Провадження №11-кп/801/301/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі
відеокоференції,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000305, внесеного до ЄРДР 20.04.2021, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2021, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сутиски Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
13.04.2004 вироком Фастівського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 04.04.2016 на 7 місяців 10 днів;
03.06.2010 вироком Замостянського районного суду м. Вінниці за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 27.04.2012 на 10 місяців 3 дні;
16.05.2013 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільненого умовно-достроково 04.04.2016 на 10 місяців 3 дні,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 покарання строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 20.04.2021 по дату набрання вироком законної сили.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з дати набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 20.04.2021 близько 00.30 год перебував біля входу до ринку «Привокзального», що за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 1, де розпивав алкогольні напої разом з ОСОБА_9 та ще з двома чоловіками. Побачивши, що ОСОБА_9 має при собі мобільний телефон, ОСОБА_7 вирішив його викрасти.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, діючи умисно і повторно, запросив ОСОБА_9 відійти в сторону, на що останній погодився. Користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_9 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, в ході розмови ОСОБА_7 дістав з кишені ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Samsung»SM-A022G/DS вартістю 4 600 грн та поклав собі до кишені. Таким чином ОСОБА_7 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак, реальної можливості розпорядитися викраденим не отримав, оскільки, повернувшись разом із ОСОБА_9 до решти компанії та постійно перебуваючи в полі зору потерпілого та двох вищевказаних чоловіків, був викритий, після чого ОСОБА_10 забрав у ОСОБА_7 належний ОСОБА_9 мобільний телефон та повернув його власнику. Таким чином, ОСОБА_7 не закінчив свій злочин з причин, що не залежали від його волі, чим попереджено заподіяння ОСОБА_9 матеріального збитку.
Крім того, ОСОБА_7 20.04.2021 близько 01.20 год зайшов до залу очікування Вінницького залізничного вокзалу, що за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив ОСОБА_11 , який заснув на сидінні, після чого ОСОБА_7 вирішив здійснити крадіжку чужого майна.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, діючи умисно і повторно, під час того, як ОСОБА_11 спав, підійшов до нього та вважаючи, що його дій ніхто, в тому числі потерпілий, не бачить і не усвідомлює, шляхом вільного доступу непомітно дістав із кишені куртки ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Xiaomi M2006C3LG» вартістю 3 350 грн та рушив до виходу з приміщення. Однак у цей час дії ОСОБА_7 були помічені ОСОБА_12 , яка сиділа поруч та одразу почала кричати і розбудила ОСОБА_11 .
Проте ОСОБА_7 , усвідомивши, що його злочинні дії викрито, умисно і відкрито продовжив їх з метою заволодіння викраденим майном та побіг з місця події разом із вказаним мобільним телефоном, учинивши таким чином усі дії для скоєння відкритого викрадення чужого майна. Проте довести свій злочинний умисел до кінця він не зміг із причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений ОСОБА_11 , який його наздогнав та повалив на підлогу, внаслідок чого попереджено завдання останньому матеріальної шкоди на суму 3 350 грн.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок, яким визнано ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, виправдати ОСОБА_7 , а кримінальне провадження закрити.
Захисник вважає, що судом допущено невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що вплинуло на вирішення питання про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 , а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Посилається на пояснення свого підзахисного. Переконаний в суперечності показів, даних потерпілими, та недопустимості доказу протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 .
Заслухавши суддю-доповідача, виступи обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи, наведені захисником в апеляційній скарзі про суперечливість та недопустимість доказів, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду кримінального провадження.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 щодо вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Суд першої інстанції дав оцінку поясненням обвинуваченого щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, проаналізував в сукупності з рештою доказів у справі та дійшов обґрунтованого висновку про їх безпідставність.
Під час розгляду справи судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 заперечував свою причетність до вчинення злочинів. При цьому вказував, що потерпілий ОСОБА_9 сам віддав йому свій телефон на зберігання і при першій вимозі він його повернув. З приводу грабежу у потерпілого ОСОБА_11 вказав, що у той час коли він дрімав на залізничному вокзалі до нього підійшов потерпілий з невідомою йому жінкою та почали у нього вимагати повернути телефон, який він не брав.
Пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 повністю спростовуються поясненнями потерпілих та письмовими доказами безпосередньо дослідженими судом. Розходжень та суперечностей у доказах, які повністю доводять винуватість обвинуваченого у замаху на вчинення кримінальних правопорушень, судом не виявлено.
Потерпілий ОСОБА_9 в суді першої інстанції пояснював, що вночі 20.04.2021 він в районі ринку «Привокзальний» у м. Вінниці познайомився із ОСОБА_7 . Коли та яким чином ОСОБА_7 здійснив крадіжку у нього мобільного телефону, потерпілий ОСОБА_9 не бачив, однак повз них проходив ОСОБА_11 , який і побачив весь процес крадіжки. Саме останній зробив зауваження ОСОБА_7 та висунув йому вимогу повернути мобільний телефон, що він і змушений був зробити.
Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні суду першої інстанції надав пояснення, відповідно до яких він вночі 20.04.2021 проходив повз ринок «Привокзальний» у м. Вінниці в напрямку Залізничного вокзалу та побачив компанію раніше невідомих йому чоловіків, серед яких обвинувачений ОСОБА_7 розповідав щось потерпілому ОСОБА_9 та одночасно двома пальцями витягував у нього з кишені мобільний телефон. Потерпілий підійшов до вказаних чоловіків, та незважаючи на спротив ОСОБА_7 , змусив його повернути ОСОБА_9 мобільний телефон.
Після чого, перебуваючи у приміщенні залу очікування вокзалу, ОСОБА_11 задрімав у кріслі. В цей час до нього гукнула незнайома дівчина, яка сиділа на кріслі поруч та повідомила, що у нього щойно викрали з кишені мобільний телефон, вказавши при цьому на чоловіка, який швидко йшов у напрямку до виходу із залу очікування. Він голосно гукнув до вказаного чоловіка, вимагаючи зупинитись та повернути викрадений телефон, а потім, продовжуючи голосно кричати, швидко побіг за ним, оскільки останній кинувся навтьоки із приміщення Залізничного вокзалу. Потерпілий біля дверей вокзалу наздогнав ОСОБА_7 , якого він впізнав як особу, яка кілька хвилин тому намагалась викрасти телефон у потерпілого ОСОБА_9 , та повалив його на підлогу, таким чином затримавши. Викрадений у потерпілого мобільний телефон ОСОБА_7 у момент його затримання викинув на підлогу у приміщенні вокзалу.
Показання потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_9 є чіткими, послідовними та такими, що повністю узгоджуються між собою та з рештою доказів.
Зокрема, пояснення потерпілого ОСОБА_11 підтверджується слідчим експериментом зі свідком ОСОБА_12 , згідно яких встановлено, що потерпілий та свідок ОСОБА_12 наздогнали ОСОБА_7 та відібрали телефон потерпілого та повернули його останньому.
При цьому є необґрунтованими твердження, викладені в скарзі захисника, про те, що протокол слідчого експерименту є недопустимим доказом.
Матеріали провадження містять достатні підстави для висновку про те, що протокол слідчого експерименту від 11.06.2021 відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема статей 104, 105 КПК, а саму слідчу дію проведено за правилами, передбаченими ст. 240 КПК.
Вказані докази також узгоджуються з протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками від 20.04.2021, згідно яких ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 впізнали особу, чоловічої статі, яка заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_11 .
Судом першої інстанції зазначені докази оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Апеляційний суд повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому замахів на злочини.
На обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції навів у вироку відповідні докази, свою оцінку цих доказів та мотиви, за якими не погодився із доводами обвинуваченого.
Заперечення ОСОБА_7 свою винуватості апеляційний суд розцінює як форму захисту з метою уникнення відповідальності, адже окрім пояснень останнього жодних доказів, які б виправдовували обвинуваченого суду не надано.
Враховуючи, що переконливих аргументів, які би ставили під сумнів наведені висновки суду першої інстанції або вказували б на порушення загальних засад, в апеляційній скарзі не міститься, а тому і підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.12.2021 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4