Ухвала

Іменем України

17 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 463/4827/22

провадження № 51 - 3119ска 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_2 - представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанови Личаківського районного суду м. Львова від 30 серпня 2022 року та Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року,

встановив:

постановою Личаківського районного суду м. Львова від 30 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-13 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держависудовий збір в розмірі 496,20 гривень.

Адвокат ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1 на зазначену постанову суду першої інстанції подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу. Львівський апеляційний суд 03 жовтня 2022 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 залишив без задоволення, постанову Личаківського районного суду м. Львова від

30 серпня 2022 року - без змін.

Адвокат ОСОБА_2, не погоджуючись із постановами судів першої та апеляційної інстанцій стосовно ОСОБА_1 , звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанови Личаківського районного суду м. Львова від 30 серпня 2022 року та Львівськогоапеляційного суду від 03 жовтня 2022 року скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_2 слід відмовити з огляду на таке.

Так, статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції від 13 лютого 2001 року).

Правила, які конкретизують положення Конституції України щодо обмеження можливості касаційного оскарження рішень суду, також визначені у КУпАП. Так, відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду, при цьому, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. Отже, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена можливість касаційного оскарження постанови апеляційного судуу справі про адміністративне правопорушення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 21 липня 2021 року

№ 5-р (ІІ)/2021 зазначив, що у Кодексі України про адміністративні правопорушення встановлено апеляційний перегляд, у разі оскарження, постанови судді у справах про адміністративні правопорушення, в рамках чого можливим є як розгляд суті справи, так і виправлення допущених судом нижчої інстанції процесуальних помилок, тобто забезпечення перевірки як законності застосування адміністративних санкцій (стягнень), так і суті справи. Застосування припису частини десятої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення не призводить до порушення такої засади судочинства, як забезпечення у визначених законом випадках права на касаційне оскарження судового рішення, права на судовий захист, а отже, цей припис узгоджується з принципом «верховенства права» (правовладдя). Припис частини десятої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення не суперечить частині першій статті 8, частинам першій, другій статті 55, пунктові 8 частини другої статті 129 Конституції України.

Таким чином, виходячи з основних засад судочинства, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується виключно у визначених законом випадках, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня.

При цьому забезпечене Конституцією України право на судовий захист і Європейською конвенцією з прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд не порушуються такими викладеними у законах процесуальними механізмами допуску до касаційного перегляду.

Зважаючи на наведене, керуючись принципом верховенства права при здійсненні правосуддя, виходячи з основних засад судочинства, якими відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення виключно у визначених законом випадках, а також, враховуючи те, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження стосовно ОСОБА_1 за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись ст.129 Конституції України, ст.294 КУпАП, Суд

ухвалив:

Відмовити адвокату ОСОБА_2 - представнику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на постанови Личаківського районного суду м. Львова від 30 серпня 2022 року та Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5