Номер провадження: 11-кп/813/1063/22
Номер справи місцевого суду: 521/2238/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою із визначення розміру застави у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001803 від 17 грудня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2022 року було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України продовжений строк тримання під вартою на 60 днів до 25 квітня 2022 року.
В якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 гривень.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою без участі обвинуваченого та його захисника.

ОСОБА_8 зазначив про те, що не має наміру переховуватись від суду, він повністю визнає свою провину та відшкодував потерпілому завдані матеріальні збитки.

На виконання положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, законодавчих приписів ст.20 КПК України, з метою забезпечення конституційного права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист, апеляційний суд залучив до участі в судовому засіданні захисника ОСОБА_7 адвоката з центру надання безоплатної вторинної правової допомоги для захисту та представництва інтересів обвинуваченого під час розгляду його апеляційної скарги.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просила апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи викладені в апеляційній, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви апеляційного суду

Частиною 1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Абзацом 2 ч.2 ст.392 КПК України передбачено, що ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст.422-1 КПК України передбаченого порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Як убачається з матеріалів провадження, на розгляді Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001803 від 17 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

На теперішній час у даному кримінальному провадженні судом першої інстанції не вчинені всі необхідні дії, що передбачені процедурою судового розгляду для повного, об`єктивного та всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження, зокрема не досліджені всі докази, які містяться в матеріалах справи та їм не надана належна правова оцінка.

В свою чергу відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Оскільки наразі судовий розгляд кримінального провадження триває, апеляційний суд переконаний, що не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1) та 5) ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

Злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, відповідно до ст.12 КК України,відносяться до категорії тяжких злочинів та за його вчинення у разі доведеності вини ОСОБА_8 йому може загрожувати реальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 років до 6 років.

Беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, апеляційний суд переконаний, що на теперішній час продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може здійснити спроби переховуватись від суду з метою уникнення кримінального переслідування.

Вказаний ризик підтверджується і тим, що у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, у нього відсутнє постійне місце реєстрації та роботи.

Крім того не зменшився і продовжує існувати ризик того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_8 може продовжувати вчиняти нові злочини, оскільки у нього відсутні законні джерела доходу для забезпечення своїх потреб.

На підтвердження існування вказаного ризику в судовому засіданні прокурор надала вимогу з якої убачається, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення, в тому числі і злочинів проти власності, за які він неодноразово відбував реальні терміни ув`язнення.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі судового розгляду лише винятковий запобіжний захід у тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 , дозволить під час судового розгляду контролювати його місце перебування та запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1) та 5) ч.1 ст.177 КПК України, які на теперішній час продовжують існувати.

Пунктом 1) ч.3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 24 лютого 2022 року, якою ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України продовжений строк тримання під вартою на 60 днів до 25 квітня 2022 року із визначення застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 гривень залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4