ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/247/22 Справа № 699/1111/19 Категорія: ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурорівОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси об`єднані кримінальні провадження № 0000484, № 0000482, № 0000501, № 0000019 за апеляційною скаргою прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11 лютого 2022, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, громадянку України, маючу на утриманні неповнолітню дитину, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю в діянні останньої їх складу.

в с т а н о в и л а :
Згідно обвинувального акта ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що вона 18.07.2019 в денний час доби, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів, в приміщенні аптеки «Аптека низьких цін» за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 2 000 грн. як завдаток за надання послуг щодо поїздки на відпочинок у період літнього сезону. В подальшому вищевказаних послуг ОСОБА_12 не надала, а грошові кошти в сумі 2 000 грн. власниці не повернула, завдавши ОСОБА_11 матеріальних збитків на вказану суму.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Крім того ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 21.08.2019 о 10 год. 50 хв., реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_13 в розмірі 600 грн., які отримала від неї на картку «Приватбанк» як передоплату за квиток на шкільну екскурсію для дитини, а 1 900 грн. ОСОБА_13 передала ОСОБА_12 особисто 23.08.2019 близько 12 год. в приміщенні магазину «Корсунь Маркет» в м. Корсунь-Шевченківський. В подальшому ОСОБА_12 екскурсію не провела та грошові кошти не повернула, чим завдала ОСОБА_13 збитків на загальну суму 2 500 грн.

Також ОСОБА_8 03.09.2019 о 10 год., реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_14 в розмірі 450 грн., які отримала від останньої на картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 як оплату за поставку 1 мішка цукру вагою 50 кг. В подальшому вищевказаний цукор ОСОБА_12 не привезла, а грошові кошти в сумі 450 грн. власниці не повернула, завдавши ОСОБА_14 матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того ОСОБА_8 04.09.2019 в денний час доби, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів, в м. Корсунь-Шевченківський на пл. Соборній отримала від ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 3 600 грн. як завдаток за поставку 8 мішків цукру по 50 кг. кожен. В подальшому вищевказаний цукор ОСОБА_12 не привезла, а грошові кошти в сумі 3 600 грн. власнику не повернула, завдавши ОСОБА_15 матеріальних збитків на вказану суму.

Вона ж у період з 02.09.2019 по 12.09.2019, реалізуючи заздалегідь виниклий єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів, в АДРЕСА_2 отримала від ОСОБА_16 грошові кошти в загальній сумі 5 450 грн. як завдаток за поставку 10 мішків цукру по 50 кг. кожен та 7 пляшок олії по 5 л. кожна. В подальшому вищевказаний цукор та олію ОСОБА_12 не привезла, а грошові кошти в сумі 5 450 грн. власнику не повернула, завдавши ОСОБА_16 матеріальних збитків на загальну суму 5 450 грн.

Також ОСОБА_8 09.09.2019 о 08 год. реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 отримала від ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 1 350 грн. як оплату за поставку 3 мішків цукру по 50 кг. кожен. В подальшому вищевказаний цукор ОСОБА_12 не привезла, а грошові кошти в сумі 1 350 грн. власниці не повернула, завдавши ОСОБА_17 матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того ОСОБА_8 09.09.2019 о 08 год. 30 хв., реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 450 грн. як оплату за поставку 1 мішку цукру вагою 50 кг. В подальшому вищевказаний цукор ОСОБА_12 не привезла, а грошові кошти в сумі 450 грн. власниці не повернула, завдавши ОСОБА_18 матеріальних збитків на суму 450 грн.

Вона ж 12.09.2019 в денний час доби, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , отримала від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 18 800 грн. як оплату за поставку 45 мішків цукру вагою по 50 кг. кожен. В подальшому вищевказаний цукор ОСОБА_12 не привезла, а грошові кошти в сумі 18 800 грн. власнику не повернула, завдавши ОСОБА_9 матеріальних збитків на вказану суму.

Також ОСОБА_8 16.09.2019 в денний час доби, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , отримала від ОСОБА_19 грошові кошти в сумі 7 650 грн. як оплату за поставку 17 мішків цукру вагою по 50 кг. кожен. В подальшому вищевказаний цукор ОСОБА_12 не привезла, а грошові кошти в сумі 7 650 грн. власниці не повернула, завдавши ОСОБА_19 матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того ОСОБА_8 16.09.2019 на протязі дня, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , отримала від ОСОБА_20 грошові кошти в сумі 2 250 грн. як оплату за поставку 5 мішків цукру по 50 кг. кожен, а також отримала від ОСОБА_21 на банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 450 грн. за поставку ще одного мішка цукру вагою 50 кг. В подальшому вищевказаний цукор ОСОБА_12 не привезла, а грошові кошти в сумі 2 700 грн. власниці не повернула, завдавши ОСОБА_21 матеріальних збитків на загальну суму 2 700 грн.

