Справа № 201/4502/18
Провадження № 1кп/201/39/2022
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000564 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржев Калинінської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

Прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

потерпіла

ОСОБА_8 . Формування обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. 04 березня 2018 приблизно о 14-00 год. ОСОБА_5 перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 разом з тещею ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 де між обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та особистої неприязні один до одного, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілій.

Далі ОСОБА_5 , діючи на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи заподіяти тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, кулаками обох рук умисно наніс потерпілій ОСОБА_9 не менше двох ударів в область голови та обличчя чим спричинив їй тілесні ушкодження, у вигляді: внутрішньочерепна травма (синці на повіках обох очей, на правій половині обличчя, в ділянці підборіддя практично на всьому протязі більш виражено ліворуч, в проекції правої бічної поверхні голови між кутом нижньої щелепи та нижнім краєм вушної раковини з розповсюдженням на її мочку); садно на переніссі праворуч; крововиливи на слизовій оболонці обох губ з розповсюдженням на червону кайму; рвано-забійна рана в ділянці зовнішнього краю правої надбрівної дуги; перелом кісток носу; крововиливи у товщі м`яких покривних тканин голови в лобній ділянці з розповсюдженням у товщу м`яких покривних тканин обличчя праворуч та в потиличній ділянці ліворуч; крововилив під м`якою мозковою оболонкою практично на всьому протязі більш інтенсивно виражені на конвекситальній (верхній) поверхні мозку, розсіяні крововиливи у товщі м`яких мозкових оболонок в області варолієвого моста та продовгуватому мозку; дрібні поодинокі вогнищеві внутрішньомозкові крововиливи в область варолієвого моста), синці на зовнішній поверхні правого передпліччя у нижній третині, на спині праворуч в проекції верхнього зовнішнього кута правої лопатки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення. Внаслідок внутрішньочерепної травми з крововиливами під м`якою мозковою оболонкою та у речовину головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку наступила смерть ОСОБА_9 .

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 121 КК України, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

2. В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав частково та пояснив, що він одружений з ОСОБА_8 на протязі 20 років і них є спільний син 2004 року народження. Відносини між ними були нормальні до 2014 року, поки обвинувачений мав бізнес в АР Крим і забезпечував сім`ю, однак після подій 2014 року бізнес зупинився і обвинувачений не зміг дати гідне забезпечення. З цього часу почались періодичні сварки. Матір дружини ОСОБА_9 була жорсткою і нетерпимою людино, тому коли вона приїздила в гості обвинувачений намагався уникати з нею розмов, а теща, навпаки, намагалась всіляко зачепити його. На протязі пів-року до подій відносини з дружиною погіршились і обвинувачений сильно переживав це. На новий 2018 рік теща приїхала до них з РФ і залишилась проживати на деякий час. Між обвинуваченим і тещею періодично виникали сварки і вже 07.01.2018 між ними виникла велика сварка в ході якої теща била його по рукам а потім викликала поліцію. Саме після тих подій у нього був перший інфаркт і йому робили стентування корональної артерії, а лікар рекомендував багато ходити, що обвинувачений і робив 04.03.2018. В той день у нього був поганий настрій і під час прогулянки, безпосередньо перед поверненням додому він зайшов до бару, де випив 150 грамів коняку. Зайшовши додому, обвинувачений не роздягаючись пройшов до ванної кімнати, так як хотів змити бруд зі штанів. В цей час з кімнати вийшла теща і почала сваритись за те, що він не зняв взуття. Обвинувачений не звертав на неї уваги, змиваючи бруд, коли теща підійшла до ванни і продовжила сваритись. Обвинувачений пригрозив їй депортацією, так як вона громадянка РФ і в Україні жила нелегально, що тещу дуже образило і вона вдарила обвинуваченого ззаду по голові. Він піднявся, відпихнув тещу і пішов на кухню, а теща пішла за ним продовжуючи сваритись. Обвинувачений взяв ключі від квартири, так як мав намір вийти, і відкрив холодильник щоб перевірити наявність яєць. В той час коли він стояв нагнувшись біля холодильника, а його права рука була на дверцятах теща нанесла удар в праву частину його грудей. Удар був такої сили, що обвинуваченому здалось, що удар був нанесений палкою. Від несподіванки обвинувачений схопився за варочну поверхню і рука потрапила на гарячий чайник, який обпалив долоню. У нього потемніло в очах і він розвернувся та наніс один удар лівою рукою в область голови тещі від чого остання подалась назад, а потім вдарила його кулаком в область серця. Так як він стентований, то його не можна бити в серце, він злякався і вдарив потерпілу ще раз від чого вона впала на спину, вдарившись в ході падіння головою об кут столу і впала на проході на плитку. Обвинувачений обперся об кухонний стіл і на початку не розумів, що сталось а потім помітив, що потерпіла мертва. У обвинуваченого почався сердечний приступ, потекла з носа кров, а тому він пішов у ванну, де вмився, повернувся на кунню, взяв нітрогліцерін і тоді згадав, що в квартирі весь час в своїй кімнаті був його син. Обвинувачений пішов в кімнату до сина, де застав його зляканим і почав заспокоювати і просити не виходити з кімнати. Обвинувачений боявся, що син побачить мертву бабусю, а тому повернувся на кухню, взяв її за руки і перетягнув у залу, де поклав на килим, намагався зачинити двері, але не вийшло. Тоді він повернувся до сина і чекав з ним поліцію. Коли приїхали поліцейські, то його відвезли в лікарню, а потім в СІЗО, де 06.06.2018 у нього стався повторний інфаркт. Обвинувачений стверджує, що не мав наміру вбивати потерпілу, так як збирався їхати на роботу у березні і бути подалі від неї, а також не робив би цього в присутності сина в квартирі. Все вийшло випадково в ході самозахисту.

