Справа № 308/6456/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2022 року м. Ужгород
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області від 18.05.2022 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.07.2022 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів мотивуючи його вказує на наявність обґрунтованої підозри та те, що наявні ризики, передбачені ч. 1ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину, може незаконно впливати на потерпілих, свідків шляхом їх підкупу або залякування; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також існує ризик його протиправної поведінки.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 щодо застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою заперечив та просив застосувати до нього інший більш м`який запобіжний захід, зокрема у виді домашнього арешту, оскільки вважає клопотання прокурора необґрунтованим щодо неможливості забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків при застосування до нього менш суворого запобіжного заходу.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1ст. 177 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний з урахуванням його особи, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, постійного місця проживання не має, не одружений, раніше судимий, його майновий стан є незадовільним, стан його здоров`я не перешкоджає триманню його під вартою, законні джерела існування в нього відсутні, що свідчить про відсутність тісних соціальних зв`язків, тому існують ризики того, що такий може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, беручи до уваги, що свідки та потерпілий у судом ще не були допитані, а в силу вимог ч. 4 ст. 95, ст. 224, 225 КПК України, Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Таким чином, суд приходить до переконання про існування також ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості обвинуваченого, перебуваючи на волі, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни та дачі їх показів на користь обвинуваченого.
Судом встановлено, що зазначені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Таким чином, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, останній раніше судимий, вичинив новий умисний злочин, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, тому суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:
1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст.176-178,331,369-372 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, без постійного місця проживання, раніше судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на перід судового розгляду, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, а саме до 30 серпня 2022 року включно.
Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України в розмірі 60 ( шістьдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 148860, 00 грн.
Роз`яснити, що обвинувачений ОСОБА_4 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 07.07.2022 року об 11 год. 25 хв.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1