печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2022 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
16.08.2022 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло прокурора першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному проваджені № 0000618 від 17.12.2021.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.

Слідчими Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000618 від 17.12.2021, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 визначений старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 000572 за обвинуваченням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (справа №724/1011/17 від 07.10.2021), судовий розгляд у якому здійснюється Новоселицьким районним судом Чернівецької області.

Захист законних прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні здійснює адвокат ОСОБА_8 , що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 292 від 29.01.2009 та договору про надання правової допомоги від 29.10.2021.

08.12.2021 прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 під час особистої зустрічі із адвокатом ОСОБА_8 повідомив останньому про можливість укладення у кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості, зміст якої передбачав би звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, у випадку надання ОСОБА_6 неправомірної вигоди.

Під час подальших зустрічей та спілкування адвоката ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_6 14.12.2021, 15.12.2021 останній повідомив про необхідність надання неправомірної вигоди у розмірі 10 тис. доларів США за укладення та затвердження вказаної угоди, визначивши її як «десять крячків».

В ході розмов 04.05.2022, 06.05.2022 прокурор ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_8 узгодили подальше укладення угоди із застосуванням ст. 69 КК України та покаранням у вигляді позбавлення волі з мінімально можливим терміном. При цьому прокурор ОСОБА_6 зменшив вимоги щодо розміру неправомірної вигоди до 3000 (трьох тисяч) доларів США.

Так, 20.06.2022 приблизно о 14 год. 50 хв., ОСОБА_6 перебуваючи разом із адвокатом ОСОБА_8 , який здійснює захист законних прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 000572, знаходячись неподалік перетину вулиць Сімовича та вулиці Сковороди в місті Чернівці, отримав від адвоката ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 3000 (трьох тисяч) доларів США.

20.06.2022, о 15 годині 23 хвилини, в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000618 в порядку ст. 208 КПК України, біля рогу будинку № 41-48 між вулицями Дарвіна та Університетська в м. Чернівці затримано прокурора Чернівецької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

20.06.2022 прокурором повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

22.06.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням отримання медичної допомоги, строком по 19.08.2022 включно, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись за межі Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Постановою Заступника Генерального прокурора від 15.08.2022 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 19.09.2022.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є справедливим з огляду на наявність ризиків передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та те, що досудове розслідування триває. Разом з тим, зазначив про належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисники заперечували щодо задоволення клопотання та просили відмовити у його задоволенні, вказавши на необґрунтованість та відсутність ризиків. Надали суду документи, які позитивно характеризують особу підозрюваного.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення. від 17.12.2021 та рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 17.12.2021, згідно яких прокурор Чернівецької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_6 вчиняє протиправні дії;

- документами щодо залучення до конфіденційного співробітництва ОСОБА_6 ;

- копіями документів, наданих ОСОБА_8 , щодо кримінального провадження, де здійснює процесуальне керівництво прокурор ОСОБА_6 ;

- протоколами допитів як свідка ОСОБА_8 щодо обставин вимагання грошових коштів прокурором ОСОБА_6 ;

- протоколами оглядів мобільного телефону, де зафіксовано спілкування між ОСОБА_8 та прокурором ОСОБА_6 ;

- розсекреченими матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, де зафіксовано обставини протиправних дій ОСОБА_6 ;

- протоколом обшуку у пункті обміну валют, до якого ОСОБА_6 здано грошові кошти, отримані як неправомірна вигода від ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка, який підтвердив факт обміну грошових коштів у сумі 3000 доларів США, після отримання ОСОБА_6 неправомірної вигоди;

- протоколом огляду і ідентифікації та вручення грошових коштів ОСОБА_8 ;

- протоколом обшуку автомобіля, яким користувався ОСОБА_6 , та де було виявлено обміняні грошові кошти;

- наказом про призначення ОСОБА_6 на посаду прокурора.

Приймаючи рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах.

Слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні прокурора дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення, а відтак доводи сторони захисту про протилежне слідчий суддя не приймає.

Отже, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу необхідно враховувати, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Так, ОСОБА_6 характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину, визначене місце проживання, за якими характеризується позитивно.

Судовим розглядом, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , даних, що характеризують його особу, встановлено, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Долучені до клопотання докази, містять переконливі дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого діяння, однак, не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Доказів того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчому судді не надано.

Твердження щодо існування таких ризиків є сумнівними, з урахуванням встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення та даних, які характеризують особу підозрюваного, та як наслідок розцінюється як домисел, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями слідчого.

При цьому ризик переховування підозрюваного не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягара призначення такого покарання у майбутньому.

Дані про особу підозрюваного, який є раніше не судимий, має постійне місце проживання та родину, свідчить на користь останнього.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, враховуючи, що стороною обвинувачення було доведено наявність обґрунтованої підозри, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000618, а саме до 19.09.2022 включно, з одночасним покладенням на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, як безпосередньо, так і через інших осіб;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 19.09.2022 в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1