Справа № 461/1527/22
Провадження № 1-кс/461/991/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.03.2022 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
12.03.2022 року до суду надійшло клопотання слідчого в ОВС криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_5 .
Відповідно до клопотання, 12.03.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Згідно з клопотанням, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 08 год. 20 хв. 11.03.2022, перебуваючи в м. Львів (точне місце та час органом досудового розслідування не встановлено), діючи з прямим умислом, всупереч передбаченого законом порядку, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи свою протиправну діяльність, придбав без передбаченого законом дозволу за невстановлених слідством обставин пістолет системи Макарова зразка 1955 року, що відноситься до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, споряджений вісьмома патронами типу 9х18ПМ, що є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї калібру 9 мм; запал УЗРГМ-2 (Універсальний запал дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ-2) з маркуваннями « НОМЕР_1 »; що відноситься до категорії засобів підриву, а також корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, що відноситься до категорії вибухових речовин. Надалі, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці та час, але не пізніше 08 год. 20 хв. 11.03.2022 ОСОБА_5 , діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, зберігаючи при собі без передбаченого законом дозволу зазначені вище пістолет системи Макарова зразка 1955 року, що відноситься до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, споряджений вісьмома патронами типу 9х18ПМ, що є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї калібру 9 мм; запал УЗРГМ-2 (Універсальний запал дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ-2) з маркуваннями « НОМЕР_2 , 583»; що відноситься до категорії засобів підриву, а також корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, що відноситься до категорії вибухових речовин, переніс без передбаченого законом дозволу їх за географічними координатами N49.791408, E23.969875, до польової дороги за адресою: Львівська обл., Львівський район, с. Сокільники. Того ж дня, у період часу з 08 год. 20 хв. до 11 год. 45 хв. співробітниками УСБ України у Львівській області під час проведення огляду місця події за географічними координатами N49.791408, E23.969875 за адресою: Львівська обл., Львівський район. с. Сокільники, виявлено та вилучено вказані вище пістолет системи Макарова зразка 1955 року, що відноситься до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, споряджений вісьмома патронами типу 9х18M, що є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї калібру 9 мм; запал УЗРГМ-2 (Універсальний запал дистанційної дії УЗРГМ (УЗРГМ-2) з маркуваннями «150-83, 583»; що відноситься до категорії засобів підриву, а також корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, що відноситься до категорії вибухових речовин.
Слідчий зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 . Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю. Не можливе і застосування до підозрюваного ОСОБА_5 і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, при визначені суми застави відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно врахувати, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинене умисно.
Ураховуючи викладене вище, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе
забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , тому останньому просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що зумовлено виконанням передбаченого ст. 2
Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання. Надали пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували. Просили відмовити у задоволенні даного клопотання. Наголосили, що відсутні ризики про які зазначає слідчий в клопотанні.
Заслухавши думку прокурора та слідчого щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вручено ОСОБА_5 12.03.2022 року о 10 год. 20 хв. Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
12.03.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 стверджується зібраними доказами, а саме:
-повідомленням ГВ ЗНД УСБУ у Львівській області про вчинене кримінальне правопорушення від 11.03.2022;
-протоколом огляду місця події від 11.03.2022;
-протоколом затримання ОСОБА_5 від 11.03.2022:
-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ,
-повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.
Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).
Керуючись наведеним, слідчий суддя враховує що у разі визнання винуватим ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. Разом з цим, останній володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон або на тимчасово непідконтрольну територію України, окуповану Російською Федерацією території АР Крим. Все вищезазначене в сукупності підтверджує ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.
Ризик передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень; перевіряється можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України). Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 . Може спілкуватися з невстановленими зазначеними вище особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останнім допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.
Ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних осіб, які були обізнані в його протиправній діяльності та зможуть, в подальшому, надати викривальні показання та підтвердити обставини, які встановлюються органом досудового розслідування, у зв`язку з чим останній перебуваючи на волі матиме можливість безперешкодно впливати на учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства з метою зміни або відмови їх від показів. Крім цього до вказаного кримінального правопорушення можуть бути причетні й інші особи, які на даний час не встановлені органом досудового розслідування, а отже з метою їх укриття ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існує ризик, передбачений статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеним у клопотанні. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам
При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини та спосіб вчинення злочину підозрюваним, наявність вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд не вбачає підстав застосувати більш м`який запобіжний захід. За вказаних обставин, підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину без застосування насильства та який не спричинив загибель людини, суд вважає за можливе призначити заставу.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та не може бути завідомо непомірним для нього.
Визначаючи розмір застави суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Тому з врахуванням його матеріального стану, відсутності даних про працевлаштування, стану здоров`я підозрюваного, враховуючи вимоги законодавства про те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі 198480 грн.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент у розмірі, визначеному в цій ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету АР Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
При цьому підозрюваному ОСОБА_5 роз`яснюється, що при застосуванні відносно нього запобіжного заходу у виді застави на нього на строк до 09.05.2022 року включно покладаються нижчеперелічені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
Також підозрюваному і заставодавцю роз`яснюється, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до органу досудового розслідування та/або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі внесення застави щодо підозрюваного, стосовно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ці роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.176, 183, 193, 194, 196, 197, 369, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 9 травня 2022 року.
Визначити ОСОБА_5 розмір застави в сумі 198480 грн.
У разі застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави - на строк до 9 травня 2022 року покласти на нього наступні обов`язки:
прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом;
не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду;
повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;
утримуватись від спілкування зі свідками строни обвинувачення у данному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1