У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки, клопотання прокурора заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури про застосування до обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білики Кобеляцького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, кандидата наук державного управління, працюючого на посаді Кобеляцького міського голови, розлученого, не судимого,

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000055 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України,

Встановив:

У провадженні Кобеляцького районного суду Полтавської області перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Заступник керівника Решетилівської окружної прокуратури звернувся до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченого в справі ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. В клопотанні прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України. Під час досудового розслідування ОСОБА_4 систематично ухилявся від слідства: не з`являвся на виклики, що свідчить про наявність ризику ухилення від суду. Крім цього, ухв алою слідчого судді відносно ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у виді особистого зобовязання із забороною спілкування з особами, визначеними слідчим чи прокурором, однак покладений обов`язок не можливо виконати, так як свідки по справі є працівниками Кобеляцької міської ради та є підпорядкованими ОСОБА_9 як міському голові. Також, ОСОБА_4 було допущено безпідставне затягування із ознайомленням із матеріалами справи. Вказане, на думку прокурора, свідчить про наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти переліченим ризикам, а тому прокурор прохає суд обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримувати від спілкування із іншими учасниками кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурори ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали клопотання і прохали його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, суд дійшов до таких висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, а саме за вчинення умисних дій, які виразились у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, яке спричинило тяжкі наслідки, а також у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Частинами 1, 2 ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) пере- ховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) не- законно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Судом установлено, що на цей час обвинувалньий акт перебуває на розгляду суду. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 була предметом розгляду слідчого судді ( а.с.92-95).

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання обвинуваченого винуватим чи невинуватим у вчиненні злочинів. Розгляд судового провадження наразі по суті не розпочато, докази сторін судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд вважає, що на цей час прокурором доведено ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Так, із реєстру матеріалів досудового розслідування убачається, що під час досудового розслідування допитані свідки.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є міським головою Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області. Допитані під час досудового розслідування свідки на цей час також працюють в Кобеляцькій міській раді Полтавського району Полтавської області, тому ризик впливу на цих осіб існує. Крім цього, оскільки обвинувачений на цей час займає посаду міського голови та обвинувачується у вчиненні умисних службових злочинів, учинених під час перебування на цій же посаді, суд вважає, що ризик перешкоджання кримінальному провадженню також існує.

При вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу суд також ураховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, у тому числі тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням викладеного та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід.

При цьому суд не приймає до уваги доводи прокурора стосовно того, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування систематично ухилявся від слідства: не з`являвся на виклики, допускав безпідставне затягування із ознайомленням з матеріалами справи, оскільки слідчим суддею під час досудового розслідування вирішувалось питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному, термі дії якого закінчився і прокурором не ставилось питання щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий чи накладення грошового стягнення. На цей час справа перебуває в суді та обвинувачений не допускав неявок до суду.

Судом також не встановлено, що ОСОБА_4 безпідставно затягував час із ознайомленням з матеріалами справи. Крім цього, питання щодо строків ознайомлення із матеріалами справи вирішувалось слідчим суддею і не може свідчити про наявність ризиків, передбачених КПК України, які б були підставою для обрання запобіжного заходу.

При вирішенні питання щодо виду запобіжного заходу, який доцільно обрати обвинуваченому, суд також враховує стан здоров`я ОСОБА_4 , який на цей час є незадовільним і таким, що може потребувати надання медичної допомоги в незапланований час.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно вплинути на свідків, понятих, експертів, у цьому кримінальному провадженні та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином достатнім є обрання найбільш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України у виді особистого зобов`язання.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення (обвинувачений раніше до відповідальності не притягувався, неявок до суду не допускав) суд вважає, що на цей час для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім покладення таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, як: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, понятими, експертами у вказаному кримінальному провадженні, перелік яких зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

Керуючись статтями 176-179, 184, 193-196, 314, 316 КПК України, суд,

Постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Решетилівської окружної прокуратури про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білики Кобеляцького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , строком на два місяці, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, понятими, експертами у вказаному кримінальному провадженні, перелік яких зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

ОСОБА_4 роз`яснюється, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення у розмірах, передбачених ч. 2 ст. 179 КПК України.

Після закінчення строку, на який на обвинуваченого ОСОБА_4 покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за строками та виконанням ухвали суду в частині застосо- ваного запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків - доручити прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя