Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2544/22
Провадження № 1-кс/553/989/2022
У Х В А Л А
Іменем України

01.09.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
слідчого: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) ,
підозрюваного: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000620 від 13.07.2022 року,-
В С Т А Н О В И В:
01.09.2022 року від слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання посилалася на наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.07.2022 року до чергової частини ВП №1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 13.07.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена особа скоїла крадіжку мобільного телефону громадянина ОСОБА_6 , чим завдала матеріальної шкоди.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 Кримінально-процесуального кодексу України, відомості про вище зазначене кримінальне правопорушення злочин, внесено слідчим відділення відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_7 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620 від «13» липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2022 ОСОБА_5 , під час воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, ОСОБА_5 , приблизно о 23:00, більш точний час в ході досудового розслідування невстановлений, перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями, ніхто не спостерігає, таємно, викрав мобільний телефон ТМ «Alcatel» моделі «5033D», вартістю 830 гривень, який знаходився на столі у кімнаті, що належить ОСОБА_6 , після чого, місце вчинення злочину покинув, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому гр. ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 830 грн. 00 коп.
26 серпня 2022 року, о 12 год. 45 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме:
1.Протоколом огляду місця події від 13.07.2022 проведеного за адресою: АДРЕСА_2 ;
2.Протоколом допиту потерпілого гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.07.2022 року;
3.Протоколом огляду місця події від 13.07.2022, проведеного за адресою: АДРЕСА_4 .;
4.Протоколом допиту свідка гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.07.2022 року;
5.Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.08.2022 року;
6.Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 22.08.2022 року.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність одного або декількох ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від (5) п`яти до (8) восьми років.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 посилаючись на те, що в його діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити.
Підозрюваний проти задоволення клопотання слідчого заперечував, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту з застосуванням електронного браслету, просив суд не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки в цьому немає такої потреби.
Суд, дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думку учасників судового засідання, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так є ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності. Враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі до 8 років, з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочину, передбаченого вищевказаною статтею Кримінального кодексу України вбачається ризик того, що він може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, що вказують на наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, існує ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 , незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
А також існує ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 , він офіційно не працевлаштований та в нього відсутні законні джерела існування, підозрюється у вчиненні корисливого злочину, що вказує на наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення в якому він підозрюється, а також згідно ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова останнього було оголошено у розшук з метою приводу для участі в судовому засіданні.
Згідно зі ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 КПК Кодексу.
ОСОБА_5 не працевлаштований та в нього відсутні законні джерела існування, не має міцних соціальних зв`язків, що вказує на можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
З огляду на вищенаведене, тяжкість покарання, вік, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, майновий стан, зміст пред`явленої підозри, конкретну ситуацію в державі, пов`язану з введенням на території України воєнного стану, суд вважає обґрунтованими доводи слідчого та прокурора про наявність підстав стверджувати, що підозрюваний може ухилитись від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.
Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що, на переконання суду, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу підозрюваного та інші конкретні обставини не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та реалізацію завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, тим паче у зв`язку з військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 26.10.2022 року.
Разом з цим, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України вважає за необхідне визначити розмір застави, достатній для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, що може стати вагомим стримуючим фактором, який забезпечуватиме належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У відповідності з нормою ч. 4 ст. 182 КПК України з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, задля забезпечення достатньою мірою гарантувати виконання ним покладених на нього обов`язків, суд визнає доцільним визначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка буде достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.177, 183, 184, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" починаючи з 17 год. 15 хв. 01 вересня 2022 року по 17 год. 15 хв.26 жовтня 2022 року включно(в межах строку досудового розслідування).
Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою особою, на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області.
У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- з`являтися за викликом слідчого, прокурору та суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Харківський слідчий ізолятор".
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи виконання покарань негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово суд. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а підозрюваним в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1