Справа 712/2465/22
Провадження № 1-кс/712/1149/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н ОВ И В:
Старший слідчий СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , звернувся із клопотанням, затвердженим прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, депутатом, інвалідом, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, бойових дій, не являється, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.
Клопотання мотивується тим, що у провадженні СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000569 від 31.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
31.03.2022 року близько 20 години 48 хвилин біля першого під`їзду жилого будинку №" АДРЕСА_2 співробітниками УКР ГУНП в Черкаській області під час комендантської години в умовах воєнного стану на території України був затриманий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який незаконно носив при собі вогнепальну зброю, а саме предмет, візуально схожий на пістолет, який останній незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу (ЄО ЧРУП ГУНП в Черкаській області № 12532 від 31.03.2022 року).
01.04.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Враховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України, передбачено покарання позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігання способам переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, відносно нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.
Підставою застосування запобіжного заходу, за ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Стосовно переховування від правоохоронних органів та суду, у зв`язку з тяжкістю покарання, якому може бути підданий підозрюваний, вказане може спонукати останнього до втечі.
Також може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціалістів, а тому до нього не може бути обрано будь-який інший запобіжний захід, окрім взяття під варту.
У відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявності ризиків, а отже й законних підстав, в розрізі вимог глави 18 КПК України, з мстою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В судовому засіданні прокурор та слідчий не заперечували проти застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , оскільки останній раніше не судимий.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , оскільки, останній раніше не судимий, на утриманні має неповнолітню дитину.

Підозрюваний в судовому засіданні просив суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, посилаючись на те, що йому потрібно працевлаштуватися, оскільки на його утриманні знаходиться неповнолітня дитини.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 183 тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, під час розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточну кваліфікацію дій ОСОБА_6 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри на час розгляду клопотання щодо можливого вчинення ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні «Нечипорук і Йонкало проти України» (п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства), § 32).
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нею обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього та дослідивши кримінальне провадження є всі підстави вважати про наявність вважати причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.
В своєму клопотанні, слідчий посилається на те, що підставою застосування запобіжного заходу, є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Дослідженням клопотання, матеріалів кримінального провадження, та поясненням прокурора у судовому засіданні вбачається, що органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_9 має постійне місце проживання, а саме проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, на утриманні має неповнолітню дитину та цивільну дружину, не офіційно працює.

ОСОБА_9 в розшуку не перебував та до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягався.

За таких обставин, та аналізу зібраних досудовим розслідуванням матеріалів клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що підозрюваний не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту у нічний час доби.
Керуючись ст. ст. 32, 110, 131-132, 176-178, 181, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України залишити без задоволення.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби в період з 21:00 год. вечора до 07:00 год. ранку, за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 31 травня 2022 року, включно.
Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 02 квітня 2022 року.
На час дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та/або суду;
2) заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 год. вечора до 07:00 год. ранку;
В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_6 , в нічний час доби в період з 21:00 год. вечора до 07:00 год. ранку, після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 що порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.
Контроль за виконанням підозрюваним запобіжного заходу покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.
Копію ухвали направити начальнику Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області для організації її виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1