703/805/21
1-кп/703/318/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області кримінальне провадження №0000717 від 30 квітня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21.02.2012 за ч.2, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення вола на строк 3 роки 8 місяців, звільнений з місця відбування покарання 15.08.2014 року на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.08.2014 умовно-достроково (невідбутий строк 1 рік 1 місяць),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 29 квітня 2020 року у невстановлений час, перебуваючи по вул. Незалежності, 80, поруч із магазином «Сріблянка» в м. Сміла Черкаської області, умисно, таємно, із корисливих мотивів, здійснив крадіжку велосипеда марки «Україна», який належить потерпілому ОСОБА_5 , вартість якого, згідно висновку експерта №8/503 від 27 травня 2020 року становить 1350 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та надав покази, що дійсно він у квітні 2020 року перебував біля магазину «Сріблянка», що розташований по вул. Незалежності в м. Сміла, де, скориставшись тим, що його дії ніхто не бачить, викрав велосипед «Україна», який у подальшому був повернутий потерпілому. В скоєному щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання для участі в судовому розгляді не прибув, подав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності та про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого. Заслухавши думки учасників, зважаючи на можливість з`ясування всіх обставин під час судового розгляду за відсутності в судовому засіданні потерпілого, судом відповідно до приписів ст.325 КПК України вирішено проводити судовий розгляд без потерпілого.

Ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, а саме, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, окрім даних, що характеризують обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, при визначенні покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України класифікується як проступок; обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що воно не потягло за собою тяжких наслідків та завдана потерпілому матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна; відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій; особу ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Як обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до положень ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та відшкодування потерпілому завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст.67 КК України, органом досудового розслідування та судом не встановлено.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 вимог ст.69 КК України.

За таких обставин суд призначає ОСОБА_4 основне покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Разом із цим, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 653 гривні 80 копійок, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.369-371, 374 КПК України, ст.12, 65, 66, 67, 75, 76, ч.1 ст.185 КК України, суд-

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Речові докази у справі: велосипед марки «Україна» залишити потерпілому ОСОБА_5 , звільнивши його від зобов`язань за зберігальною розпискою після набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1