасти кольоровий металобрухт (мідні трубки та мідний дріт) вагою 5,6 кілограм, вартістю 616 гривень, та (корпус) електродвигуна із чорного металу вагою 7,4 кілограми, вартістю 31,82 гривень, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений та затриманий мешканцями будинку.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся та просив суд про поблажливість до нього, а також врахувати його активне сприяння в розкритті злочину.

З урахуванням повного визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитана у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_5 , пояснив суду, що дійсно 18 серпня 2019 року близько 00 годин 05 хвилин, перебуваючи в м. Христинівка Христинівського району Черкаської області, проник до підвалу багатоквартирного двохповерхового будинку за адресою АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей за допомогою заздалегідь підготовлених викрутки та стамески, проник до підвального приміщення, звідки таємно намагався викрасти кольоровий металобрухт, однак був виявлений та затриманий мешканцями будинку.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась подала до суду заяви в якій просять справу слухати за її відсутності претензій ні морального, ні матеріального характеру щодо обвинуваченого не має, щодо покарання покладаються на думку суду.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, а також данні про особу обвинуваченого який посередньо характеризується за місцем проживання перебуває на обліку у лікаря нарколога у лікаря психіатра не перебуває, систематичність вчинення злочинів, а тому, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі. Разом з цим, суд також дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначети йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів.

При сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70 КК).

За цими ж правилами призначається покарання, якщо після ухвалення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому до ухвалення попереднього вироку. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України (ч.4 ст.70 КК).

Остаточне призначення покарання у дійсному кримінальному провадженні повинно бути призначене за правилами, передбаченими ч.1,4 ст. 70 КК України, оскільки, судом при постановленні дійсного вироку встановлено, що ОСОБА_5 , за вироком Уманського міськрайонного суду від 25.03.2020 з урахуванням ухвали Уманського міськрайонного суду від 14.12.2021.,

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373 376, 393, 395, 532 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення призначеного покарання за даним вироком покаранням за вироком Уманського міськрайонного суду від 25.03.2020 з урахуванням ухвали Уманського міськрайонного суду від 14.12.2021 визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавленні волі строком на 3 роки 6 місяців.

Зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання відбуте повністю за вироком Уманського міськрайонного суду від 25.03.2020 року та вважати його таким, що відбув покарання повністю.

Речові докази викрутку та стамеску знищити, металобрухт кольорового металу та електродвигун, що передані на зберігання потерпілій, залишити у власності ОСОБА_9 .

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками судового провадження протягом 30 днів з часу отримання копії вироку суду.

Суддя ОСОБА_1