ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 676/4746/18

Провадження № 11-кп/4820/142/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції кримінальне провадження, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2021 року,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не працює, судимого:
- вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 11 грудня 2017 року Ярмолинецького районного суду Хмельницької області та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Початок строку відбування покарання за даним вироком ухвалено рахувати ОСОБА_7 з дня набрання зазначеним вироком законної сили та приведення його до виконання.

Зараховано в строк відбуття покарання час тримання під вартою ОСОБА_7 з 24 жовтня 2018 року по 12 листопада 2018 року включно, відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді застави в розмірі 70 480 грн., обраний ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2018 року, після набрання вироком законної сили ухвалено скасувати, а також ухвалено скасувати покладені на обвинуваченого слідчим суддею у зв`язку із застосуванням зазначеного запобіжного заходу обов`язки.
Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України заставу, яка була внесена 09 листопада 2018 року на відповідний рахунок ТУ ДСА у Хмельницькій області та не була звернена в дохід держави, після набрання вироком законної сили ухвалено повернути заставодавцю.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 одну тисячу на відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні решти вимог позовної заяви відмовлено.
Судом вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
За вироком суду, 10 травня 2018 близько 01 год 00 хв ОСОБА_7 , перебуваючи з дозволу ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 вийшов з квартири, з метою незаконного збагачення, умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав зі столу в кухонній кімнаті квартири ноутбук «Lenovo G565» серійний номер СВ05453343, вартістю 3 640 грн, після чого пішов з викраденим майном із вищевказаної квартири та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 3 640 грн.
Вищевказаними умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Крім того, 26 вересня 2018 року близько 22 год 51 хв у м. Кам`янці-Подільському ОСОБА_7 , знаходячись біля дитячого майданчику поряд з будинком №5 на вул. Молодіжній, переслідуючи мету незаконного збагачення, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення майна останнього, схопив обома руками його наплічну сумку чорного кольору марки «Jinyanli», виготовлену із шкірозамінника, яка знаходилась на плечі, та шляхом ривка, умисно, з корисливих мотивів, повторно, відкрито викрав дану сумку вартістю 300 грн, в якій знаходились мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4Х» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2 070 грн, який був укомплектований сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентськими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , вартістю по 25 грн кожна, грошові кошти в сумі 3 400 грн та 105 доларів США, що згідно із офіційним курсом НБУ станом на 26 вересня 2018 року становило 2 946 грн 30 коп, посвідчення тракториста-машиніста серія та номер НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_9 , посвідчення про присвоєння ОСОБА_9 кваліфікації водія-навантажувача, технічний паспорт від автомобіля «BA3-21063», реєстраційний номер НОМЕР_6 , серії НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_8 , серії НОМЕР_9 , медичну довідку серії 10ААГ №081330, видану на ім`я ОСОБА_9 щодо придатності останнього до керування транспортним засобом, посвідчення серії НОМЕР_10 , видане на ім`я ОСОБА_9 щодо наявності у нього 3-ї групи інвалідності, паспорт громадянина України серії НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_9 , посвідчення водія серії НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_9 , якими ОСОБА_7 розпорядився надалі на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 8 766 грн 30 коп.
Зазначеними вище умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просила вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 08 вересня 2021 року скасувати та закрити провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримання.
Уважала, що вирок місцевого суду є незаконним і необгрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначала, що в місцевому суді стороною захисту зверталась увага суду на необґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, та наявність беззаперечних підстав для визнання ОСОБА_7 невинуватим за вказаними статтями.
Однак, судом безпідставно залишено без уваги доводи сторони захисту та проігноровано неспростовані факти непричетності ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів.
Зауважувала, що судом першої інстанції обвинувачення щодо ОСОБА_7 розглядалось однобічно та залишились неоціненими низка обставин, з`ясування яких має істотне значення для вирішення справи, призначення покарання та прийняття справедливого, обґрунтованого та правосудного рішення у справі.
Уважала, що наведені стороною обвинувачення докази поза розумним сумнівом не доводять причетність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння, тобто винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, що відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.91 Кримінального процесуального кодексу України підлягає обов`язковому доказуванню у кримінальному провадженні та відповідно до приписів ч.1 ст.92 Кримінального процесуального кодексу України покладається на прокурора.
До того ж свідки сторони обвинувачення в судовому засіданні не надали показань, які б у сукупності доводили винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а навпаки, їх свідчення повністю підтвердили надані пояснення самим обвинуваченим.
