ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1023/22 Справа № 183/6078/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000549 за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 (з доповненнями) на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року щодо ОСОБА_10 , -
ВСТАНОВИЛА:
цим вироком
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, приватного підприємця, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням строком на 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_10 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння кримінального правопорушення, - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000,00 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння кримінального правопорушення, - задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000,00 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовлено.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року на автомобіль марки ВАЗ 2103, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , - скасовано.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні наступного.

Приблизно о 18 годині 20 хвилин 22 липня 2021 року, ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_12 , здійснював рух зі швидкістю приблизно 54,2...72,3 км/год, в світлий час доби по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю автодороги М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине, що проходить по території Новомосковського району Дніпропетровської області з боку м. Підгородне в напрямку м. Новомосковська, проїжджа частина якої має по дві смуги для руху в кожному напрямку.
У ході руху водій ОСОБА_10 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху та маючи можливість об`єктивно виявити велосипедиста ОСОБА_13 , який рухався в попутному напрямку попереду по смузі його руху з меншою швидкістю, завчасно не вжив усіх можливих дій для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого приблизно о 18 годині 20 хвилин того ж дня в районі 226 км + 800 м автодороги М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине, що проходить по території Новомосковського району Дніпропетровської області, здійснив наїзд передньою частиною автомобіля ВАЗ 2103 на заднє колесо велосипеду, під керуванням ОСОБА_13 .
Своїми діями водій автомобіля ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , грубо порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 12.3. Правил дорожнього руху України, якими передбачено:
- п. 1.3.: Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;
- п. 1.5.: Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3. б): Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.3.: У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_10 знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої велосипедист ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - забійні рани м`яких тканин голови в лівій тім`яно-потиличній та лівій тім`яній ділянці крововиливами в товщу м`яких тканин, внутрішньо-шкіряні крововиливи в обох периорбітальних ділянках, відкритий багатоуламковий перелом кісток основи та склепіння черепу, руйнування твердої мозкової оболонки, крововилив під тверду оболонку мозку, крововиливи під м`які оболонки півкуль головного мозку та мозочку; синець з крововиливом у товщу м`яких тканин в лівій лопатковій ділянці з переходом на задньо-зовнішню поверхню лівого плеча, синець з крововиливом по задньо-зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині з переходом на ліктьовий суглоб та задньо-зовнішню поверхню верхньої та середньої третини лівого передпліччя, на тлі із забійною раною в проекції ліктьового суглобу; крововилив у товщу м`яких тканин у нижній третині лівого передпліччя на згинальній поверхні, осаднення по задньо-зовнішній поверхні правого плеча на всьому його протязі, на тлі зі смугастими вертикальними та косо-вертикальними паралельними саднами та крововиливом у товщу м`яких тканин; садно у верхній третині правого плеча по зовнішній поверхні, садно в проекції правого ліктьового суглобу по задньо-зовнішній поверхні; крововилив у товщу м`яких тканин грудної клітини по задньо-право-бічній поверхні, на рівні 6-11 ребра, крововилив вздовж правої біляхребтової лінії, починаючи від 7 грудного хребця у напрямку донизу до рівня 1 поперекового хребця; забої легень, крововиливи у навколоаортальну, навколониркову клітковину, зв`язки печінки, брижу кишечника; поперечні та косо-поперечні переломи 9-12 ребер по правій лопатковій лінії, без розриву пристінкової плеври; садно у лівій поперековій ділянці, садно ділянці зовнішнього нижнього квадранту правої сідниці, садно по передньо-зовнішній поверхні правого колінного суглобу, садно по передньо-зовнішній поверхні правої гомілки, крововилив в м`які тканини верхнього та нижнього квадранту правої сідниці, крововилив в м`яких тканинах з переходом на задньо-зовнішню поверхню правої гомілки до середньої її третини майже на всьому протязі, садно в проекції латерального мищелку правої малогомілкової кістки; синець з крововиливом у товщу м`яких тканин по задньо-бічним поверхням середньої та нижньої третини лівого стегна з переходом на підколінну ямку, та задню поверхню гомілки до рівня її середньої третини; закритий багатоуламковий перелом голівки лівої малогомілкової кістки, крововилив в товщу м`яких тканин в проекції правої підколінної ямки по задньо-бічним поверхням, що у своїй сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечних для життя, що призвели до настання його смерті.