ІІІ. Досліджені у судовому засіданні докази.

3. Протокол слідчого експерименту від 24.04.2018 (т.2 а.с. 189-192) в ході якого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , вказав механізм та деталі скоєного злочину. Зокрема, ОСОБА_5 пояснив, що 04.03.2018 приблизно о 14-00 год. він прийшов додому де була його теща ОСОБА_9 . Він підійшов до холодильнику подивитись наявність продуктів, а ОСОБА_9 підійшла до нього ззаду. ОСОБА_5 показав, що він стояв піднявши праву руку, лікоть якої підняв на холодильник, а потерпіла чергу підійшла і нанесла йому один удар в область ребер з правої сторони. Йому здалося, що удар був нанесений палкою, але побачив що в руках у неї нічого не було. У них виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_5 , стоячи обличчям до тещі кулаком своєї лівої руки наніс один удар в область правої сторони обличчя ОСОБА_9 , а вона нанесла йому кулаком своєї правої руки один удар в область серця. Після цього обвинувачений кулаком правої руки наніс один удар в область носа потерпілої від чого ОСОБА_9 впала на підлогу (плитка) на спину. ОСОБА_5 зазначив, що при падінні потерпіла могла зачепитись і вдаритися обличчям об кут стола. Потім останній взявши за руки потерпілу, яка вже не мала ознак життя, перетягнув її з кухні у кімнату, щоб її не побачив малолітній син. Пояснив, що за 15 хвилин до конфлікту вжив 150 грамів коньяку. Також зазначив, що через отриманий серцевий приступ в той час у нього пішла носом кров, яка була на місці злочину та по іншим кімнатам.

4. Протокол огляду місця події від 04.03.20018 та додані фототаблиці (т.2 а.с. 7-22), згідно якого об`єктом огляду є квартира за адресою: АДРЕСА_1 в ході огляду якої в коридорі на підлозі виявлено 1-ну сережку з жовтого металу з білим каменем, поблизу сережки на підлозі виявлено нашарування РБК. У ванні на підлозі виявлено рушник з плямами речовини бурого кольору. В кухонній кімнаті в відрі для сміття виявлено ганчірку жовту зі слідами РБК та світлим волоссям, на поверхні тумбочки з-під мийки, порогу кухні, ніжці стільця виявлено сліди РБК. В кімнаті № 1 на поверхні лівої частини дверей на висоті 110 см. маються сліди нашарування РБК. Згідно фототаблиці в одній з кімнат виявлено труп жінки.

5. Висновок експерта № 367 від 06.03.2018 (т.2 а.с. 97-98), згідно якого кров ОСОБА_5 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерелогічною системою АВ0.

6. Висновок експерта № 398 від 14.03.2018 (т.2 а.с. 134-135), згідно якого при дослідженні крові трупа ОСОБА_9 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерелогічною системою АВ0».

7. Висновок експерта № 410 від 20.03.2018 (т.2 а.с. 127-130), згідно якого в слідах на штанах та на куртці, вилучених у обвинуваченого в ході його затримання (т. а.с. 60) встановлена наявність крові людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_9 та не може від обвинуваченого ОСОБА_5 .

8. Висновок експерта № 351 від 02.04.2018 (т.2 а.с. 139-142), згідно якого в піднігтьовому вмісті обох рук потерпілої ОСОБА_9 , встановлена наявність крові та визначений білок людини, які могли походити від потерпілої і не могли походити від обвинуваченого.

9. Висновок експерта № 399 від 14.03.2018 (т.2 а.с. 157-159), згідно якого в сліді на марлевій серветці № 4 (змив РБК з підлоги в коридорі біля ванни) встановлена наявність крові людини, яка можливо походить від ОСОБА_9 , та не може походити від ОСОБА_5 .

10. Висновок експерта № 401 від 15.03.2018 (т.2 а.с. 163-165), згідно якого в слідах на рушнику (виявлено у ванні кімнаті) встановлена наявність крові людини, яка можливо походить від ОСОБА_9 , та не може походити від ОСОБА_5 .

11. Протокол огляду трупа від 04.03.2018 та додані фото таблиці (т.2 а.с. 26-30), згідно якого труп ОСОБА_9 , 1940 р.н. знаходиться в кімнаті № 1 кв. АДРЕСА_4 . Труп розташований в горизонтальному положенні лежачі на спині на підлозі, обличчям догори, голова повернута ліворуч, верхні кінцівки випрямлені, відведені від тулубу під прямим кутом зовнішніми поверхнями торкаються підлоги. Нижні кінцівки випрямлені, витягнуті вздовж осі тіла, розведені на довжину близько 20 см. На одязі трупу виявлені плями червоно-бурої речовини схожі на кров. На шкіряних покровах обличчя, в волосатій частині голови, на кистях, в носових ходах та ротовій порожнині нашарування буро-червоної речовини що нагадує кров. В мочці лівої вушної раковини сережка з жовтого металу з прозорим каменем. Трупні плями синюшно-фіолетового кольору, розташовані по задньо-бічним поверхням тулубу та кінцівок островчасні. Ушкодження: на верхній та нижній повіці правого та лівого ока, на спинці носу, на мочці правої вушної раковини з розповсюдженням на верхню третину шиї, на підборідді численні синці синюшно-фіолетового кольору. На тлі синця, на спинці носа та в верній третині шиї праворуч ссадна з буро-червоним підсохлим дном. В області оболонок повік темно-червоні крововиливи. В проекції правої надбрівної дуги визначається рана, між стінами якої визначаються тканинні перетини, з рани виділяється темно-червона кров. На правому передпліччі в середньо-нижній третині синець. По зовнішній поверхні в проекції правого суглобу визначається група саден.

12. Лікарське свідоцтво про смерть № 518 від 05.03.2018 (т.2 а.с. 81), згідно якого зафіксована смерть ОСОБА_9 04.03.2018 за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено набряк головного мозку, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку, внутрішньочерепна травма.

13. Висновок експерта № 518 від 05.03.2018 (т.2 а.с. 85-90), згідно якого у трупа ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: внутрішньочерепна травма (синці на повіках обох очей, на правій половині обличчя, в ділянці підборіддя практично на всьому протязі більш виражено ліворуч, в проекції правої бічної поверхні голови між кутом нижньої щелепи та нижнім краєм вушної раковини з розповсюдженням на її мочку; садно на переніссі праворуч; крововиливи на слизовій оболонці обох губ з розповсюдженням на червону кайму; рвано-забійна рана в ділянці зовнішнього краю правої надбрівної дуги; перелом кісток носу; крововиливи у товщі м`яких покривних тканин голови в лобній ділянці з розповсюдженням у товщу м`яких покривних тканин обличчя праворуч та в потиличній ділянці ліворуч; крововилив під м`якою мозковою оболонкою практично на всьому протязі більш інтенсивно виражені на конвекситальній (верхній) поверхні мозку, розсіяні крововиливи у товщі м`яких мозкових оболонок в області варолієвого моста та продовгуватому мозку; дрібні поодинокі вогнищеві внутрішньомозкові крововиливи в область варолієвого моста), синці на зовнішній поверхні правого передпліччя у нижній третині, на спині праворуч в проекції верхнього зовнішнього кута правої лопатки, що спричинені прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі). Смерть потерпілої настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під м`якою мозковою оболонкою та у речовину головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку. Ця травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Синці на зовнішній поверхні правого передпліччя у нижній третині та на спині праворуч в проекції верхнього зовнішнього кута правої лопатки відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.

14. Висновок експерта № 518/149-Е від 25.04.2018 (т. 2 а.с. 197-200), згідно якого виявлені на трупі потерпілої ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах, вказаних ОСОБА_5 під час слідчого експерименту від 24.04.2018.

15. Експерт ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що виявлені у потерпілі тілесні ушкодження виникли в один час, локалізовані з обох боків і могли виникнути не менш як від 3-5 ударів, при цьому вони не могли утворитись від одного удару чи він падіння з висоти власного зросту і від якого саме удару померла ОСОБА_9 сказати не можна. Версія обвинуваченого про те, що потерпіла від його двох ударів впала і вдарилась головою об кут столу а потім об плитку на підлозі не суперечить тілесним ушкодженням, які виявлені у потерпілої.

16. Малолітній ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він жив в квартирі де сталась подія разом з батьком і мамою і до них іноді приїздила в гості бабуся ОСОБА_9 . До подій того дня бабуся жила в них близько тижня і крупних сварок між нею і батьком не було, а також на бабусі не було ніяких тілесних ушкоджень. 04.03.2018 свідок сидів в своїй кімнаті, коли почув, що на кухні відбувається сварка між бабусею і батьком. При цьому звуків боротьби чи ударів не було. Сварка тривала близько 10 хв. після чого все стихло, батько зайшов в кімнату і спитав чи все добре. На ньому не було тілесних ушкоджень чи слідів крові. Потім батько вийшов, а через деякий час знову повернувся. В цей проміжок часу свідок зателефонував мамі і попросив приїхати. Мама приїхала через 15-20 хвилин і зайшла в квартиру з поліцейськими. Свідка вивели з квартири і бабусю він не бачив.

17. Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила. Що вона дружина обвинуваченого і донька загиблої. Останнім часом потерпіла мало спілкувалась з обвинуваченим, так як вона подала заяву на розлучення, а загибла тимчасово жила в їх квартирі і часто була невдоволена ОСОБА_5 , зачіпала його і будучи жорсткою і нетерпимою, могла говорити все що забажала. Обвинувачений коли був тверезий не реагував на неї, а коли випивший, то починав з загиблою сваритись однак ніколи не погрожував розправою, не бажав їй смерті, не бив її і фактично не мав мотиву на вбивство.

В той день, близько 14-15 годині їй зателефонував син, який повідомив, що між обвинуваченим і ОСОБА_9 була сварка і обвинувачений вбив її. Свідок викликала поліцію, а сама поїхала додому. Коли вона приїхала то поліцейські вже були в під`їзді, а тому вона відчинила їм двері і поліцейські вивели з квартири сина, який розповів, що подій не бачив, однак чув звуки сварки і, можливо ударів.

18. Свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснили, що вони поліцейські, які прибули на виклик ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , однак квартира була зачинена, а тому вони дочекались заявницю, яка відчинила квартиру і зайшли в неї. В дальній кімнаті сиділи обвинувачений і дитина, поліцейські вивели дитину з кімнати і намагались говорити з обвинуваченим, однак він був загальмований. В одній з кімнат лежав труп жінки. Приїхала СОГ, які проводили огляд місяця події вилучали змиви крові

19. Протокол огляду відеозапису від 23.03.2018 (т.2 а.с.182-185), згідно якого оглянуто відеозапис з нагрудних камер, інспекторів УПП в Дніпропетровській області, які були присутні 04.03.2018 за адресою: АДРЕСА_1 на який відображені події, що відбувались під час проникнення до квартири та затримання ОСОБА_5 .

Вказаний відеозапис було переглянуто в судовому засіданні.

20. Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка обвинуваченого і знає його, ОСОБА_8 та знала її матір ОСОБА_9 , яка періодично жила в квартирі ОСОБА_15 . Свідкові відомо, що 07.01.2019, коли вони були вдома то почули крики на площадці, де були ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які просили викликати поліцію і плакали, пояснюючи, що ОСОБА_5 «бушує». Свідок викликала поліцію, яка забрала ОСОБА_8

04.03.2018 близько 11:00 годин свідок зустріла в під`їзді ОСОБА_9 , яка була засмучена і сказала, що не хоче йти додому доки ОСОБА_5 не заспокоїться. Через годину свідок поверталась додому, але ОСОБА_9 в під`їзді же не було, а о 15:00 години свідок почула крики, вийшла в під`їзд, де їй ОСОБА_8 повідомила, що обвинувачений вбив її матір.

21. Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він сусід обвинуваченого і охарактеризував останнього з негативного боку, як особу, яка безпричинно чіплявся до дружини свідка, провокував сварки, намагався причинити тілесні ушкодження свідкові та його дружині бейсбольною биткою, однак всі ці дії він вчиняв у стані алкогольного сп`яніння.

22. Висновок експерта № 705е від 05.03.2022 (т.2 а.с. 102-103), згідно якого у ОСОБА_5 при огляді виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на тулубі та кінцівках, які спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв в область тулуба та кінцівок, частина і при ударі об такий. Тілесні ушкодження у вигляді чотирьох синців на грудній клітині праворуч по передньо-пахвовій лінії по краю реберної дуги, на грудній клітині праворуч по навколохребтовій лінії по краю реберної дуги, на долонній поверхні правої кисті з переходом на тильну поверхню кисті та у нижньо-зовнішньому квадранті правої сідниці спричиненні за 1-2 доби до моменту огляду. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливих для життя явищ в момент заподіяння.

23. Виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 00210 згідно яких 16.01.2018 обвинуваченому проведено стентування коронарної артерії. (т. 2 а.с. 219).

24. Експерт ОСОБА_17 в судовому засіданні фактично підтвердила показання обвинуваченого про те, що потерпіла двічі вдарила його по спині під пахвою від чого у нього могло зупинитись серце, що підтверджується медичними документами, які свідчать про стентування коронарної артерії обвинуваченого та виявлені у нього тілесні ушкодження у виді двох великих синців з права на спині під мишкою і на грудній клітині праворуч, які за 1-2 доби до огляду, тобто можливо в день події.

25. Висновок судово-психіатричного експерта № 90 від 27.03.2018 (т.2 а.с. 169-171), згідно якого ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство або інший хворобливий розлад психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бедіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

ІV. Оцінка суду.

26. Оцінюючи досліджені докази з точки зору їх допустимості, враховуючи, що сторони кримінального провадження не звертались до суду з клопотаннями про визнання доказів недопустимим, а в судовому засіданні не встановлено підстав для тверджень про здобуття доказів з порушенням порядку встановленого КПК України, то суд вважає за можливе визнати, що всі досліджені судом докази є допустимим і підлягають оцінці.

27. Оцінюючи досліджені судом докази з точки зору належності, суд вважає, що ці докази підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, а тому вони є належними.

28. На початку оцінки доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення щодо винуватості обвинуваченого, суд звертає увагу на загальні положення щодо доказування в кримінальному процесі, застосування яких в даному конкретному випадку створює умови для реалізації завдань кримінального провадження. Зокрема кримінально процесуальне законодавство не закріплює стандартів доказування, проте із положень чинного КПК прослідковується їх зміст.

Так, із частини другої статті 17 КПК можна побачити стандарт доказування «поза розумним сумнівом», який, з огляду на частину першу цієї статті, має бути усунутий шляхом доведення вини особи у порядку передбаченому КПК України, тобто виключно доказами, які відповідають вимогам ст. 85, 86 КПК України.

Застосовуючи стандарт доказування «поза розумним сумнівом», суд має надати оцінку всім доказам у справі з точки зору їх належності та допустимості. При цьому, суд виходить з приписів ст. 86 КПК України, якими встановлено, що доказ має бути отриманий в порядку встановленому КПК і звертає увагу на те, що допустимим доказом можна визнати лише доказ який отриманий належним суб`єктом, з належних джерел та зафіксований у порядку передбаченому КПК.

Із статті 94 КПК випливає стандарт «внутрішнього переконання», зміст якого зводиться до того, що суддя повинен вільно оцінювати докази на основі свого внутрішнього переконання, яке виникає не з вузької оцінки доказів наданих сторонами, а з оцінки їх з урахуванням життєвого досвіду судді та всіх обставин справи.

В даній справі, враховуючи обставини, які підлягають встановленню, є застосовними обидва вказані стандарти. Застосування одного з них без іншого може призвести до хибних висновків, що недопустимо у провадженні в якому вирішуються важливі питання, що впливають на життя обвинуваченого.

29. В судовому засіданні з досліджених і описаних судом доказів встановлено, що 04.03.2018 в квартирі АДРЕСА_5 відбулась сварка між ОСОБА_9 і обвинуваченим в ході якої в приміщенні кухні потерпіла нанесла два удари в район грудної клітини обвинуваченого, що підтверджується висновками експерта (див п. 22) та показаннями експерта ОСОБА_17 (див п. 24).

З медичних документів (див п. 23) видно, що менш ніж за два місяці до подій обвинувачений переніс стентування корональної артерії, а тому цілком логічним видаються його показання про те, що він переживав за своє здоров`я, так як нанесення ударів в грудну клітину могли бути спричинені негативні наслідки.

Також судом встановлено, що обвинувачений наніс два удари в область голови потерпілої і від другого удару остання впала. При цьому, падаючи вона зачепилась за кут столу головою та вдарилась головою об плитку на підлозі, що підтверджується показаннями обвинуваченого, слідчим експериментом за його участі, висновками експерта (див п. 13, 14) та показаннями експерта ОСОБА_11 (див п. 15), які підтверджують відповідність тілесних ушкоджень виявлених у потерпілої, тим обставинам на які вказав обвинувачений.

30. Злочин передбачений ст. 115 КК України з об`єктивної сторони характеризується: 1) діянням у вигляді посягання на життя іншої людини; 2) наслідком у вигляді смерті людини; 3) причинним зв`язком між вказаним діянням і наслідком.

З суб`єктивної сторони умисне вбивство характеризується або ж прямим умислом, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачає їх наслідки у виді смерті потерпілого та бажає їх настання, або ж з непрямим умислом, коли особа хоча і не бажає смерті іншій людині, однак свідомо припускає її настання.

Отже, з об`єктивної сторони цього злочину посягання на життя іншої людини може бути виражене у певних діях, які свідчать, що винний, вчиняючи їх, бажає досягти певної мети - смерті потерпілого. Тобто, нанесення ударів зброєю чи предметами, що спричиняють ушкодження в життєво важливі органи, може свідчити про умисел винного на спричинення смерті, в той же час саме по собі нанесення ударів руками не може свідчити про наявність такого умислу.

Також з суб`єктивної сторони винний розуміє, що його дії точно призведуть до смерті (прямий умисел), або з великою вірогідністю можуть призвести (непрямий умисел).

31. В ситуації, яка розглядається у цій справі, суд вважає, що дії обвинуваченого, які виразились у двох ударах кулаками в обличчя потерпілої не можуть свідчити про те, що ОСОБА_5 бажав настання смерті потерпілій, був впевнений що ці дії призведуть до такої смерті чи з великою вірогідністю можуть призвести.

Цей висновок підтверджується і тим, що обвинувачений не скористався жодним з предметів, яких безліч на кухні та не вчиняв будь-яких дій, які б свідчили про намір спричинити саме смерть потерпілої.

32. Таким чином, в діях обвинуваченого відсутній склад злочину передбаченого ст. 115 КК України з огляду на відсутність умислу на вбивство потерпілої.

33. Цей висновок підтверджується і тим, що у обвинуваченого не було мотиву на вбивство потерпілої, що підтверджується показаннями ОСОБА_8 , тим паче обвинувачений не мав такого умислу в умовах коли в квартирі знаходиться малолітній син обвинуваченого і онук потерпілої, який міг стати свідком цих подій і якого обвинувачений всіляко оберігав від можливості бачити наслідки події, що сталась.

34. В той же час, суд вважає, що в діях обвинуваченого є склад злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України з огляду на наступне.

35. Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до категорії складних злочинів. З об`єктивної сторони цей злочин характеризуються суспільно небезпечними, протиправними діяннями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки).

36. Як встановлено судом обвинувачений наніс умисно два удари в обличчя потерпілої. Ці удари були викликані неприязними відносинами які склались до цього дня між обвинуваченим і потерпілої, сваркою, яка розпочалась у день події та ударами, які потерпіла нанесла обвинуваченому під час сварки.

