У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2022 року

м. Київ
справа №324/2/21
провадження № 51-1062ск22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 29 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 і
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 05 липня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.
Вирішено питання щодо цивільного позову та речових доказів.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29 листопада 2021 року вказаний вирок місцевого суду скасовано та звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК, а кримінальне провадження щодо неї закрито.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник потерпілого, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що апеляційний суд вийшов за межі своїх повноважень, оскільки з власної ініціативи роз`яснив захиснику, що на момент розгляду провадження в апеляційному порядку сплив строк давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності. Зазначає, що судовий розгляд відбувся без участі обвинуваченої та захисника, тобто не було враховано та заслухано згоди самої обвинуваченої з приводу закриття кримінального провадження. Стверджує, що суд порушив вимоги ч. 2 ст. 288 КПК, так як зобов`язаний був з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.
Мотиви Суду
Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги, додані до неї судові рішення та дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Частиною 4 ст. 286 КПК, передбачено, що якщо під час здійснення судового розгляду сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має його невідкладно розглянути.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені цією статтею строки.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З долученої до касаційної скарги ухвали апеляційного суду вбачається, що захисник ОСОБА_7 22 листопада 2021 року звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене з обвинуваченою ОСОБА_6 , про закриття кримінального провадження та звільнення останньої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності.
Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, апеляційний суд вказав, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, яке відповідно до ст. 12 КК є кримінальним проступком, та за яке передбачено максимальне покарання у виді виправних робіт на строк до 1 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. Встановивши, що кримінальне правопорушення обвинуваченою вчинено 06 липня 2019 року і на момент розгляду у суді апеляційної інстанції, а саме 29 листопада 2021 року закінчились строки давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання захисника та обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .
Доводи представника потерпілого про те, що апеляційний суд вийшов за межі своїх повноважень роз`яснивши захиснику, що на момент розгляду провадження в апеляційному порядку сплив строк давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності є безпідставними з огляду на таке.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, частинами 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.
Нероз`яснення судом першої чи апеляційної інстанцій відповідно до вимог ст. 285 КПК зазначених обставин є порушенням вимог кримінального процесуального закону (постанова об`єднаної палати ККС від 06 грудня 2021 року (справа №521/8873/18, провадження №51-413кмо21)).
Аргументи представника потерпілого щодо розгляду провадження без обвинуваченої та надання її згоди у судовому засіданні з приводу закриття кримінального провадження є неприйнятними, оскільки згода обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності підтверджується поданим до апеляційного суду клопотанням, яке нею погоджене.
Посилання у касаційній скарзі представника потерпілогона те, що суд зобов`язаний був з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності не заслуговують на увагу, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від згоди потерпілого на таке звільнення. Крім того, як вбачається з ухвали апеляційного суду потерпілий ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, а представник потерпілого не заперечував проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілого.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. ст. 370, 419 КПК, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.
Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 29 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 .

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3