Звертала увагу суду на те, що обвинувачення базується лише на показаннях потерпілих, які при цьому декілька раз їх змінювали. Інших доказів, які б прямо підтверджували існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, у сторони обвинувачення немає. А тому сукупність зібраних доказів є недостатньою для встановлення факту доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 .
Таким чином, будь-яких належних, допустимих, достовірних та об`єктивних доказів, які б підтверджували вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, стороною обвинувачення в суді першої інстанції не надано та відповідно до вимог ч.1 ст.91, ст.92 КПК України не доведено поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що відповідно до вимог ч.2 ст.17 та п.2 ч.1 ст.373 КПК України є безумовною підставою для прийняття судом правосудного рішення про визнання ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та його виправданні у зв`язку з недоведенням, що саме ним вчинені злочини.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з узагальненим викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.
Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повною мірою дотримався зазначених вимог закону та ухвалив законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими та підтверджені сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів, яким судом дана належна оцінка.
Обвинувачений ОСОБА_7 у місцевому суді свою вину не визнав. Пояснив, що до заволодіння майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 непричетний.
Зазначив, що він дійсно спільно із ОСОБА_8 вночі з 09 на 10 травня 2018 року в барі вживав спиртне та останній запросив його до себе додому, де вони продовжили вживати спиртні напої. Тоді ж ОСОБА_8 запропонував йому закласти в ломбард ноутбук з метою отримати кошти та витратити їх на придбання спиртного, на що він погодився. Він викликав таксі та, взявши із столу ноутбук, пішов з квартири потерпілого. ОСОБА_8 тоді ж пішов до сусідки заряджати телефон та вийшов із квартири разом з ним, замкнувши квартиру. Він на таксі поїхав до ломбарду, де на паспорт таксиста здав ноутбук, після чого повернувся до ОСОБА_8 , але його в квартирі не було. Тоді він поїхав далі святкувати свій день народження. Наступного дня він дізнався про те, що ОСОБА_8 звернувся до поліції із заявою про крадіжку ноутбуку. Після цього його брат викупив ноутбук та повернув потерпілому, у зв`язку з чим ОСОБА_8 написав зустрічну заяву про відсутність претензій.
За епізодом пограбування ОСОБА_9 обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що у вечірній час у день події він зустрівся із ОСОБА_10 . Коли вони проїжджали його автомобілем селище цементного заводу, він попросив зупинитися для того, щоб сходити в туалет. Спільно із ОСОБА_10 вони відійшли від автомобіля, де на бровці в кущах він виявив сумку, яку взяв та пішов до автомобіля. У сумці він виявив мобільний телефон, якого залишив собі, а сумку викинув. Того ж вечора він віддав телефон ОСОБА_10 та попросив його продати. Через декілька днів ОСОБА_10 продав телефон і віддав йому частково кошти в розмірі близько 300 грн.
Такі показання обвинуваченого ОСОБА_7 спростовані сукупністю таких доказів.
Потерпілий ОСОБА_8 в місцевому суді вказував, що 09 травня 2018 року близько 24 год він прийшов до нічного розважального закладу «Скіф», на проспекті Грушевського в місті Кам`янці-Подільському. В приміщені бару він зустрівся із знайомим хлопцем на ім`я ОСОБА_11 (потім дізнався його прізвище ОСОБА_7 ), з яким відпочивав та вживав алкогольні напої. Потім вони удвох вживали спиртне у нього вдома, де в ході спілкування ОСОБА_7 запропонував здати ноутбук у ломбард, щоб отримати кошти на придбання спиртного, на що він відмовився. Проте, ОСОБА_7 його не слухав та почав від`єднувати шнур від ноутбуку. Він, побоюючись конфлікту, вирішив піти з квартири до сусідки, щоб зателефонувати до поліції, оскільки його телефон був зламаний. Через деякий час він повернувся до квартири і виявив, що ОСОБА_7 з квартири пішов разом з його ноутбуком. Тоді ж приїхали працівники поліції і ним було подано заяву про вчинення крадіжки його майна. Крім того, через декілька днів з ним зв`язався чоловік, який представився братом ОСОБА_11 , та повернув йому ноутбук і попросив написати слідчому заяву про те, що в нього не було викрадено ноутбук і він не має претензій, що він і зробив з жалю до обвинуваченого. Унаслідок крадіжки йому було спричинено майнову та моральну шкоду, тому просив задовольнити цивільний позов у повному обсязі.
Свідок ОСОБА_12 вказував, що в ніч з 09 на 10 травня 2018 року, коли він перебував біля кафе-бару «Бастіон», до його автомобіля підійшов ОСОБА_13 та попросив його підвезти до ломбарду, що біля кафе «Світанок» на вул.Князів Коріатовичів. Тоді ж він попросив здати на його ім`я ноутбук, оскільки забув документи. На його запитання, чий ноутбук, ОСОБА_14 відповів, що його. Коли вони приїхали до ломбарду, ноутбук вже був усередині, він надав свої документи та на його ім`я було оформлено договір. Кошти він віддав ОСОБА_14 та після цього завіз його до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Наступного дня до нього зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що ноутбук крадений і його потрібно викупити. Разом із братом ОСОБА_14 він за кошти останнього викупив ноутбук.
Крім того, вчинення злочину саме ОСОБА_7 , об`єктивно підтверджено іншими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.05.2018 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_8 того ж дня о 01 год 06 хв звернувся до поліції з усною заявою про вчинення чоловіком на ім`я ОСОБА_11 крадіжки його ноутбука марки «Lenovo»;

