УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2022 року
м. Київ
справа № 212/5246/20
провадження № 51-1945 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2022 року у кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,
засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК, та призначено йому покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК у виді обмеження волі на строк 4 роки;
- за ч. 2 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70, 72 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців з конфіскацією майна.
Строк покарання ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з часу фактичного затримання, а саме з 26 травня 2020 року.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
За обставин, установлених судом та викладених у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_4 визнано винуватим за те, що він 03 травня 2020 року, в невстановлений слідством час, але не пізніше 17:55, знаходячись поряд з гаражами ГБК «Зоряний», які розташовані на вул. Електрозаводській в Покровському районі м. Кривого Рогу, на землі знайшов медичний шприц об`ємом 20 мл, з речовиною коричневого кольору в кількості приблизно 0,5 мл, після чого, розуміючи, що в даному шприці знаходиться особливо небезпечна наркотична речовина опій ацетильований, та реалізуючи злочинний намір на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, залишив собі та став незаконно зберігати як наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.
У той же день о 18:20 працівниками патрульної поліції Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, поряд з гаражами ГБК «Зоряний» на вул. Електрозаводській в Покровському районі м. Кривого Рогу, був зупинений та встановлений ОСОБА_4 , у якого в ході проведення поверхневого огляду у чоловічій сумці коричневого кольору, яка була одягнена на плече, було виявлено та під час огляду місця події вилучено медичний шприц об`ємом 20 мл, з рідиною коричневого кольору, у кількості 0,5334 г, що згідно з висновком експерта № 19/104-17/1/3/354 від 11 червня 2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0205 г, яку останній незаконно придбав та зберігав при собі як наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.
Крім цього, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого та отримання у такий спосіб наживи, у невстановленому слідством місці, у невстановлений слідством час, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований у невстановленій слідством кількості, однак не менш ніж 16,3789 г, який він незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, 26 травня 2020 року приблизно об 11:59 ОСОБА_4 , перебуваючи в лісосмузі між ГБК «Зоряний», який розташований на вул. Електрозаводській та ГБК «Сонячний», який розташований на вул. Квартальній в Покровському районі м. Кривого Рогу, в ході оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_5 , який проводив оперативну закупку наркотичного засобу, особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований у медичному шприці об`ємом 3 мл, у кількості приблизно 1 мл, та отримав від нього в якості оплати грошові кошти в сумі 125 грн купюрами номіналом: 100 грн, 20 грн та 5 грн, які раніше були оглянуті, помічені та передані ОСОБА_5 для проведення оперативної закупки.
Після чого, у той же день о 12:03 ОСОБА_5 добровільно видав працівникам оперативного підрозділу Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області медичний шприц ємністю 3 мл, зі збутою йому ОСОБА_4 речовиною коричневого кольору в кількості приблизно 1 мл, що згідно висновку судово-хімічної експертизи містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину в наданих на експертизу 0,9458 г речовини складає 0,0202 г.
Далі 26 травня 2020 року о 13:15 ОСОБА_4 був зупинений працівниками Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області у вищевказаній лісосмузі, де в ході огляду місця події, в присутності понятих, він з внутрішньої кишені сумки чорного кольору, яка була одягнена у нього через плече, добровільно дістав та надав для огляду медичний шприц об`ємом 20 мл, з речовиною коричневого кольору в кількості приблизно 16 мл, яка згідно з висновком судово-хімічної експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину в наданих на експертизу 15,4331 г речовини складає 0,3203 г, який ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав при собі з метою незаконного збуту. Висновком судово-хімічної експертизи №19/104-17/1/3/368 від 23 червня 2020 року також встановлено, що надана на експертизу наркотична речовина, яка була вилучена у ОСОБА_4 , та наркотична речовина, що вилучена у ОСОБА_5 однорідні між собою.
Крім того, під час проведення огляду місця події в присутності понятих, ОСОБА_4 з внутрішньої кишені сумки чорного кольору, яка була одягнена у нього через плече, добровільно дістав та надав для огляду грошові кошти в сумі 275 грн, а саме: 150 грн, 3 купюри по 50 грн СТ 2579524, ПБ 4086425, СУ 7003048 та грошові кошти в сумі 125 грн, купюрами 100 грн ЗД 9312513, 20 грн ЧГ 5568199, 5 грн ЮБ 8196531, які є купюрами, що були заздалегідь оглянуті та вручені працівниками поліції ОСОБА_5 для використання в даній оперативній закупці і передані останнім ОСОБА_4 в якості оплати за наркотичний засіб.
Згідно висновку судової експертизи спеціальних хімічних речовин №19/104-8/2604 від 24.06.2020 на представлених на дослідження банкнотах номіналом 100 грн ЗД 9312513, 20 грн ЧГ 5568199, 5 грн ЮБ 8196531, на фрагменті бинту зі змивами рук ОСОБА_4 , на фрагменті бинту зі зразком люмінесцентної речовини виявлені сліди спеціальних хімічних речовин з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях. Виявлені сліди спеціальних хімічних речовин на представлених на дослідження банкнотах номіналом 100 грн ЗД 9312513, 20 грн ЧГ 5568199, 5 грн ЮБ 8196531, на фрагменті бинту зі змивами рук ОСОБА_4 , на фрагменті бинту зі зразком люмінесцентної речовини мають між собою спільну родову приналежність.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 04 квітня 2022 року вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року щодо ОСОБА_4 залишив без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_4 , без задоволення.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений, посилаючись на неповноту судового розгляду за ч. 2 ст. 307 КК, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам, допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати постановлені у кримінальному провадженні судові рішення стосовно нього і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи наведене, засуджений указує на те, що оскаржувані судові рішення за ст. 307 КК є незаконними, необґрунтованими і невмотивованими. Також зазначає про порушення судом першої інстанції вимог ст. 94 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), посилаючись на те, що місцевий суд не надав належної оцінки всім доказам у їх сукупності. Звертає увагу, що висунуте йому обвинувачення про збут наркотичного засобу опію ацетильованого ніщо інакше, як провокація з боку співробітників поліції.
Стверджує, що апеляційний суд не звернув уваги на вказані порушення суду першої інстанції, чим порушив вимоги ст. 419 КПК.
Мотиви Суду
Перевіривши доводи в касаційній скарзі засудженого та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з такого.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Попри те, що засуджений посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, суть його касаційної скарги полягає в незгоді з наданою судами першої та апеляційної інстанції оцінкою доказів і, відповідно, встановленими судами фактичними обставинами, що, виходячи з вимог ст. 438 КПК, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що висновки суду про доведеність винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, правильність кваліфікації його дій, а також справедливість призначеного йому покарання ним не оскаржується.
Доводи у касаційній скарзі засудженого щодо безпідставного його засудження за ч. 2 ст. 307 КК колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до ст. 94 КПК оцінка доказів у вироку є виключною компетенцією суду, який постановив вирок.
Як убачається з касаційної скарги, основними доводами засудженого є посилання на те, що висунуте йому обвинувачення про збут наркотичного засобу опію ацетильованого є провокацією з боку співробітників поліції, а показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є недостовірними.
Однак, згідно наданих копій оскаржуваних судових рішень вбачається, що такі доводи засудженого були предметом перевірки судів попередніх інстанцій і не знайшли підтвердження.
Так, суд першої інстанції встановив, що винуватість ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК підтверджується показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , а також письмовими документами, а саме: даними протоколу про результати аудіовідео контролю місця (за особою) від 27 травня 2020 року з відеозаписом проведеної слідчої дії, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2020 року, згідно якого вбачається, що 26 травня 2020 року об 11:48 ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та направився в місцевість між ГБК «Зоряний» та ГБК «Сонячний», а саме біля гаража № НОМЕР_1 на ГБК «Зоряний» об 11:52 він зустрів ОСОБА_4 у вказаній лісосмузі, передав йому свій одноразовий запакований у конвалюті медичний шприц об`ємом 3 мл та кошти в сумі 125 грн. Після чого в 11:59 ОСОБА_4 налив зі свого медичного шприца об`ємом 20 мл у медичний шприц об`ємом 3 мл рідину коричневого кольору в кількості приблизно 1 мл та передав його ОСОБА_5 , який о 12:03 повернувся назад до автомобіля, розташованого біля гаража № НОМЕР_1 ГБК «Зоряний», та видав придбаний у ОСОБА_4 медичний шприц з рідиною коричневого кольору в кількості 1 мл працівниками Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області; даними протоколу огляду місця події від 26 травня 2020 року з відеозаписом проведеної слідчої дії (підписаний усіма учасниками без доповнень та зауважень), який проведено за участі понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , а також ОСОБА_4 , який добровільно повідомив, що має при собі наркотики для власного вживання та дістав із сумки медичні шприци об`ємом по 20 мл з рідиною в кількості приблизно 16 мл, а також надав грошові кошти у сумі 275 грн купюрами по 50 грн три штуки СТ2759524, ПБ 4086425, СУ 7003048, які не мають слідів фарби, та грошові кошти купюрами 100 грн ЗД 9312513, 20 грн ЧГ5568199, 5 грн ЮБ 8196531, які мають сліди зеленої фарби; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 травня 2020 року, в ході якого свідок ОСОБА_7 серед пред`явлених на фото осіб вказала на особу, зображену на фото під № 3 (згідно додатку до протоколу під № 3 наданий фотознімок ОСОБА_4 ), яка займається збутом наркотичних засобів у районі мкрн. 5-й Зарічний у Покровському районі м. Кривого Рогу, який підписаний без зауважень та доповнень свідком ОСОБА_7 , понятими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; даними протоколу огляду та помітки грошей від 26 травня 2020 року, проведеного у присутності понятих; даними протоколу огляду від 26 травня 2020 року за участі понятих, коли було проведено огляд ОСОБА_5 , який був одягнений у чорний джинсовий піджак, чорні штани, кросівки чорного кольору та мав при собі гроші 125 грн: 100 грн ЗД 9312513, 20 грн ЧГ5568199, 5 грн ЮБ 8196531 і запакований медичний шприц; даними протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 26 травня 2020 року, проведеного у присутності понятих, згідно якого встановлено, що в цей день ОСОБА_5 біля гаража № НОМЕР_1 у ГБК «Зоряний» добровільно видав медичний шприц об`ємом 3 мл з коричневою рідиною, у кількості близько 1 мл; висновками експерта від 27 травня 2020 року № 19/104-17/1/3/359, від 23 червня 2020 року № 19/104-17/1/3/368, від 24 червня 2020 року № 19/104-8/2604 та іншими доказами.
Також суд детально проаналізував та належно оцінив показання засудженого ОСОБА_4 , надані ним у судовому засіданні, з його версією подій інкримінованого йому злочину, яким дав належну оцінку та визнав неспроможними, оскільки вони спростовуються даними матеріалів кримінального провадження.
Вказані в судовому рішенні докази в сукупності доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, й об`єктивних підстав вважати їх недостовірними немає.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши ці висновки місцевого суду, визнав їх обґрунтованими та вмотивованими, навівши достатні аргументи й підстави для прийняття такого рішення.
Так, у своєму рішенні апеляційний суд зазначив, що в ході судового провадження судом першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_5 , який пояснив суду, що в травні 2020 року брав участь у проведенні оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_4 . Він та працівники поліції поїхали на мікрорайон Зарічний у м. Кривому Розі. Потім поліцейський дав йому гроші у сумі 125 грн, купюри номіналом сто, двадцять та п`ять гривень, які були помічені, та пустий медичний шприц на 3 мл. Перед проведенням закупки його обшукували працівники поліції. Потім він пішов у лісосмугу в районі «греблі» на Зарічному та придбав там в обвинуваченого 1 мл опію за 125 грн, який потім добровільно видав працівникам поліції. До та після проведення закупки не спілкувався з іншими особами. Про місце збуту наркотичної речовини він знав, оскільки раніше придбавав наркотики у ОСОБА_4 . Шприц опечатали, склали протокол у присутності понятих, де він також поставив свій підпис. ОСОБА_4 налив йому 1 мл наркотичного засобу зі свого шприца, а за це він дав йому 125 грн, які видали йому працівники поліції.