Смерть ОСОБА_13 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10 годині 00 хвилин в стаціонарному відділенні КП Дніпропетровська обласна клінічна лікарні ім. І.І. Мечникова, розташованому за адресою: м. Дніпро, пл. Соборна, 14, від сумісної тупої травми тіла з переломами кісток черепа, ребер, лівої малогомілкової кістки та ушкодженням внутрішніх органів, яка у своєму клінічному перебігу ускладнилась розвитком поліорганної недостатності.
В апеляційній скарзі (з доповненнями):
- представник потерпілої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 просить вказаний вирок в частині призначеного покарання, - залишити без змін та задовольнити цивільний позов ОСОБА_9 у повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 1 000 000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, на думку представника, суд не врахував глибину душевних страждань цивільного позивача ОСОБА_9 , зокрема те, що остання внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 втратила батька, мама втратила чоловіка, а бабуся похилого віку втратила єдиного сина. Судом також не враховано саме умисний характер обвинуваченого ОСОБА_10 , який неодноразово в судових засіданнях не визначив свою провину та розмір відшкодування моральної шкоди.
Вважає, що сума відшкодування спричиненої потерпілій ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., яку визначив на свій розсуд суд першої інстанції, є недостатньою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника обвинуваченого, який просив вирок суду залишити без змін, а апеляційної скаргу, - без задоволення, думку представника потерпілої, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника потерпілої підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався не в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Доведеність вини, правильність юридичної кваліфікації скоєного, вид та розмір призначеного покарання, ніким з учасників судового розгляду, у зв`язку з внесеними доповненнями до апеляційної скарги, не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Що стосується апеляційних вимог представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 щодо задоволення цивільного позову в повному обсязі та стягненні з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 1 000 000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, то вони, на думку колегії суддів підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Так, ч. 5 ст. 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 статті 129 КПК України визначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Положенням ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України близькими родичами та членами сім`ї є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Як вбачається з вироку, вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані не в повному обсязі.
Так, судом першої інстанції цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння кримінального правопорушення, було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди, - 50 000,00 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.
Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_9 , суд першої інстанції недостатньо врахував характер, тривалість та глибину заподіяних їй моральних страждань. Задовольняючи частково цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 в частині стягнення коштів по відшкодуванню моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень, суд першої інстанції в достатній мірі не врахував, глибину, характер і тяжкість перенесених нею душевних переживань та страждань, адже вона безповоротно втратила батька. Це глибоке горе для неї та родини.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Тому, враховуючи глибину душевних переживань та моральних страждань потерпілої ОСОБА_9 , яка внаслідок вчиненого кримінального правопорушення втратила батька, що вкрай негативно вплинуло на її життя, оскільки її звичний життєвий устрій зазнав значних змін, колегія суддів вважає за необхідне, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково, вирок в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, - змінити. Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння кримінального правопорушення, слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди, - 150 000,00 гривень. Вказана сума, на думку суду, буде співрозмірною завданій здоров`ю шкоді, перенесеним стражданням та здійсненому у розумному розмірі.
В решті вирок суду слід залишити без змін, як законний та обґрунтований.
В той же час колегія суддів зазначає, що вирок в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 гривень також викликає сумнів у справедливості такого стягнення, але враховуючи вимоги ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів позбавлена можливості вирішити питання щодо зміни вироку в частині відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_11 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 (з доповненнями), - задовольнити частково.

В ирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року щодо ОСОБА_10 , в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, - змінити.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння кримінального правопорушення, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 150 000,00 гривень.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4