Крім того ОСОБА_8 19.09.2019 о 09 год. 30 хв., реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , отримала від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 12 600 грн. як оплату за поставку 28 мішків цукру по 50 кг. кожен. В подальшому вищевказаний цукор ОСОБА_12 не привезла, а грошові кошти в сумі 12 600 грн. власниці не повернула, завдавши ОСОБА_10 матеріальних збитків на вказану суму.

Також ОСОБА_8 21.09.2019 о 15 год., реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_22 грошові кошти в сумі 2 800 грн. як оплату за поставку 6 мішків цукру по 50 кг. кожен. В подальшому вищевказаний цукор ОСОБА_12 не привезла, а грошові кошти в сумі 2 800 грн. власниці не повернула, завдавши ОСОБА_22 матеріальних збитків на загальну суму 2 800 грн.

Також ОСОБА_8 21.09.2019 о 09 год., реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_23 грошові кошти в сумі 6 000 грн. як оплату за поставку 12 мішків цукру по 50 кг. кожен. В подальшому вищевказаний цукор ОСОБА_12 не привезла, а грошові кошти в сумі 6 000 грн. власнику не повернула, завдавши ОСОБА_23 матеріальних збитків на вказану суму.

Вона ж 27.09.2019 о 21 год., реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , отримала від ОСОБА_24 грошові кошти в сумі 2 500 грн. як оплату за поставку 5 мішків цукру по 50 кг. кожен. В подальшому вищевказаний цукор ОСОБА_12 не привезла, а грошові кошти в сумі 2 500 грн. власниці не повернула, завдавши ОСОБА_24 матеріальних збитків на вказану суму.

Вона ж обвинувачується в тому, що 27.09.2019 о 16 год., реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи в смт. Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, отримала від ОСОБА_25 грошові кошти в сумі 1 000 грн. як оплату за поставку 2 мішків цукру по 50 кг. кожен. В подальшому вищевказаний цукор ОСОБА_12 не привезла, а грошові кошти в сумі 1 000 грн. власнику не повернула, завдавши ОСОБА_25 матеріальних збитків на суму 1 000 грн.

Також ОСОБА_8 27.09.2019 о 13 год., реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6 , отримала від ОСОБА_26 грошові кошти в сумі 9 000 грн. як оплату за поставку 20 мішків цукру по 50 кг. кожен. В подальшому вищевказаний цукор ОСОБА_12 не привезла, а грошові кошти в сумі 9 000 грн. власнику не повернула, завдавши ОСОБА_26 матеріальних збитків на загальну суму 9 000 грн.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно.

Судом першої інстанції, дотримуючись принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, виправдано ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з недоведеністю в діянні їх складу, зокрема їх суб`єктивної сторони.

Виправдовуючи ОСОБА_8 суд виходив з тих міркувань, що зібрані та надані суду докази, як кожний окремо, так і у сукупності, не дозволяють зробити однозначний висновок про те, що в момент заволодіння грошовими коштами потерпілих обвинувачена мала на меті їх привласнити не виконуючи взяті на себе зобов`язання, а орган досудового розслідування в обвинувальних актах обмежився лише констатацією епізодів невиконання останньою зобов`язань та не довів суб`єктивну сторону інкримінованих діянь.

Констатовано, що жодним чином не перевіривши показання обвинуваченої, абсолютно поверхнево провівши досудове розслідування, обмежившись відібранням заяв у потерпілих та реєстрацією кримінальних проваджень, до суду було скеровано ряд обвинувальних актів без належної перевірки обставин справи. Натомість допитані у суді потерпілі у своїх показаннях вказували на те, що до інкримінованих діянь обвинувачена мала позитивну репутацію, своєчасно виконувала взяті на себе зобов`язання, а потерпілий ОСОБА_9 навіть допомагав останній у її діяльності та розвозив цукор іншим особам.

