ЄУН № 336/3578/22
пр. № 1-кп/336/568/2022
УХВАЛА
Іменем України
22 серпня 2022 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає зі слів за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадження Шевченківського районного суду надійшло кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні, вказуючи на відсутність підстав для закриття кримінального провадження, підсудність провадження суду. Прокурором також заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, може впливати на свідків та потерпілу.

Захисник не заперечувала проти призначення кримінального провадження до розгляду, заперечувала проти заявленого клопотання про продовження строку тримання під вартою, вказуючи, що обвинувачений має постійне місце проживання, тож йому може бути обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти призначення кримінального провадження до розгляду, заперечував проти заявленого запропонованого запобіжного заходу, вказуючи, що має постійне місце проживання, тож йому може бути обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Також обвинувачений вказав, що бажає, щоб розгляд кримінального провадження здійснювався суддею одноособово.

Потерпіла не заперечувала проти призначення судового розгляду справи, при вирішенні питання щодо запобіжного заходу покладалась на розсуд суду.

Дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, підстав для закриття провадження не встановлено, перешкод для призначення його до розгляду судом не визначено, тож є підстави для призначення кримінального провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
В даному провадженні суд враховує те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, а саме вбивстві своєї матері.
Суду не надано стороною захисту документального підтвердження того, що обвинувачений має постійне місце проживання, житло на праві власності та стійкі соціальні зв?язки, будь-яке джерело доходу або будь-яке майно на праві власності.
При цьому судом ще не розпочато дослідження доказів у кримінальному провадженні. що у свою чергу не виключає можливості обвинуваченого намагатись вплинути на потерпілу чи свідків у кримінальному провадженні, враховуючи, що потерпіла є його родичкою, тож він обізнаний щодо місця її проживання.
Підсумовуючи вищевказане, суд виходить з того, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, дослідження доказів у кримінальному провадженні судом ще не здійснено, у зв?язку з чим безумовно наявні ризики переховування від суду та здійснення впливу на потерпілу чи свідків.

При цьому в України триває війна, що у свою чергу значно ускладнює можливість контролю з боку відповідальних органів за дотриманням домашнього арешту.

Такі ризики у своїй сукупності є достатньо вагомими для застосування щодо ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу.

Інші альтернативні запобіжні заходи, на думку суду, не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, крім того, стороною захисту не надано суду доказів щодо можливості обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, адже не надано документального підтвердження наявності у обвинуваченого житла на праві власності чи користування.

На переконання суду продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який в цьому випадку полягає у необхідності забезпечення права учасників справи на розгляд справи у розумний строк та усунення небезпеки вчинення протиправних діянь обвинуваченим та, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, на 11.15 годину 22 серпня 2022 року.

Судовий розгляд провадити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово за участю обвинуваченого, захисника, потерпілого, прокурора.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 жовтня 2022 року включно.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу діє до 21 жовтня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1