- протоколами добровільного надання предметів від 14 травня 2018 року, згідно якого ОСОБА_8 добровільно видав слідчому аркуш паперу із зазначенням моделі та марки ноутбука і сам ноутбук марки «Lenovo G565» чорного кольору із зарядним пристроєм;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15 травня 2018 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_7 як особу, що вживала з ним спиртне та надалі викрала ноутбук;

- висновком експерта №10.9-0036:18 від 01 червня 2018 року, згідно якого ноутбук марки «Lenovo» моделі «G565» серійний номер CB05453343, що наданий для дослідження, знаходиться в працездатному стані;

- висновком експерта №10.9-0046:18 від 19 червня 2018 року, згідно якого ринкова вартість, наданого на дослідження ноутбука марки «Lenovo G565» із зарядним пристроєм до нього станом на 10 травня 2018 року становила 3 640 грн;

- повідомленням ПТ «Ломбард «Заставно-кредитний дім», згідно якого ОСОБА_12 10 травня 2018 року о 02 год 18 хв звертався до відділення ПТ «Ломбард «Заставно-кредитний дім» з приводу закладу ноутбука марки «Lenovo», серійний номер CB05453343, якого відкуплено 14 травня 2018 року;

- протоколом слідчого експерименту від 21 червня 2018 року та відеозаписом проведення зазначеної слідчої дії, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 на місці події розповів та показав, яким саме чином ОСОБА_7 від`єднував ноутбук та переконував його здати в ломбард.

