Ленінський районний суд м.Полтави
Провадження № 1-кп/553/292/2022
У Х В А Л А
Іменем України

30.09.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві об`єднане кримінальне провадження № 0000141 від 13.07.2020 року, № 0001490 від 07.11.2020 року, № 0002613 від 17.07.2020 року, № 0002308 від 15.12.2020 року, № 0002955 від 07.10.2020 року, № 0001370 від 27.06.2020 року, № 0000078 від 16.07.2020 року, № 0002011 від 26.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5

30.11.2020 року до Московського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури № 4 надійшов обвинувальний акт, складений 25.11.2020 року слідчим СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження № 0000141 від 13.07.2020 року відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвалою від 14.12.2020 року кримінальне провадження № 0000141 від 13.07.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, прийнято до провадження суддею Московського районного суду м. Харкова та призначене підготовче судове засідання.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року та востаннє Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

На підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29.12.2020 року відносно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого продовжувався ухвалами Московського районного суду м. Харкова від 10.03.2021 року, Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.05.2021 року, від 24.06.2021 року, від 16.08.2021 року, від 11.10.2021 року, від 30.11.2021 року, від 14.01.2022 року та ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави від 12.05.2022 року, від 24.06.2022 року та від 12.08.2022 року. У зв`язку з цим обвинувачений утримується під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Обвинувачена ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ "Покровський виправний центр № 79".

Ухвалою судді від 22.09.2022 року вирішено судове засідання по справі проводити в режимі відеоконференції з під час трансляції з ДУ "Харківський слідчий ізолятор" та ДУ "Покровський виправний центр № 79" з метою забезпечення участі обвинувачених та дотримання їх прав і інтересів.

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, не зникли та не зменшилися, він обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років. Вказує на те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, не працевлаштований, тобто законних джерел отримання заробітку не має, відсутні відомості про міцні соціальні зв`язки. Перебуваючи на волі він може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні ряду інших злочинів, а тому розуміє, що у разів доведеності вини йому може бути призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі на тривалий термін. З метою отримання можливості уникнути чи пом`якшити свою відповідальність може намагатися незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадженні шляхом вмовлянь, погроз або примусу, щоб останні змінили свої свідчення на його користь, а також перешкоджати провадженню іншим чином, зокрема намагаючись затягнути судовий процес та отримати можливість уникнути кримінальної відповідальності; може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не має офіційних джерел отримання заробітку, а 6 обвинувальних актів відносно нього скеровано до різних судів м. Харкова, що свідчить про систематичність вчинення ним умисних корисливих злочинів проти власності, підвищену суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_4 злочину, яка полягає в порушенні гарантованого Конституційного права власності та небажанні останнього бути законослухняним громадянином. Відтак, вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та з огляду на особу обвинуваченого та зміст пред`явленого обвинувачення вказує на існування достатніх підстав вважати, що забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання вказаним ризикам можливе лише шляхом застосування запобіжного заходжу у виді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи досягти вказаної мети не здатні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на недоведеність існування ризиків, запобіганням яким обґрунтовується необхідність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутність підстав для подальшого застосування вказаного запобіжного заходу. Захисник просила у задоволенні клопотання прокурора відмовити у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю та з урахуванням того, що обвинувачений має постійне місце проживання, вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнає у повному обсязі, не ухилявся від досудового розслідування, тривалий час утримується під вартою, незважаючи на те, що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які не є тяжкими, просила застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, який здатний забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника.

При вирішенні клопотання прокурора суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд у відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не одружений, не мав постійного місця роботи, тобто стабільного джерела доходу, тоді як обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, спрямованих на заволодіння чужим майном, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, в провадженні судів перебувають ще декілька кримінальних проваджень відносно нього по обвинуваченню у вчиненні злочинів проти власності. Бере до уваги ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується, які згідно положень ст. 12 КК України віднесена до категорії нетяжких злочинів, та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення винуватості, той факт, що у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, умови якого він порушив, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан та оцінюючи встановлені обставини у сукупності вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що він може ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції певний період часу, на переконання суду, не свідчить безперечно про таку його зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованих йому діянь і особи обвинуваченого й такої істотної зміни обставин, що б виключали можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Даних, які свідчать про наявність таких обставин, які істотно впливають на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , та можуть стати підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, стороною захисту не надано та судом в ході судового засідання не встановлено.

Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , та які на теперішній час не зникли, а також те, що, на переконання суду, застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту чи особистого зобов`язання, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та реалізацію завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, тим паче у зв`язку з військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, при цьому з приводу застосування особистої поруки та застави жодна особа у встановленому законом порядку не зверталась, суд приходить до висновку про доведеність підстав для продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу та оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно нього на 60 днів.

Обвинувачена ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, в якому заявила про відмову від раніше призначеного адвоката ОСОБА_11 , якй тривалий час не зявляється в судові засідання, просила призначити їй іншого захисника для здійснення захисту у даному кримінальному провадженні.

Прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання обвинуваченої не заперечували.

Вирішуючи клопотання обвинуваченої, суд враховує наступне.

Під час досудового розслідування для здійснення захисту підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000141 від 13.07.2020 року залучений захисник ОСОБА_11 , який діє на підставі доручення для надання безоплатної правової допомоги від 01.10.2020 року № 5541, виданого Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській області.

Відповідно до ст. 45 КПК єдиний суб`єкт, який у кримінальному провадженні має право виступати як захисник - це адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Захисник після його залучення відповідно до п. 4 ст. 47 КПК має право відмовитися від виконання своїх обов`язків лише у випадках: 1) якщо є обставини, які згідно з КПК виключають його участь у кримінальному провадженні. До таких обставин належать випадки коли: а) захисником є особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, перекладач; б) якщо захисник у цьому провадженні надає або раніше надавав правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги; в) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю (зупинення дії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або його анулювання) у порядку, передбаченому законом; г) якщо захисник є близьким родичем або членом сім`ї слідчого, прокурора, потерпілого або будь-кого зі складу суду; 2) незгоди з підозрюваним, обвинуваченим щодо обраного ним способу захисту, за винятком випадків обов`язкової участі захисника. 3) умисного невиконання підозрюваним, обвинуваченим умов укладеного із захисником договору, яке виявляється, зокрема, у систематичному недодержанні законних порад захисника, порушенні вимог КПК тощо. 4) якщо він свою відмову мотивує відсутністю належної кваліфікації для надання правової допомоги у конкретному провадженні, що є особливо складним.
Так, статтею 47 КПК України визначено перелік обов`язків захисника у кримінальному провадженні, які носять виключний характер та тлумаченню не підлягають. Захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

Захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного, обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Захисник без згоди підозрюваного, обвинуваченого не має права розголошувати відомості, які стали йому відомі у зв`язку з участю в кримінальному провадженні і становлять адвокатську або іншу охоронювану законом таємницю.

Захисник після його залучення має право відмовитися від виконання своїх обов`язків лише у випадках: 1) якщо є обставини, які згідно з цим Кодексом виключають його участь у кримінальному провадженні; 2) незгоди з підозрюваним, обвинуваченим щодо вибраного ним способу захисту, за винятком випадків обов`язкової участі захисника; 3) умисного невиконання підозрюваним, обвинуваченим умов укладеного з захисником договору, яке проявляється, зокрема, у систематичному недодержанні законних порад захисника, порушенні вимог цього Кодексу тощо; 4) якщо він свою відмову мотивує відсутністю належної кваліфікації для надання правової допомоги у конкретному провадженні, що є особливо складним.

Дане кримінальне провадження перебувало на розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року та востаннє Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

У червні 2022 року справу передано до Ленінського районного суду м. Полтави.

Так в порушення ст. 47 КПК України захисник ОСОБА_11 в судові засіданні, призначені на 24.06.2022 року, 12.08.2022 року та 30.09.2022 року, для захисту інтересів обвинуваченої ОСОБА_5 не з`явився, контактний телефон захисника, зазначений в матеріалах справи, вимкнений, встановити зв`язок з останнім не виявилось можливим.

Таким чином, наведені вище обставини процесуальної поведінки захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_11 вказують на порушення ефективності реалізації права на захист обвинуваченої у даному кримінальному провадженні, що, в свою чергу, впиває на строки розгляду кримінального провадження.

