Дата документу 16.03.2022
Справа № 334/6103/21
Провадження № 1-кп/334/339/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорськ Донецької області, не одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, який не має освіти, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

24.11.2010 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з випробувальним терміном строком на 2 роки;

30.08.2013 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області та визначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнено 29.01.2016 з Біленьківської ВК № 99 по відбуттю строку покарання,

09.06.2021 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі,

19.07.2021 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, частково скасованим вироком Запорізького апеляційного суду від 24.11.2021, яким засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 127 КК України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 127 КК України.

Відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 28.03.2022.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували при обранні запобіжного заходу на стадії досудового розслідування, продовжують існувати, і до вказаної дати кримінальне провадження не може бути призначено до судового розгляду і розглянуто.

Обвинувачений та його захисник проти продовження строку дії запобіжного заходу заперечували, посилаючись на те, що наразі ОСОБА_5 засуджений вироком Запорізького апеляційного суду від 24.11.2021 року до покарання у виді 5 років позбавлення волі, а тому перебуває у слідчому ізоляторі з цих підстав. Просили ухвалити рішення про залишення ОСОБА_5 у слідчому ізоляторі на час розгляду даного кримінального провадження.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії запобіжного заходу продовжувався судом в порядку, передбаченому ст.ст. 314, 331 КПК України. Наразі строк дії запобіжного заходу спливає 28.03.2022, однак завершити розгляд кримінального провадження до цього часу неможливо.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду та інших дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, за кримінальні правопорушення, які наразі йому інкримінуються, передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі, зокрема, за ч.4 ст. 187 КК України на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2021 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, який був частково скасований вироком Запорізького апеляційного суду від 24.11.2021, відповідно до якого ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишено без змін. Наразі ОСОБА_5 перебуває у слідчому ізоляторі та відбуває покарання за цим вироком.

З урахуванням викладеного, суд вважає недоведеним клопотання прокурора, що у даному кримінальному провадженні існують ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а тому клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

При цьому, відповідно до ст. 90 КВК України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.

Згідно п. 12 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

Згідно п.4 ч.2 ст. 539 КПК України у разі, якщо вирішення питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі необхідне у зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для тимчасового залишення засудженого ОСОБА_5 в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» на час розгляду кримінального провадження відносно нього Ленінським районним судом м. Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 537, ч. 2 ст. 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Тимчасово залишити ОСОБА_5 , засудженого вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2021 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, частково скасованим вироком Запорізького апеляційного суду від 24.11.2021, відповідно до якого засуджений за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» на час розгляду Ленінським районним судом м. Запоріжжя кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 127 КК України.

Копію ухвали надіслати до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1