Показання даного свідка про те, що ним було придбано саме у ОСОБА_4 наркотичний засіб, повністю узгоджуються із дослідженим судом першої інстанції протоколом про результати аудіо- відеоконтролю місця (за особою) від 27 травня 2020 року, відповідно до якого, 26 травня 2020 року працівниками Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено аудіо- відеоконтроль місця лісосмуги між ГБК «Зоряний» та ГБК «Сонячний» у Покровському районі м. Кривого Рогу та встановлено, що 26 травня 2020 року об 11:48 ОСОБА_5 вийшов із автомобіля та направився в місцевість між ГБК «Зоряний» та ГБК «Сонячний», а саме до гаража № НОМЕР_1 на ГБК «Зоряний». В 11:52 ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_4 у вказаній лісосмузі. Об 11:58 він передав ОСОБА_4 свій одноразовий запакований у конвалюті медичний шприц об`ємом 3 мл та кошти в сумі 125 грн. Об 11:59 ОСОБА_4 налив зі свого медичного шприца об`ємом 20 мл у медичний шприц об`ємом 3 мл. рідину коричневого кольору в кількості приблизно 1 мл та передав його ОСОБА_5 , а о 12:03 останній повернувся назад до автомобіля, розташованого біля гаража № НОМЕР_1 ГБК «Зоряний», та видав придбаний у ОСОБА_4 медичний шприц з рідиною коричневого кольору в кількості 1 мл. До вказаного протоколу додано відеозапис проведеної слідчої дії, який також безпосередньо досліджений судом першої інстанції в ході судового розгляду за участю всіх учасників справи та покладений у мотивувальну частину оскаржуваного вироку.
З огляду на це колегія суддів обґрунтовано зазначила, що доводи про те, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення про збут наркотичного засобу опію ацетильованого громадянину ОСОБА_5 за 125 грн ніщо інакше, як провокація з боку співробітників поліції, спростовуються вказаними та дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами, і не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в ході перегляду оскаржуваного вироку.
Більш того, апеляційний суд обґрунтовано відмітив, що свідок ОСОБА_7 , яка є незаінтересованою особою, не має неприязних відносин із засудженим, двічі була допитана судом першої інстанції з метою усунення розбіжностей у показаннях, була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, окрім неї додатково було допитано місцевим судом слідчу ВП № 3 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області, яка проводила слідчу дію впізнання по фотокарткам, її показання повністю узгоджуються із іншими дослідженими судом першої інстанції як усними отриманими доказами (показами інших свідків), так і письмовими доказами, тому колегія суддів дійшла висновку про те, що посилання сторони захисту на зацікавленість даного свідка та неправдивість її показань є спробою дискредитації вказаного свідка з метою уникнення відповідальності засудженого від інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, судом звернуто увагу, що під час апеляційного перегляду оскаржуваного вироку стороною захисту не було надано суду будь-яких належних та достатніх доказів у розумінні статей 84 86 КПК, що підтверджують недостовірність показань свідка ОСОБА_7 .
Також суд апеляційної інстанції слушно не взяв до уваги доводи захисту про те, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не надали суду жодних показань по суті висунутого обвинувачення ОСОБА_4 , зокрема, свідок ОСОБА_8 не зміг надати доказів того, що купував наркотичні засоби в засудженого та був знайомий із ним, а свідок ОСОБА_9 вказував, що раніше сам вживав наркотичні засоби, але йому невідомо чи в 2020 році торгував наркотичними засобами ОСОБА_4 , як підставу для скасування оскаржуваного вироку, оскільки надані вказаними свідками показання у своїй сукупності жодним чином не протирічать сукупності усіх встановлених судом першої інстанції обставин кримінального провадження та досліджених письмових доказів. Окрім цього, колегія суддів звернула увагу на те, що показання цих свідків хоча і покладені в мотивувальну частину обвинувального вироку суду, але не є вирішальними доказами доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, і досліджені та оцінені судом першої інстанції у сукупності та взаємозв`язку із іншими наявними в матеріалах справи доказами.
Таким чином, зваживши, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону України, всебічно перевірено як обставини кримінального провадження, так і обрану лінію захисту засудженого і його захисника, перевірено усі заявлені ними в ході судового провадження доводи незгоди із висунутим обвинувачення та наданими стороною обвинувачення письмовими доказами, колегія суддів апеляційної інстанції обґрунтовано дійшла висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, та відсутності правових підстав для скасування вироку в цій частині.
Суд погоджується з такими висновками судів і доходить переконання, що вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду є належно умотивованими й обґрунтованими, за змістом відповідають приписам статей 370, 419 КПК, у них наведено мотиви, з яких виходили суди, та положення закону, якими вони керувалися під час постановлення рішень.
Доводи засудженого щодо наявності в діях правоохоронних органів ознак провокації, аналогічні доводам, сторони захисту, викладеним в апеляційній скарзі, апеляційний суд належним чином перевірив та визнав безпідставними, з чим погоджується і колегія суддів.
Згідно з рекомендаціями ЄСПЛ з метою перевірки дотримання права на справедливий судовий розгляд у випадку використання таємних агентів Суд насамперед перевіряє, чи влаштовувались пастки (те, що зазвичай називається «матеріальним критерієм провокації»), і якщо так, то чи міг заявник у національному суді скористатися цим для свого захисту («процесуальний критерій провокації»; пункти 37, 51 рішення у справі «Баннікова проти Росії» від 04 листопада 2010 року).
Суд визначає пастку як ситуацію, коли задіяні агенти працівники органів правопорядку або особи, що діють на їх прохання, не обмежуються суто пасивними спостереженнями протиправної діяльності, а здійснюють на особу, за котрою стежать, певний вплив, провокуючи її скоїти правопорушення, яке би вона в іншому випадку не вчинила, з метою зафіксувати його, тобто отримати доказ і розпочати кримінальне переслідування (п. 55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви» від 05 лютого 2008 року).
Аби встановити, чи було розслідування «суто пасивним», Суд вивчає мотиви, що виправдовували операцію проникнення, і поведінку державних органів, які її здійснювали. Зокрема, Суд установлює, чи існували об`єктивні сумніви в тому, що заявника втягнули у злочинну діяльність або схилили скоїти кримінальне правопорушення.
Під час перевірки цих обставин суд апеляційної інстанції не встановив ознак провокації, що, на думку колегії суддів, цілком обґрунтовано.
Що стосується посилання засудженого про здійснення апеляційного розгляду за його відсутності, то як вбачається з копії ухвали суду, дане питання було розглянуто в судовому засіданні, з урахуванням думки учасників кримінального провадження (в тому числі його захисника) з приводу його відмови виходити в судове засідання в режимі відеоконференції, та із врахуванням воєнного стану в України, а також забезпечення дотримання процесуальних строків розгляду кримінальних справ, колегія суддів дійшла правильного висновку про можливість продовжувати розгляд апеляційної скарги захисника без ОСОБА_4 , який попередньо був присутній при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні 02 лютого 2022 року в режимі відеоконференції, що свідчило про його згоду на такий порядок слухання справи.
Інші твердження наведені засудженим у касаційній скарзі не спростовують правильності висновків, викладених у судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій, в оскаржуваній частині засудженим, і не містять вагомих доводів, які би дозволили Суду дійти переконання, що рішення судів були постановлені з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а тому законних підстав для скасування оскаржуваних судових рішень за доводами, наведеними в касаційній скарзі засудженого, Суд не вбачає.
Таким чином, обґрунтування касаційної скарги засудженого не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги засудженого немає.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2022 року щодо нього.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3