Номер провадження: 11-сс/813/1087/22
Справа № 523/8054/22, 1-кс/523/1895/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04 серпня 2022 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 25 липня 2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000044, внесеного до ЄРДР 01.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 25 липня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000044, внесеного до ЄРДР 01.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвалу суду є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню.

Мотиви апеляційного суду.
Дослідивши апеляційну скаргу та додатки до неї, доходжу висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , підлягає поверненню особі, яка її подала з наступних підстав.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Ухвала про арешт майна або відмову у ньому відповідно до п. 1 ч. 1 статті 309 КПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 393 КПК України визначено перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу.

Так, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, п. 3 ч. 7 ст. 173 КПК визначено, що підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Тобто, зазначена норма вказує на те, що майно, на яке накладено арешт, має належати особі, або перебувати у її володінні.

Натомість, як зазначає адвокат ОСОБА_3 , апеляційна скарга подана в інтересах власника майна, що підтверджується даними технічного паспорту на автомобіль, однак до неї додані: копія ухвали; примірник апеляційної скарги для прокурора; копія відповіді на адвокатській запит; ордер, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Водночас, будь-які документи на підтвердження того, ОСОБА_4 є власником арештованого майна вилученого у ході огляду від 22.07.2022 року: автомобіль Kia Optima, р/н НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , ключ від зазначеного автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , до апеляційної скарги не додані.

За таких обставин, суддя-доповідач вважає, що на момент надходження апеляційної скарги, відсутності додані документи, які підтверджують статус ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні, зокрема на підтвердження права власності, володіння, користування, розпорядження арештованого майна, не встановлено чи є дана особа, такою, що має право на подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

За таких обставин, з огляду на те, що на момент надходження апеляційної скарги за відсутності доданих документів, які підтверджують право власності на арештоване майно, приходжу до висновку, що адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , не є особою, яка має право на подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді.

При цьому, суддя-доповідач наголошує, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України, представник у випадку усунення допущених порушень, має право повторно, в порядку Глави 31 КПК України, звернутися до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 24, 64-2, 173, 370, 393, 395, 399, 404, 405, 419, 422, 532 КПК України, суддя - доповідач,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 25 липня 2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000044, внесеного до ЄРДР 01.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, повернути апелянту.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма додатками до неї невідкладно надіслати апелянту.

Роз`яснити апелянту, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2