Справа№ 953/4108/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2022 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.04.2022 за №0000843 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0000843 від 23.04.2022, затверджений прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 разом з угодою про визнання винуватості від 18.07.2022, укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 .

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він вчинив кримінальне правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку за наступних обставин.

У невстановлений період часу, але не пізніше 16.03.2022 у громадянина України ОСОБА_5 , який перебував за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, виправдовування, визнання, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію з боку Російської Федерації проти України та інших представників збройних формувань Російської Федерації.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади РФ, всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України.

24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.

Так, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, в невстановлений період часу але не пізніше 16.03.2022, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , використовуючи власну комп`ютерну техніку та телефон віднаходив у мережі «Інтернет» матеріали, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, та як наслідок тимчасову окупацію територій України, а також глорифікація дій осіб, які причетні до вказаної збройної агресії.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 у вказаний період часу з використанням власної сторінки під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на відеохостингу «Youtube», викладав відеозаписи, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, та як наслідок тимчасову окупацію територій України, а також глорифікація дій осіб, які причетні до вказаної збройної агресії, у зв`язку з чим вони стали доступні для ознайомлення та перегляду невизначеній кількості людей, чим здійснив поширення раніше вказаних матеріалів.

15.07.2022 в рамках здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, було отримано висновок спеціаліста від 15.07.2022 № 01/10-273, згідно якого, матеріали та публікації, які відображені у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_4 », міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію з боку Російської Федерації проти України у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації та представників підконтрольованих Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, тобто у поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, виправдовування, визнання, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію з боку Російської Федерації проти України та інших представників збройних формувань Російської Федерації.

Під час досудового розслідування 18.07.2022 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби обласної прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч.2 ст.436-2 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі, викладеному в обвинувальному акті у судовому провадженні.

Укладення даної угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст.436-2 КК України, з урахуванням вимог ст.69-1 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації майна, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнення від відбування основного (позбавлення волі) покарання з визначенням судом тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.07.2022 між прокурором і ним, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид та міру покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 вважає, що угода про визнання винуватості відповідає інтересам її підзахисного, підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, наслідки укладення та затвердження угоди визначені ч. 2 ст. 473 КПК України зрозумілі, просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, враховано обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , а саме наявність щирого каяття та активне сприяння розкриттю злочину, у зв`язку з чим вважає, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, зрозумілі, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши пояснення обвинуваченого, позицію сторони захисту та обвинувачення, проаналізувавши надані матеріали, прийшов до наступного висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст.468, п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні, в тому числі щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.436-2 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Згідно зі ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби обласної прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , захисником адвокатом ОСОБА_4 , відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З огляду на зазначене, враховуючи позицію сторін, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив дії, які полягають у поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, виправдовування, визнання, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію з боку Російської Федерації проти України та інших представників збройних формувань Російської Федерації та підлягають кваліфікації за ч.2 ст.436-2 КК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.100, 373-374, 474-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18.07.2022, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно з п.п.1,2 ч.1 та п. 2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їм про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 29.08.2022.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м.Харкова до суду апеляційної інстанції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1