Справа № 487/2767/22
Провадження № 1-кп/487/617/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2022 м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0001072 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України , -

ВСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м.Миколаєва.

Обвинувальний акт складено у відповідності до ст.291 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики передбачені п.п.1,5 ч.1 ст..177 КПК України, про існування яких зазначено в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного захїоду, а більш м`яка його міра, не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченогно у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити за необгрунтованістю, посилаючись на те, що під час його розгляду не доведено існування ризиків, про які зазначає прокурор, оскільки на підтвердження цього до клопотання не долучено будь-яких належних та допустимих доказів.

Одночасно, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 , у кварирі належній на на праві власності його двоюрідній сестрі ОСОБА_6 , вважаючи, що саме даний вид запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений підтримавв думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст..331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За положеннями ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризику, передбаченого п.п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачений, усвідомлюючи, що у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, йому може бути призначено покарання до дванадцяти років позбавлення волі, з метою його уникнення, може переховуватися від суду.

Одночасно, суд вважає, що прокурором жодним чином не доведено існувавання ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, будь-яких інших обставин, які б свідчили про намір та існування ризику продовження обвинуваченим злочинної діяльності, судом не встановлено.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При цьому, слід врахувати, що реалізуючи положення ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя, а також суд відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України мають враховувати, що після спливу певного часу (строку дії попередньої ухвали) саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою (« , Рішення ЄСПЛ від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»).

ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності обґрунтування підстав обрання або продовження запобіжного заходу, так у Рішенні ЄСПЛ від 13.12.2007 року «Ткачов проти України» зазначив, що повторювання формальних підстав без будь-якої спроби продемонструвати, яким чином вони застосовуються відносно справи заявника, не може бути розцінено як «відповідні» та «достатні» підстави для застосування запобіжного заходу.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що на даний час прокурором не доведено неможливість запобігти існуючому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Таким чином, відповідно до положень ст. 178 КПК України, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти зазначеному ризику, можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 , належній на праві власності його сестрі ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні підтвердила добровільність свого наміру, надати обвинуваченому мождивість проживати у даній квартирі на час судового розгляду провадження..

Також суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого. обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Інших клопотань сторонами кримінального провадження не заявлено.

Керуючись ст.ст. 181,194, 331, 316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0001072 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України - прийняти до провадження.

Призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 03.10.2022 року 12-00 годину.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

У задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобі жного заходу на цілодобовий домашній арешт, за адресою АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки

- за першою вимогою з`являтися до суду;

- утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Запобіжний захід - домашній арешт встановлюється до 22.11.2022 року.

Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 покласти на працівників Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Копію ухвали направити до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, для відома та виконання.

ОСОБА_5 доставити до місця утримання під домашнім арештом за адресою АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1