Відсутність належних доказів щодо суб`єктивної сторони інкримінованих обвинуваченій діянь позбавило суд можливості зробити висновок про те, що стало причиною невиконання нею взятих на себе зобов`язань, тобто чи це є наслідком умисних дій ОСОБА_8 , чи є наслідком дій третіх осіб, встановлення яких взагалі не було предметом досудового розслідування.

Судом відкинуто надані прокурором докази по епізоду шахрайства щодо ОСОБА_13 а саме: дублікат квитанції від 21.08.2019 про перерахування ОСОБА_13 на рахунок ОСОБА_27 коштів в сумі 603 грн.; виписку з онлайн-переписки потерпілої ОСОБА_13 з невстановленими особами, оскільки вони не визнавалися речовими доказами у кримінальному провадженні. Аналогічним чином судом відкинуті як докази по епізоду шахрайства щодо ОСОБА_14 , зокрема дублікат квитанції від 03.09.2019 про перерахування на рахунок ОСОБА_27 коштів в сумі 452 грн. та виписку з онлайн-переписки потерпілої з особою на прізвище « ОСОБА_28 ».

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Прокурор, посилаючись на положення ст.ст. 370, 373, 374 КПК України та роз`яснення викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», зазначає, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнала повністю, версію подій викладену суду не висловлювала, а тому сторона обвинувачення не могла її перевірити. Разом з цим суд, не надав належної оцінки показанням обвинуваченої з приводу того, що вона не зверталася до правоохоронних органів щодо вчинення відносно неї злочину і яка також не змогла пояснити, де саме і у кого вона придбала цукор по ціні значно нижче ринкової та хто її обманув.

Вказує, що судом допущена неповнота розгляду та не допитано усих потерпілих у кримінальному провадженні, зокрема: ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_29 , ОСОБА_25 та ОСОБА_14 .

Стверджує, що під час судового розгляду достеменно встановлено, що ОСОБА_8 заволоділа грошовими коштами 16 осіб та в її діях вбачається склад злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, а відшкодування збитків останньою, не вказує на її невинуватість.

Зазначає, що судом проігноровано основне завдання кримінального провадження захист особи від кримінальних правопорушень, оскільки на момент винесення вироку залишились не відшкодованими збитки 4 потерпілим, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_30 , ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , які і на даний час мають претензії матеріального характеру до ОСОБА_8 .

Акцентує увагу на те, що судом не звернуто увагу на показання потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , які вказували на те, що грошові кошти їм повернув батько обвинуваченої під час судового розгляду.

На думку сторони обвинувачення, під час постановлення вироку судом не дотримано вимог кримінального процесуального закону щодо аналізу та оцінки доказів у провадженні і взагалі не надано оцінки дублікатам квитанцій, наданих потерпілими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які долучені до матеріалів кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 93 КПК України.

Узагальнюючи викладене прокурор зазначив, що допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, відсутність належного аналізу всих доказів, на яких ґрунтувалося обвинувачення, а також суперечливість висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, вказують на незаконність вироку Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області щодо ОСОБА_8 .

На апеляційну скаргу прокурора обвинуваченою ОСОБА_8 подані заперечення, які зводяться до законності вироку суду першої інстанції.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор також вказує на те, що всупереч вимог ст.ст. 370, 374 КПК України, судом не взято до уваги докази, які істотно вплинули на його висновки, а також не аргументовано залишення без уваги частини відомостей, що містяться в наданих стороною обвинувачення та безпосередньо досліджених судом доказах.

Зокрема не надано оцінки доказам наданим потерпілими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 дублікатам квитанцій про перерахування коштів ОСОБА_8 та онлайн-переписці потерпілих з обвинуваченою, які не містять ознак речових доказів.

Крім того не наведено підстави для виправдування ОСОБА_8 по епізоду організації туристичної поїздки для дітей.

Звертає також увагу на те, що судом, в порушення ч. 2 ст. 352 КПК України, потерпілих перед їх допиту не приведено до присяги.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явились потерпілі ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_31 , які про поважні причини неявки не повідомили, що, на виконання положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

При цьому враховується, що обвинувачена ОСОБА_8 не заперечувала проти проведення апеляційного розгляду за відсутності її захисника ОСОБА_31 про що подала заяву відповідного змісту.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурорів в підтримку апеляційної скарги з доповненнями в повному обсязі з наведених в них підстав, обвинуваченої ОСОБА_8 про безпідставність апеляційних вимог сторони обвинувачення, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора та доповнення до неї в повному обсязі і просили їх задовольнити, останнє слово обвинуваченої ОСОБА_8 , вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та оцінивши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора з доповненнями до неї належить до задоволення.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Підставою для скасування судового рішення, як це передбачено ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України, є, зокрема істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, тобто таке порушення, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи виправданою мотивувальна частина вироку має містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», у мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти: формулювання обвинувачення, за яким особу віддано до суду; результати дослідження, аналізу і оцінки доказів; мотивовані висновки, які дають підстави для виправдовування обвинуваченого.

