Київський апеляційний суд
Провадження № 11-кп/824/2578/2022 Головуючий в першій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 355/792/21 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія справи: ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України

У Х В А Л А

23 червня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 03 червня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000174 від 28 серпня 2020 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 03 червня 2022 року, постановленої в підготовчому судовому засіданні, відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про відсторонення від посади ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та ОСОБА_5 обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

На вказану ухвалу суду прокурор у провадженні ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати її незаконною, необґрунтованою, скасувати її та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора та відсторонити від посади обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вивчивши апеляційну скаргу прокурора та дослідивши матеріали контрольного судового провадження, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Главою 31 КПК України чітко регламентовано та визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Так, згідно з ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного впливу;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першої цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Частиною третьою ст. 314 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, які суд має право прийняти у підготовчому судовому засіданні. При цьому, за змістом частини 4 вказаної статті виключно ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Отже, за змістом вищенаведених норм кримінального процесуального законодавства рішення Березанського міського суду Київської області, постановлене 03 червня 2022 року у підготовчому судовому засіданні, про відмову в задоволенні клопотання прокурора про відсторонення від посади обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

При цьому, доводи апелянта щодо наявності підстав для перегляду вказаного судового рішення в апеляційному порядку не заслуговують на увагу, оскільки право на апеляційне оскарження всіх без винятку судових рішень не може бути визнане абсолютним, бо межі цього права встановлюються відповідним процесуальним законом, у даному випадку КПК України. Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За вказаних обставин, у відкритті провадження за поданою прокурором апеляційною скаргою на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 03 червня 2022 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 03 червня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000174 від 28 серпня 2020 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати прокурору ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та додатками до неї.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2