ЄСПЛ уже неодноразово констатував порушення права на захист у справах, де захисник формально був призначений, проте не здійснював ефективний захист. Показовим є рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі "Яременко проти України". У заявника був захисник, якого було усунуто від справи, оскільки заявник підписав відмову від юридичної допомоги захисника ОСОБА_12 на тій підставі, що той застерігав його від зізнання у вчиненні злочину. За твердженням заявника, він підписав її під тиском працівників міліції та слідчого у справі. Йому було призначено інших захисників. У п. 90 цього рішення ЄСПЛ як на підставу порушення п. 3 (с) ст. 6 Конвенції зазначив таке: "Суд зауважує: той факт, що кожен із двох інших захисників, які представляли заявника, бачив його лише один раз і тільки під час допиту і що до допиту ніхто з них із заявником не бачився, найімовірніше свідчить про символічний характер їхніх послуг. Суд вважає, що спосіб, у який захисника ОСОБА_12 усунули від участі у справі, та підстави, якими було пояснено це рішення, а також у зв`язку зі стверджуваною відсутністю юридичних підстав для такого заходу, викликають серйозні сумніви щодо справедливості всього провадження у цій справі. Суд бере до уваги й той факт, що пізніше захисникові ОСОБА_12 дозволили повернутися до участі у справі без будь-якого натяку на те, що стверджуваних підстав для його усунення вже не існує".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Поряд з цим, відповідно до ст. 10 "Правил адвокатської етики", затверджених Установчим з`їздом адвокатів України 17.11.2012 року, дотримання принципу конфіденційності є необхідною і найважливішою передумовою довірчих відносин між адвокатом і клієнтом, без яких є неможливим належне надання правової допомоги, здійснення захисту та представництва.

Таким чином, суд констатує порушення ефективності захисту прав та інтересів обвинуваченої ОСОБА_5 захисником ОСОБА_11 , оскільки послуги, які повинні були виконуватись за дорученням від 01.10.2020 року № 5541, виданим Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській області, носять символічний характер. Більше того, така процесуальна поведінка захисника адвоката ОСОБА_11 призводить до необґрунтованого порушення строків розгляду кримінального провадження та, як наслідок, затягування розгляду кримінального провадження.

Захисник може бути залучений судом у випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, у відповідності до ст. 13 Закону України "Про надання безоплатної вторинної правової допомоги".

З урахуванням вищенаведеного, позиції обвинуваченої, задля забезпечення оперативності судового провадженні та дотримання прав обвинуваченої, суд приходить до висновку про необхідність вирішення Регіональним центром з надання безоплатної вторинної допомоги у Луганській та Харківській області можливості призначення обвинуваченому іншого захисника за рахунок держави для розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 .

Крім того, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.08.2022 року вирішено об`єднати кримінальне провадження № 0000141 від 13.07.2020 року, № 0001490 від 07.11.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України (справа № 643/19440/20, провадження № 1-кп/553/292/2022) в одне провадження з: кримінальним провадженням № 0002613 від 17.07.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України (справа № 638/10999/20, провадження № 1-кп/553/296/2022), кримінальним провадженням № 0002308 від 15.12.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (справа № 641/273/21, провадження № 1-кп/553/297/2022), об`єднаним кримінальним провадженням № 0002955 від 07.10.2020 року, № 0001370 від 27.06.2020 року, № 0000078 від 16.07.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України (справа № 953/14298/20, провадження № 1-кп/553/793/2022) та кримінальним провадженням № 0002011 від 26.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (справа № 638/2043/21, провадження № 1-кп/553/741/2022), присвоївши справі єдиний номер - № 643/19440/20 (провадження № 1-кп/553/292/2022).

Разом з тим, у четвертому абзаці резолютивної частини ухвали суду від 12.08.2022 року допущено описку при зазначенні номера кримінального провадження та вказано "№1-кп/553/793/2022" замість "1-кп/553/739/2022".

Прокурор, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 не заперечували проти виправлення допущеної описки.

За змістом норми ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з 30 вересня 2022 року до 28 листопада 2022 року включно.
Виправити описку в ухвалі Ленінського районного суду м. Полтави від 12.08.2022 року в справі № 643/19440/20, у абзаці № 4 резолютивної частини ухвали суду змінити номер провадження з "1-кп/553/793/2022" на "1-кп/553/739/2022".

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 - задовольнити.
Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській області (місцезнаходження: м. Харків, м-н Свободи, 5 (Держпром), 6 під`їзд, 3 поверх праве крило) вирішити питання щодо можливості призначення ОСОБА_13 іншого адвоката для здійснення його захисту та в разі можливості призначення захисника за призначенням забезпечити його прибуття у судове засіданні на 13 год. 00 хв. 21 листопада 2022 року шляхом усунення раніше призначеного адвоката у кримінальному провадженні № 0000141 від 13.07.2020 року - адвоката ОСОБА_11 .
Копію даної ухвали направити на адресу Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській області, для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1