З аналізу вироку суду першої інстанції слідує, що судом викладено формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_8 за обвинувальними актами № 0000484, № 0000482, № 0000501, № 0000019 і визнане недоведеним, перераховано докази сторони обвинувачення, з частковим наведенням їх змісту і не зазначено, які обставини ними підтверджуються чи спростовуються. При цьому, всупереч ст. 94 КПК України, судом не наведено будь-якої оцінки та мотивів, з яких суд відкидає докази сторони обвинувачення. Замість оцінки доказів судом, в обґрунтування висновків про недоведеність вчинення обвинуваченою кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, зазначено лише загальні фрази з прив`язкою до показань обвинуваченої, наданих під час судового розгляду, норми національного законодавства та практику ЄСПЛ.

Більш того судом взагалі не наведено будь-яких підстав для виправдування ОСОБА_8 по епізоду організації туристичної поїздки для дітей, а лише зазначено «аналогічна ситуація склалася і щодо розслідування епізодів, пов`язаних з організацією поїздок дітей», що не є мотивуванням судового рішення належним чином.

Необхідність чіткого мотивування судового рішення незалежно від виду судочинства є необхідним компонентом забезпечення права особи на справедливий суд в контексті положень ст. 6 ЄКПЛ, про що ЄСПЛ неодноразово указував у своїх рішенням, зокрема «Проніна проти України» від 18.07.2006, «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010.

Відсутність належного мотивування судового рішення не лише позбавляє сторони справи достатньої можливості аргументовано оскаржити судове рішення, але й позбавляє суд апеляційної інстанції можливості належно й аргументовано розглянути скаргу на таке рішення, не маючи даних про те, яким чином суд першої інстанції оцінив окремі докази як такі, що підтверджують чи спростовують певні обставини, що мають значення для справи.

Колегія суддів вбачає, що зі змісту оскаржуваного виправдувального вироку неможливо визначити, на підставі яких даних суд дійшов висновку про непідтвердження тих обставин, які ставляться обвинуваченій у вину за змістом обвинувачення, визнаного судом недоведеним, оскільки у вироку розкрито лише зміст показань деяких потерпілих і міститься перелік письмових доказів сторони обвинувачення, без відповідного їх аналізу. Вказане є порушенням принципів інстанційності та безпосередності дослідження доказів, а також положень закону щодо обґрунтованості судового рішення, що не може бути усунуто судом апеляційної інстанції навіть після повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України.

Крім того встановлено, що всупереч ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання 03.02.2020 в даному кримінальному провадженні проведене за відсутності потерпілого ОСОБА_25 , який належним чином не був повідомлений судом про час та місце його проведення, про що вказує поштове відправлення, яке повернулося до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Будь-яких інших даних про повідомлення ОСОБА_25 про дату підготовчого судового засідання, матеріали кримінального провадження не містять.

Заява потерпілого ОСОБА_25 про проведення судового розгляду за його відсутності, датована 14.02.2020, тобто після призначення справи до судового розгляду, не вказує про законність проведеного підготовчого судового засідання за відсутності останнього.

Колегія суддів визнає недоречними посилання прокурора щодо порушеня судом вимог процесуального закону і не приведення потерпілих перед їх допитом до присяги, оскільки воно спростовується даними присяг підписаними потерпілими ОСОБА_13 , ОСОБА_26 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 від 11.02.2020, наявними в матеріалах кримінального провадження (Том 1, а.п.175-181).

Оскільки при розгляді провадження судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які завадили ухвалити законне і обґрунтоване рішення, вирок суду підлягає скасуванню з призначення нового розгляду у суді першої інстанції в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги на вирок суду першої інстанції, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Скасовуючи вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.02.2022 з наведених підстав, колегія суддів не вдається до оцінки висновків суду за пред`явленим ОСОБА_8 обвинуваченням, тому інші доводи прокурора, зокрема про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, підлягають перевірці та оцінці під час нового судового розгляду.

Керуючись ст. 404, п. 6 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11 лютого 2022 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді