Дата документу 11.05.2022 Справа № 334/1979/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/999/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/1979/20 Категорія: ч.1 ст.125 КК УкраїниСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30 грудня 2021 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за ч.1 ст.125 КК України до 120 годин громадських робіт.

16.02.2022 року на вказаний вирок ОСОБА_8 було подано апеляційну скаргу, яка ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 лютого 2022 року була повернута апелянту у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутності клопотання про його поновлення.

18.04.2022 року засуджений ОСОБА_8 повторно подав апеляційну скаргу, проте з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку від 30.12.2021 року. Своє клопотання мотивував тим, що він не був повідомлений про судове засідання, призначене на 30.12.2021 року та не був присутній під час проголошення вироку, а його копію отримав 17.01.2022 року. Також засуджений вважав, що запровадження воєнного стану є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Засуджений ОСОБА_8 та його захисник були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання, проте надали заяву про вирішення зазначеного питання за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію потерпілої та її представника, які заперечили проти клопотання та просили відмовити в його задоволенні; перевіривши матеріали провадження та доводи клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.

Відповідно до ч.2 ст.395 КПК апеляційна скарга на вирок місцевого суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Правило дотримання вказаного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Особа, яка звертається до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, повинна довести, що причини пропуску встановленого законом строку є поважними.

Про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

В обґрунтування свого клопотання засуджений посилався на те, що він не був повідомлений про судове засідання, призначене на 30.12.2021 року та не був присутній під час проголошення вироку.

Разом з тим, колегія суддів визнає такі доводи засудженого непереконливими виходячи з такого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_8 дійсно не був присутній під час проголошення вироку.

Разом з тим, ОСОБА_8 був присутній в судовому засіданні від 28.12.2021 року, під час якого йому було надано останнє слово, після чого суд видалився до нарадчої кімнати.

Відповідно до вимог ч.1 ст.376 КПК судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

На виконання зазначених приписів суд після виходу з нарадчої кімнати 30 грудня 2021 року негайно проголосив вирок, незважаючи на відсутність у судовому засіданні учасників судового провадження, що підтверджується журналом судового засідання від 30 грудня 2021 року. При цьому процесуальним законом не передбачено окремого виклику учасників провадження на проголошення ухваленого вироку, а також необхідність відкладення перенесення оголошення вироку суду у разі неприбуття учасників провадження.

На переконання колегії суддів, за умови достатньої зацікавленості ОСОБА_8 не був позбавлений можливості своєчасно уточнити інформацію про результат розгляду його справи шляхом здійснення відповідного запиту до канцелярії районного суду.

Більш того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що копію вироку ОСОБА_8 отримав 17.01.2022 року, що не заперечується і самим засудженим в клопотанні, тобто в межах строку апеляційного оскарження.

Відтак, маючи в розпорядженні копію вироку ще 17.01.2022 року, ОСОБА_8 мав більш ніж достатньо часу на реалізацію свого права на своєчасне оскарження вироку, оскільки останнім днем подачі апеляційної скарги було аж 31.01.2022 року, але ОСОБА_8 не скористався таким правом і можливістю.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні доводи щодо перешкод з 17.01.2022 року по 31.01.2022 року звернутися з апеляційною скаргою.

Посилання засудженого на введення в Україні воєнного стану як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження в даному випадку є недоречними, оскільки на момент первісної подачі апеляційної скарги 16.02.2022 року воєнний стан ще не було запроваджено.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_8 не навів об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б судова колегія могла визнати поважними, та поновити зазначений строк.

Отже клопотання є необґрунтованим, а тому, на думку колегії суддів, строк на подачу апеляційної скарги поновлений бути не може.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись п.4 ч.3 ст.399 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Клопотання засудженого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30 грудня 2021 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу повернути засудженому ОСОБА_8 , надіславши також копію даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4