Очевидно, що два удари нанесені обвинуваченим потерпілій не були необережними, так як вони нанесенні цілеспрямовано в обличчя і мали на меті припинити нанесення ударів потерпілою. Тобто, між обвинуваченим і потерпілою відбулась бійка в ході якої обвинувачений мав умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

37. В той же час в судовому засіданні не встановлено наявності умислу на спричинення смерті потерпілій про що детально описано вище, а тому смерть потерпілої настала від тілесних ушкоджень, намір на спричинення яких мав обвинувачений, що свідчить про наявність в його діях складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і його дії слід вірно кваліфікувати за цією статтею як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

38. Доводи захисту про те, що дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ст. 118 КК України як умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Об`єктивна сторона злочину передбаченого ст. 118 КК України характеризується: 1) діями, спрямованими на позбавлення життя іншої людини; 2) наслідками у вигляді смерті людини; 3) причинним зв`язком між зазначеними діями та наслідком; 4) певною обстановкою вчинення злочину.

У випадку, який розглядається у цьому кримінальному провадженні, судом встановлено, що обвинувачений на вчиняв дій, які б були спрямовані безпосередньо на позбавлення життя потерпілої. Як вказано вище, обвинувачений мав умисел на спричинення тілесних ушкоджень і не мав такого на вбивство потерпілої. Він наніс два удари в область голови потерпілої, які спричинили їй тілесні ушкодження, однак очевидно не були направлені на вбивство так як досягти такої мети двома ударами в обличчя видається малоймовірним.

Крім того, обстановка вчинення злочину беззаперечно не свідчить про те, що обвинувачений захищався, так як останній раніше допускав протиправні дії відносно потерпілої та сусідів, що підтверджується показаннями ОСОБА_8 і свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_14 , а отже кваліфікувати події, що відбулись на кухні 04.03.2018 як напад з боку потерпілої і виключно захист з боку обвинуваченого у суду не має підстав.

Таким чином, в діях обвинуваченого відсутній склад злочину передбаченого ст. 118 КК України.

V. Призначення покарання.

39. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує:

39.1. ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів;

39.2. наслідки вчинення злочину, які виразились у смерті потерпілої та втраті матері і бабусі потерпілою ОСОБА_8 і її сином;

39.3. обставини вчинення злочину, який вчинено, в тому числі, внаслідок протиправної поведінки потерпілого;

39.4. данні про особу обвинуваченого, зокрема його вік, те що він на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом 2018 року переніс два інфаркти;

39.5. обставиною що пом`якшує покарання є щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання в судовому засіданні не встановлено.

40. З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімально встановленому санкцією статті розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, а також на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

41. Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

42. Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту затримання обвинуваченого після набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його перебування під вартою в період з 04 березня 2018 року по 15 січня 2019 року включно.

Речові докази: 1 сережку з металу жовтого кольору, годинник жіночий з корпусом з жовтого металу, буси жіночі полімерні білі, обручка з жовтого металу з камінцями у кількості 5 шт. з білою вставкою, 1 сережку з жовтого металу з камінцем всередині червоного кольору повернути потерпілій ОСОБА_18 ,

Речові докази: мобільний телефон «Айфон 4», водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_18 , дозвіл на носіння зброї на ім`я ОСОБА_5 , куртку чорного кольору (зимову) з написом «Найк», штани чорного кольору з написом «Адідас», светр сірого кольору з коміром - повернути ОСОБА_5 ;

Речові докази: змив РБК на 1 марлевому тампоні (з коридору), рушник зі слідами РБК, ганчірка зі слідами РБК, 3 змиви РБК на 3 марлевих тампонах, слід нашарування РБК на 1 марлевий тампон (в кімнаті 1), зрізи нігтьових пластин з обох рук трупу ОСОБА_9 , дактилокарту ОСОБА_9 , зрізи з нігтьових пластин з обох рук (упаковані в 2 паперові згортки та 1 паперовий конверт), змиви з обох долоней на два марлеві тампони (упаковані в 2 паперові згортки та 1 паперовий конверт), зразок крові підозрюваного ОСОБА_5 , бюстгальтер білого кольору зі слідами РБК, труси сірого кольору жіночі, майку білого кольору зі слідами РБК, светр чорного кольору з візерунками у вигляді сердець зі слідами РБК знищити.

Речові докази: 2 «DVD RW» - диски зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому, прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3