Справа № 510/749/22
Провадження № 1-кс/510/73/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2022 року м. Рені

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

- за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна , -

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 27.04.2022р. (у справі №510/488/22) було задоволено клопотання дізнавача ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000048 від 26.04.2022р., внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: з метою збереження речового доказу накладено арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , видане ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було поміщено до паперового конверту та долучено до матеріалів кримінального провадження.
На нинішній час представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 27.04.2022р. на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , видане ІНФОРМАЦІЯ_1 . В якості підстав для скасування арешту заявник зазначив на безпідставність винесення слідчим суддею ухвали про накладення арешту на майно; на те, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 вже було повернуто до СД ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області після проведення експертизи; на порушення при оформленні протоколу добровільної видачі даного документу ( ОСОБА_3 не давав жодної згоди на передання посвідчення співробітником прикордонної служби працівнику поліції); на те, що даний документ не було визнано речовим доказом по справі. Також представником власника майна було зазначено, що на даний час відпала потреба у збереженні арешту майна (документу), оскільки про підозру йому досі не повідомлено, досудове розслідування у кримінальному провадженні не ведеться. Крім вищенаведеного, представник заявника також зазначив, що відповідно до відомостей, отриманих від Одеського НДУКЦ стало відомо, що 04.05.2022р. Одеський НДУКЦ вже повернув тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 до СД ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області без висновку експертизи.
У зв`язку із вищенаведеним, представник заявника - власника майна просить скасувати накладений арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 .
Сторони у судове засідання не явились, дізнавач просила про розгляд клопотання без її участі, надала суду копії матеріалів кримінального провадження, по якому ведеться досудове розслідування.
Представник заявника власника майна (документу), будучи напередодні належним чином повідомлений про час та розгляд слідчим суддею клопотання, в судове засідання не явився, будь-яких заяв, клопотань від нього до суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України неявка сторін у справі з розгляду клопотання про скасування арешту майна не є перешкодою для розгляду даного клопотання.
Дослідивши додані до клопотання матеріали, перевіривши доводи клопотання, вивчивши надані дізнавачем матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В п. 125 рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.2012р. у справі «Коваль та інші проти України» (заява №22429/05) суд зазначив, що перша і найважливіша вимога статті 1 Протоколу № 1 полягає в тому, що будь-яке втручання з боку державної влади в безперешкодне користування майном повинно бути законним. Вимога законності за змістом Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та сумісності з принципом верховенства права, який включає в себе свободу від свавілля.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Слідчим суддею встановлено, що станом на день звернення до суду представника заявника з клопотаннням у кримінальному провадженні було повернуто висновок № СЕ-19/116-22/5616-ДД від 04.05.2022р. експерта Одеського НДЕКЦ МВС України , складений за результатами судової технічної експертизи документів. Згідно висновку експерта встановлено, що у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознак заміни реквізитів не виявлено. Однак, в ході проведення досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню дізнавачем було зроблено запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо : інформації про перебування на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , як військовозобов`язаного; інформації про те, чи видавався йому дублікат тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 08.04.2021р. (в разі видачі - необхідно надати завірені належним чином копії журналу видачі); зразку печатки ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 08.04.2021р. на чистому аркуші паперу з оттиском для проведення подальших експертиз. На даний час, попередньо на телефонний номер дізнавача, надійшла відповідь від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 із відомостями про те, що надання інформації про гр. ОСОБА_3 неможливе у зв`язку із окупацією Херсонської області, дублікат тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 08.04.2021р. не є дійсним у зв`язку із тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 військово-облікові документи не видає (належним чином завірена письмова відповідь наразі готується).

Відповідно до ст. 28 КПК України - під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
З досліджених в судом матеріалів не було встановлено, що у дізнавача у теперішній час відсутня необхідність в подальшому арешті тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , оскільки досудове розслідування за даним кримінальним провадженням проводиться, необхідні слідчі дії також. Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 26.04.2022р. було оглянуто, після огляду поміщено та упаковано до пакету НПУ та постановою дізнавача від 26.04.2022р. було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000048 від 26.04.2022р. та долучено до матеріалів кримінального провадження. Ухвалою слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 27.04.2022р. було задоволено відповідне клопотання дізнавача та, з метою збереження даного речового доказу, на нього було накладено арешт. Дану ухвалу слідчого судді ані ОСОБА_3 , ані його представником оскаржено в апеляційному порядку не було. Після накладення арешту на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні 27.04.2022р. було призначено експертизу за спеціальністю 2.1., паперовий конверт із тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_1 було направлено експертам Одеського НДЕКЦ МВС України для проведення судової експертизи.
Згідно наданих суду копій матеріалів кримінального провадження дізнавачем був отриманий відповідний висновок експерта від Одеського НДЕКЦ МВС України, також дізнавачем було зроблено запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в даний час на запит було отримано попередньо відповідь від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, на нинішній час будь-яке остаточне рішення (повідомлення про підозру, складання обвинувального акту, закриття кримінального провадження) органом досудового розслідування ще не прийнято.
Виходячи з вищенаведеного, мовити про те, що заявником доведено, що в нинішній час у подальшому застосуванні арешту відпала потреба або що цей арешт було накладено необгрунтовано, підстав немає.
Крім того, суд також звертає увагу і на те, що відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Слідчим суддею вищевказані вимоги були дотримані, сторони в судове засідання викликані. Ст. 174 КПК України не передбачає будь-яких вимог щодо обов`язкової участі сторін клопотання в судовому засіданні, тому, суд, із врахуванням скороченого строку розгляду даного виду клопотання (не пізніше трьох днів після його надходження), положень кримінально-процесуального законодавства України, які чітко та недвозначно регламентують ці питання, а також з урахуванням форсмажорних обставин (обставин непереборної сили військової агресії проти України, що стала підставою для введення воєнного стану, який діє по нинішній час, наявності загрози для життя та здоров`я громадян), прийняв рішення про розгляд клопотання у призначеному судовому засіданні.
З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені судом обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 - 174, ст. 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання представника заявника (власника майна) ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000048 від 26.04.2022р., внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1