УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання заступника начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000331 від 06.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000331 від 06.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 362 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється Спеціалізованою екологічною прокуратурою (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури.
У ході досудового розслідування установлено, що Приморською сільською радою Кілійського району (на теперішній час Ізмаїльський район) 19.06.2007 року укладено договір оренди з ОСОБА_4 , якому передано земельну ділянку № :02:001:0199 загальною площею 3 га, для експлуатації та обслуговування дачного будівництва строком на 49 років, який зареєстрований у Кілійському районному відділі Одеської регіональної філії ЦДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 19.06.2007 року за № 04.
Рішенням № 39-УІ-ІІ від 06.01.2011 року «Про припинення права користування земельною ділянкою ОСОБА_4 » зараховано земельну ділянку площею 3 га до земель запасу рекреаційного призначення Приморської сільської ради.
Додатковою угодою від 06.01.2011 року, укладеною між Приморською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , договір оренди земельної ділянки достроково розірвано.
Вказана земельна ділянка згідно кадастрового плану (земельної ділянки) долученого до рішення № 39-УІ-ІІ перебуває на території Дунайського Біосферного заповідника.
Рішенням державного реєстратора Кілійської районної державної адміністрації від 21.07.2016 року № 30577669 ОСОБА_5 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію комунальної власності Приморської сільської ради на вказану земельну ділянку (РНОНМ 23, номер запису про право власності 15519654).
Також, вищевказана земельна ділянка площею 3 га, згідно картографічних даних перебуває на території Державного лісового фонду, що підпорядковується ДП «Ізмаїльське лісове господарство» та підтверджується проектом організації та розвитку лісового господарства та схемою лісонасаджень від 2013 року, які відповідно до прикінцевих положень Лісового Кодексу України Розділу VІІІ п. 5 підтверджують право власності. Згідно листа ДП «Ізмаїльське лісове господарство» від 11.05.2021 року № 86 відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2013 року земельна ділянка, яку в подальшому поділено, перебуває в постійному користуванні ДП «Ізмаїльське лісове господарство» - квартал 1, ділянки 3, 4, 11. Дозволи на вилучення з постійного користування поділеними земельними ділянками ДП «Ізмаїльське лісове господарство» не надавало і підстав для їх вилучення немає, кадастрові номери 28 земельних ділянок присвоєно без їх відома.
На підставі договору № 90-19т від 05.03.2019 року ПП «Тайзер ЕКСПО Україна» та Рішення Приморської сільської ради від 12.10.2018 року № 424-VІІ-ХХХІ виготовлено технічну документацію щодо поділу вказаної ділянки від 05.03.2019 року та зареєстровано 15.04.2019 року земельні ділянки, які виділено з № :02:001:0199, як такі що перебувають у комунальній власності Приморської сільської ради, що підтверджується Витягом від 06.12.2018 року № 148313792.
За результатами поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0199 до Державного земельного кадастру державним кадастровим реєстратором відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області ОСОБА_6 внесено відомості про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0038, :01:002:0035, :01:002:0023, :01:002:0019, :01:002:0022, :01:002:0026, :01:002:0021, :01:002:0034, :01:002:0016, :01:002:0029, :01:002:0040, :01:002:0028, :01:002:0017, :01:002:0031, :01:002:0025, :01:002:0024, :01:002:0044, :01:002:0018, :01:002:0039, :01:002:0037, :01:002:0036, :01:002:0015, :01:002:0033, :01:002:0032, :01:002:0027, :01:002:0043, :01:002:0014, :01:002:0042, :01:002:0030 (архівний номер, який вже не актуальний), :01:002:0041, :01:002:0020, :01:001:0102, :01:001:0103.
Отже, при державній реєстрації земельних ділянок державним кадастровим реєстратором відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області ОСОБА_6 до Державного земельного кадастру внесені недостовірні відомості щодо цільового призначення новосформованих земельних ділянок та змінено форму власності на державну.