Потерпілий ОСОБА_9 в місцевому суді вказував, що в ніч події він на таксі добирався додому на селище цемзаводу. Після того як він вийшов із таксі та попрямував додому, його наздогнали двоє чоловіків, вищий з яких був одягнутий у светр, штовхнув його та вирвав барсетку, яка була перекинута через плече, та обидва втекли з місця події. У барсетці він зберігав документи, кошти та мобільний телефон. Тоді ж він викликав працівників поліції. Нападників він запам`ятав та впізнав під час слідчої дії. Наступного дня до нього зателефонував незнайомий чоловік та повідомив йому, що були знайдені його документи, які йому повернули. Крім того, через деякий час до нього із бабусею приїжджав ОСОБА_7 та відшкодував йому спричинену шкоду.
Свідок ОСОБА_15 у місцевому суді показав, що одного дня до нього підійшов візуально знайомий хлопець ( ОСОБА_16 ) та запропонував придбати мобільний телефон, на що він погодився та придбав у нього телефон за 2 000 гривень. Він запитав, чи телефон не крадений, на що хлопець відповів, що ні. Того ж дня він бачив хлопця, який продав йому телефон із іншим хлопцем, якого знав як ОСОБА_17 . Через декілька днів до нього приїхали працівники поліції і повідомили, що мобільний телефон крадений і він його добровільно видав. Також під час досудового розслідування він впізнав хлопця, який продав йому телефон, і хлопця, якого бачив разом із ним через деякий час.
Свідок ОСОБА_16 у місцевому суді вказував, що у вечір події він зустрічався з ОСОБА_7 , із яким товаришує тривалий період. Крім того, він відвозив ввечері його додому на власному автомобілі. На селищі цемзаводу ОСОБА_7 попросив призупинитися та вийшов у туалет. Він стояв біля автомобіля, а ОСОБА_7 відійшов у кущі і через деякий час приніс сумку, в якій були документи і мобільний телефон. ОСОБА_7 віддав йому телефон і попросив продати, що він і зробив наступного дня. Чому його показання суперечать відеозапису із камер відеоспостереження свідок в судовому засіданні пояснити не зміг.
Свідок ОСОБА_18 в місцевому суді підтвердив факт знахідки сумки із документами ОСОБА_9 та зазначив, що через знайомих знайшов власника і повернув йому його майно.
Крім того, вчинення злочину саме ОСОБА_7 , об`єктивно підтверджено іншими доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27 вересня 2018 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_9 того ж дня звернувся до поліції з усною заявою про те, що 26 вересня 2018 року близько 23 години в м. Кам`янці-Подільському неподалік проїжджої частини на вул. Молодіжній, що навпроти будинку №5, невстановлена особа без застосування насильства, шляхом ривка, відкрито викрала наплічну сумку, в якій знаходились: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4Х», паспорт України, водійське посвідчення, банківські картки «Укрсиббанку» та «ПриватБанку», грошові кошти у сумі 3 400 грн та 105 доларів США, які належать ОСОБА_9 , чим спричинила майнову шкоду на загальну суму 9 000 грн;

- протоколом огляду місця події від 27 вересня 2018 року, згідно якого було встановлено місце вчинення злочину ділянка вулиці Молодіжної, яка розташована поряд з будинком №5 в м. Кам`янці-Подільському;

- протоколом добровільної видачі речового доказу від 06 жовтня 2018 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 добровільно видав слідчому сумку з документами, які були в нього викрадені 26 вересня 2018 року;

- протоколом добровільного надання предметів від 13 жовтня 2018 року, згідно якого ОСОБА_15 добровільно видав слідчому мобільний телефон Xiaomi Redmi 4Х» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;

- висновком експерта №12.1-0746:18 від 29 жовтня 2018 року, згідно якого ринкова вартість станом на 26 вересня 2018 року представленого на дослідження мобільного телефону Xiaomi Redmi 4Х» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 становила 2 070 грн;

- протоколом добровільної видачі речових доказів та документів, згідно якого ОСОБА_19 слідчому було добровільно надано відеозапис подій, які відбулися 26 вересня 2018 року близько 23-ї години в м. Кам`янці-Подільському на вул. Молодіжній, 5, що зафіксовано камерою спостереження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19 жовтня 2018 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 за рисами та формою обличчя, особливостями тілобудови як особу, яка відкрито викрала його майно;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 19 жовтня 2018 року, згідно яких свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка спільно із іншою особою продала йому мобільний телефон, а також впізнав ОСОБА_16 як особу, яка продала йому мобільний телефон;

- протоколом слідчого експерименту від 23 жовтня 2018 року, відеозапису проведення зазначеної слідчої дії, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 на місці події розповів та показав, яким саме чином ОСОБА_7 відкрито викрав його майно.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, зокрема, пояснення обвинуваченого, показання потерпілих, свідків, суд дав їм належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно і правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.185 КК України; та в умисних діях, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, і правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.186 КК України.

Відтак, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 не заслуговують на увагу, оскільки жодним чином не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_7 .

Відповідно до статей 50, 65 КК України при виборі заходу примусу суд зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке має на меті виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, як останнім, так і іншими особами.

Суд першої інстанції повною мірою врахував всі обставини, що впливають на призначення міри покарання.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, а також те, що ОСОБА_7 раніше судимий, вчинив злочини в період іспитового строку, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно, але не працює та не займається іншою суспільно-корисною працею, не одружений, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Таке покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 вирішено судом відповідно до вимог цивільного і кримінального процесуального законодавства. Суд навів у вироку докази на обґрунтування позовних вимог потерпілого та розмір їх задоволення на відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

За таких обставин підстав для зміни чи скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3