Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

07 червня 2022 року

Подільський районний суд міста Києва в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду в м. Києві кримінальне провадження №0000997 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України

в с т а н о в и в:

до Подільського районного суду міста Києва надійшло кримінальне провадження № 0000997 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченої, заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки він підписаний неуповноваженою на те особою слідчим, який не є таким в рамках кримінального провадження № 0000997. За твердженням сторони захисту, в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова, доручення чи інший процесуальний документ за підписом керівника відповідного органу досудового розслідування про визначення (призначення) слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 для здійснення повноважень слідчого в кримінальному провадженні № 0000997.
Крім того, адвокатом ОСОБА_4 подано скаргу на дії прокурора в порядку ст. 303 КК України, в якій він просить визнати дії прокурора відділу Київської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , які полягають у притягненні ним до кримінальної відповідальності завідомо невинну особу ОСОБА_6 , протиправними.
Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала позицію свого захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, заявлене клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, скаргу на дії прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

І. Вирішення питання стосовно повернення обвинувального акта.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно зі ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором.
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000997 складений слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 .
Щодо наявності/відсутності повноважень слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 на складання обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000997, суд зазначає наступне.
За приписами п. 1 ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 214 КПК визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, належить до компетенції керівника органу досудового розслідування.
Відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 39 КПК керівник органу досудового розслідування має право лише вмотивованою постановою, як і призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування.
Поруч із наведеним, у КПК України відсутні положення, які б містили норму, згідно з якою б: (1) у випадку виділення згідно зі ст. 217 КПК із первісного кримінального провадження певних матеріалів у нове кримінальне провадження окремо обов`язково потрібно визначати слідчого (групу слідчих), який здійснюватиме повноваження слідчого у такому виділеному кримінальному провадженні; (2) наслідком виділення із первісного кримінального провадження окремих матеріалів в окреме нове кримінальне провадження було припинення у такому виділеному кримінальному провадженні повноважень слідчого (групи слідчих), який здійснював відповідні повноваження у первісному кримінальному провадженні, з якого відбулося виділення.
Натомість у КПК України міститься норма, яка для ситуації з виділенням з одного (первісного) кримінального провадження матеріалів в окреме нове (похідне) кримінальне провадження є спеціальною (ч. 7 ст. 217 КПК) по відношенню до загальної норми (п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК).
Так, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК).
Однак, днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали (ч. 7 ст. 217).
Таким чином, згідно зі ст. 39 та ч. 7 ст. 217 КПК у випадку виділення із первісного кримінального провадження окремих матеріалів в окреме нове кримінальне провадження слідчий (група слідчих), який був наділений повноваженнями слідчого в первісному кримінальному провадженні, з якого відбулося виділення матеріалів в окреме провадження, вважається таким, що наділений повноваженнями слідчого й у виділеному з первісного кримінальному провадженні до прийняття рішення про заміну слідчого (групи слідчих) на підставі п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 39 КПК.
Застосовуючи вказаний загальний підхід до обставин провадження, суд ураховує, що:
(1) а) у матеріалах кримінального провадження № 0001450 є доручення начальника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 , датоване 20 липня 2020 року, яким доручено заступнику начальника вказаного відділу ОСОБА_9 проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні;
б) 10 серпня 2020 року заступником начальника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_10 винесено постанову про доручення здійснення досудового розслідування групі слідчих у кримінальному провадженні, якою визначено групу слідчих, яка здійснюватиме досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001450. До вказаної групи слідчих входить слідчий ОСОБА_7 ;
в) 10 серпня 2020 року заступником начальника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_11 слідчому вказаного відділу ОСОБА_7 доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001450;
г) 16 березня 2021 року начальником першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_12 доручено слідчому першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_7 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001450.
(2) кримінальне провадження №0000997 є похідним від кримінального провадження № 0001450, з якого його було виділено 08 жовтня 2021 року на підставі постанови прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_13 . Вказаною постановою проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000997 доручено слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.
(3) у матеріалах, наданих суду, відсутній документ, який би вказував на припинення у слідчого ОСОБА_7 , включеного до групи слідчих у кримінальному провадженні №0001450, повноважень здійснювати досудове розслідування у виділеному кримінальному провадженні за №0000997 з передачею їх іншим слідчим.
Тому, зважаючи на вищезазначене, доручення про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001450 було тим документом, який наділяв слідчого ОСОБА_7 повноваженнями слідчого у виділеному (похідному від первісного) кримінальному провадженні №0000997.
Отже, слідчий ОСОБА_7 наділений повноваженнями слідчого у кримінальному провадженні №0000997, зокрема, мав право на складання обвинувального акта.
У зв`язку із вищенаведеним доводи адвоката ОСОБА_4 про відсутність у слідчого ОСОБА_7 повноважень слідчого у відповідному кримінальному провадженні в ході перевірки вказаних доводів не знайшли свого підтвердження, відповідно, з цих підстав суд не вбачає можливим повернути обвинувальний акт прокурору.

ІІ. Вирішення скарги сторони захисту, поданої в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України.
У ході підготовчого судового засідання захисником ОСОБА_4 подано скаргу на дії прокурора в порядку ст. 303 КК України, в якій він просить визнати дії прокурора відділу Київської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , які полягають у притягненні ним до кримінальної відповідальності завідомо невинну особу ОСОБА_6 , протиправними.
Суд, дослідивши подану скарги та заслухавши доводи сторін, дійшов таких висновків.
Положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України, на яке посилається сторона захисту у своїй скарзі, визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (ніж ті, що зазначені в частині 1 цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Отже, положення ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених ст. ст. 314-318 КПК України (зокрема, на це вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил ст. ст. 314-316 КПК України).
А ні ч. 2 ст. 303, а ні ст. ст. 314-316 КПК не передбачають, що суд в підготовчому судовому засіданні має право ухвалити за результатом розгляду таких скарг одне з рішень, які передбачені ч. 2 ст. 307 КПК України під час досудового розслідування, а саме скасовувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язувати припинити дію чи, навпаки, вчинити певну дію, відмовити в задоволенні скарги.
Натомість, за змістом ст. ст. 314-316 КПК України, підготовче судове засідання є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якої є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
З огляду на вказану специфіку завдань та цілей підготовчого судового засідання, в межах цієї стадії суд позбавлений можливості досліджувати докази, надавати їм оцінку з точки зору їх допустимості та/або достовірності, а також робити висновки щодо законності чи незаконності дій, бездіяльності чи рішень, прийнятих на досудовому розслідуванні.
Водночас, зі змісту поданої стороною захисту скарги вбачається, що викладені у ній доводи зводяться до необхідності надання судом оцінки діям та рішенням представників сторони обвинувачення, в тому числі, з точки зору їх законності, у зв`язку з порушеннями норм діючого законодавства, які, на думку захисту, були допущенні при прийнятті рішення про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.
На переконання суду, викладені у скарзі аргументи потребують аналізу законності низки взаємопов`язаних процесуальних дій та рішень у кримінальному провадженні, а відтак, твердження захисника щодо допущених порушень під час досудового розслідування, заперечення з цього приводу сторони обвинувачення, підлягають дослідженню вже під час судового розгляду у ході дослідження доказів.
Таким чином, розгляд по суті вказаної скарги під час підготовчого судового засідання був би передчасним, а тому суд приходить до висновку про необхідність долучення її до матеріалів кримінального провадження, без вирішення порушених у ній питань по суті.

ІІІ. Обґрунтування можливості призначення судового розгляду.
Вказане кримінальне провадження підсудне Подільському районному суду м. Києва, підстав для його закриття немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, угоди, передбачені ст. 468 КПК України учасниками кримінального провадження не укладались.
З огляду на те, що клопотань від учасників про розгляд провадження у закритому судовому засіданні не надходило, а будь-яких підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні під час підготовчого судового засідання не встановлено, воно має бути розглянуте у відкритому судовому засіданні із забезпеченням повного його фіксування за допомогою технічних засобів.
З`ясувавши думку учасників про склад осіб, які братимуть участь в судовому засіданні, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду за участю прокурора, обвинуваченої та її захисника.
Щодо питання про виклик свідків, то суд вважає за необхідне вирішувати його на стадії судового розгляду після з`ясування обставин, які відомі або можуть бути відомі конкретному свідку і які мають значення для кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 314-316 КПК України,

постановив:

в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_6 , про повернення обвинувального акта відмовити.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000997 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м. Києва на 16 червня 2022 року о 15 годині 00 хвилин.
Судовий розгляд здійснювати одноособово суддею ОСОБА_1 .
Судовий розгляд проводити за участю прокурора, обвинуваченої та її захисника.
Питання про виклик конкретних свідків вирішувати під час судового розгляду та після з`ясування обставин, які відомі або можуть бути відомі даному свідку і які мають значення для кримінального провадження.
Скаргу сторони захисту, подану в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, - долучити до матеріалів кримінального провадження та надати оцінку висловленим у ній доводам у ході судового розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 07 червня 2022 року о 15.45 год.

Суддя ОСОБА_14