Так, первинна земельна ділянка з кадастровим номером № :02:001:0199 мала цільове призначення «для будівництва, експлуатації та обслуговування бази відпочинку» (код КВЦПЗ 07.01).
Після поділу цієї земельної ділянки на 28 земельних ділянок згідно технічної документації щодо поділу земельних ділянок державний кадастровий реєстратор при державній реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі незаконно змінив цільове призначення земель на «для індивідуального дачного будівництва» (код КВЦПЗ 07.03).
Державним кадастровим реєстратором відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області ОСОБА_6 упродовж 2019 року до Державного земельного кадастру внесені недостовірні відомості щодо цільового призначення 28 земельних ділянок, які утворились внаслідок поділу земельної ділянки площею 3 га з кадастровим номером :02:001:0199. В подальшому головою Кілійської районної державної адміністрації ОСОБА_7 (перебував на посаді з 21.01.2020 року по 25.03.2021 року) 01 грудня 2020 року відповідно до прийнятих ним розпоряджень за № 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 194, 195, 196, 197, 198, 199, 200, 202, 203, 204, 205, 206, 207, 208, 209, 210, 211, 212, 213, 214, 215 здійснено передачу у приватну власність ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ,
ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ,
ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва по 0,1 га кожна, загальною площею
2,8 га із земель, які перебувають у постійному користуванні ДП «Ізмаїльське лісове господарство» та знаходяться в межах Дунайського біосферного заповідника.
Так, 20.09.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого,виявлено та вилучено наступне:
- заява Голові атестаційної комісії при КУ «Одеська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» від ОСОБА_36 на 1 арк.;
- аркуш паперу атестаційна справа ОСОБА_36 на 1 арк.;
- аркуш паперу з зразками почерку ОСОБА_36 на 1 арк.
За результатами проведення огляду вказаних вилучених документів встановлено, що вони мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та містять відомості, які мають доказове значення, у зв`язку з чим, слідчим винесено постанову про визнання їх в якості речових доказів, та долучені до матеріалів вказаного кримінального провадження, у зв`язку з чим, з метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, з метою проведення ряду судових експертиз.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.09.2022 року клопотання про накладення арешту на майно, що вилучено за адресою: АДРЕСА_1 було повернуто прокурору та надано сімдесят дві години для усунення недоліків, яку отримано прокурором 12.10.2022 року.
Усунувши недоліки клопотання про арешт майна, прокурор повторно звертається до слідчого судді із клопотанням та просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, в якій він зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000331 від 06.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Так, 20.09.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого,виявлено та вилучено наступне:
- заява Голові атестаційної комісії при КУ «Одеська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» від ОСОБА_36 на 1 арк.;
- аркуш паперу атестаційна справа ОСОБА_36 на 1 арк.;
- аркуш паперу з зразками почерку ОСОБА_36 на 1 арк.
Вилучені документи відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки відповідно до огляду вилучених документів стороною обвинувачення встановлено, що вони мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та містять відомості, які мають доказове значення, у зв`язку з чим, слідчим 21.09.2022 року винесено постанову про визнання їх в якості речових доказів та долучення до матеріалів вказаного кримінального провадження.
В подальшому слідчим у встановлений КПК України строк було подано клопотання про арешт майна вилученого за адресою: АДРЕСА_1 , розгляд якого слідчим суддею мав місце 26.09.2022 року. За результатом розгляду слідчим суддею винесено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, визначивши строк для їх усунення в 72 години, яку було отримано прокурором 12.10.2022 року та 14.10.2022 року повторно подано до суду клопотання про арешт майна з виправленими недоліками для розгляду.
Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з документами.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду експертних досліджень та слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000331 від 06.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити.
Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 20.09.2022 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
- заяву Голові атестаційної комісії при КУ «Одеська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» від ОСОБА_36 на 1 арк.;
- аркуш паперу атестаційна справа ОСОБА_36 на 1 арк.;
- аркуш паперу з зразками почерку ОСОБА_36 на 1 арк.
Виконання ухвали покласти на заступника начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її отримання до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1