Справа № 553/1956/22
Провадження № 1-в/553/412/2022
У Х В А Л А
Іменем України

05.07.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» спільне подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» та спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтави про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Балаклія Великобогачанського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, засудженого вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 02.07.2019 за ч.2 ст.156 КК України до 5 років позбавлення волі,

в с т а н о в и в:
До Ленінського районного суду м. Полтави із спільним поданням звернулись начальник ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» та голова спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтави, в якому порушують питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 як такого, що фактично відбув визначений ч.3 ст.81 КК України строк покарання та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів виправлення.
У судовому засіданні представник установи виконання покарань внесене подання підтримав повністю.
Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи представник спостережної комісії до суду не прибув, звернувшись із відповідним клопотанням, в якому справу проcив розглядати за його відсутності. Вирішення питання залишив на розсуд суду.
Засуджений ОСОБА_5 просив задовольнити подання та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, оскільки він виправився.
Прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечив за передчасністю, посилаючись на нестабільну поведінку засудженого, відсутність доказів виправлення засудженого, характер та тяжкість вчиненого ним злочину.
З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до подання матеріали та особову справу засудженого, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 02.07.2019 ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України і йому признано покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, вказаний вирок Глобинського районного суду Полтавської області набрав законної сили 02.08.2019.
Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 24.09.2021, за клопотанням заступника керівника Полтавської окружної прокуратури, відомості про засудженого ОСОБА_5 внесені до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої безпеки та статевої недоторканості малолітньої особи.
Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.
Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як визначено статтею 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ст.9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.
Як вбачається з приєднаних до справи матеріалів та матеріалів особової справи засудженого, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 08.02.2019. Початок строку відбування покарання: 02.02.2019, кінець строку 08.02.2024.
Згідно із наданою характеристикою засудженого ОСОБА_5 , останній за період перебування у ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 04.09.2019 засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)».
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 16.06.2022 (а.с.3), затвердженої начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», останній за період відбування покарання в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» характеризується позитивно. Стягнень не має. Адміністрацією установи заохочувався десять разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Працевлаштований прибиральником службових приміщень. До праці ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, виконує роботи з самообслуговування та благоустрою, підтримує зв`язки із тіткою та бабусею, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, отримав спеціальність «повар-кондитер» в Полтавському навчальному центрі (№64) при установі.
Рішеннями комісії виправної колонії від 16.10.2020 у зміні умов тримання за відбуттям 1/3 строку покарання, засудженому відмовлено, як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Рішенням комісії виправної колонії від 16.08.2021 в заміні не відбутої частини покарання більш м`яким відмовлено враховуючи подану ним заяву.
Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, складеною адміністрацією установи (а.с.4), ОСОБА_6 за період відбування покарання отримав десять заохочень (подяки), а саме 16.03.2020, 15.06.2020, 17.09.2020, 15.12.2020, 15.03.2021, 15.06.2021, 17.09.2021, 15.12.2021, 15.03.2022, 15.06.2022.
При цьому, суд вказує, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.
В поданні щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 , з посиланням на оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, представником установи зазначено, про наявність низького рівня ймовірної небезпеки для суспільства, проте, ані матеріали подання, ані матеріали особової справи засудженого не містять даних про проведення оцінки ризиків відносно засудженого ОСОБА_5 .
Крім того, подання має посилання на позитивну характеристику засудженого ОСОБА_5 психолога установи, згідно якої даний засуджений характеризується з позитивної сторони, як особа, яка довела своє виправлення. Але матеріали подання та особової справи засудженого не містять вказаної характеристики.
Отже суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про дійсне виправлення ОСОБА_5 , який за весь час відбування покарання характеризується нестабільною поведінкою та мав посередні характеристики.
Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
При цьому, в основі висновку суду про виправлення засудженого має лежати аналіз даних про його поведінку та ставлення до праці за увесь період відбування покарання, а не лише той, що безпосередньо передує вирішенню питання щодо умовно-дострокового звільнення.
Отже, при вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і цілі, передбачені ст.50 КК України є досягнутими.
У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами ч.3 ст.81 КК України, проте наразі застосування положень ст.81 КК України щодо ОСОБА_5 є передчасним та невиправданим, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що необхідність у подальшому відбуванні покарання відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, наразі досягнута.
Із встановлених судом обставин вбачається, що у поведінці ОСОБА_5 спостерігаються позитивні тенденції та останній стає на шлях виправлення, однак за весь час відбування покарання поведінка засудженого не була стабільною та послідовною, про що свідчить його посередня поведінка під час тримання в умовах ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», де засуджений стягнень та заохочень не мав, характеристики ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» від 01.10.2020, та від 16.08.2021, згідно з якими засуджений ОСОБА_5 характеризувався задовільно, як особа, яка не досягла належного ступеню виправлення.
Враховуючи наведені обставини, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, з огляду на те,що спільне подання ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» та спостережної комісії Подільської районної ради м.Полтави про застосування до засудженого ст.81 КК України задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні спільного подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» та спостережної комісії Подільської районної ради м.Полтави про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м.Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя
Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1