Провадження № 1-кс/522/2293/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , про скасування повідомлення про підозру, у рамках кримінального провадження № 0001284 від 09.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшла скарга захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , в якій останній просить: 1) скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 24.12.2021 року; 2) поновити порушені права ОСОБА_4 шляхом скасування арешту майна накладеного ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.12.2021 року та від 06.01.2022 року, а також скасування запобіжного заходу, застосованого ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2022 року;3) зобов`язати уповноважену особу Приморської окружної прокуратури м. Одеси та/або відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області невідкладно повернути ОСОБА_4 всі арештовані речі ухвалою слідчого судді Приморського районною суду м. Одеси від 06.01.2022 року.
Скарга обґрунтована тим, що не зважаючи на те, що досудове розслідування було зупинено, за версією слідства24.12.2021 року було оголошено підозру ОСОБА_4 шляхом направлення підозри поштою на адресу за якою остання не зареєстрована та фактично не проживає.
Ані слідчим ані прокурором не вживалось будь-яких заходів, щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , що є прямим обов`язком сторони обвинувачення перед врученням підозри шляхом вручення повідомлень відповідно до КПК України. Відповідно до доданих матеріалів повідомлення про підозру та три повістки про виклик, які датовані 24.12.2021 року були одночасно направлені поштою на зовсім іншу адресу, ніж фактично встановлене слідством.
Скаржник указує на те, що єдиними доказами начебто вчиненого ОСОБА_4 інкримінованого злочину є Протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_5 від 07.12.2021 року, Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.12.2021 року, Протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 від 07.12.2021 року, Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.12.2021 року, Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.12.2021 року та Протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 13.12.2021 року. Проте зазначені докази отримані слідством в порядку не передбаченому КПК України, зокрема ст. 228 КПК України.
Про оскаржувану підозру ОСОБА_4 дізналась 03.03.2022 року під час її затримання та обрання міри запобіжного заходу, проте останній підозра так і не вручалась.
У змісті повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, підтверджені доказами, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи. А матеріали досудового розслідування не містять будь-яких обставин та доказів, щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину.
Також у своїй скарзі адвокат зазначає про порушення порядку вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 та вважає, що сама подія вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 не відбулася. Наведені обставини та порушення допущені органом досудового розслідування у своїй сукупності тягнуть за собою підстави для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 ..
В судове засідання захисник адвокат ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явились. Матеріали справи містять заяву захисника адвоката ОСОБА_3 про розгляд скарги за відсутності сторони захисту.
Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні доводи скарги не визнала, проти її задоволення заперечувала, вважала оскаржуване повідомлення про підозру обґрунтованим та таким, що в повній мірі відповідає вимогам ст. ст. 276 - 278 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області під процесуальним керівництвом Приморської окружної прокуратури міста Одеси проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001284 від 09.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
ОСОБА_4 було оголошено підозру шляхом направлення повідомлення про підозру з пам`яткою про права та обов`язки підозрюваного засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_1 .
Згідно наявної в матеріалах кримінального провадження копії паспорту зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_4 є АДРЕСА_2 .
Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Праву підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.
Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.
Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.
Загальний порядок повідомлення про підозру передбачений главою 22 КПК України, яка має назву «Повідомлення про підозру» та складається з таких статей: «Випадки повідомлення про підозру» (стаття 276); «Зміст письмового повідомлення про підозру» (стаття 277); «Вручення письмового повідомлення про підозру» (стаття 278). Отже, саме така побудова глави дає підстави зробити висновок, що законодавець пов`язує процесуальну діяльність із повідомлення про підозру з сукупністю процесуальних дій слідчого та/або прокурора, зміст яких полягає у встановленні юридичних і фактичних підстав для повідомлення про підозру (стаття 276 КПК), складанні письмового процесуального документа (повідомлення про підозру) (стаття 277 КПК) та його врученні особі (стаття 278 КПК).
Так, згідно з ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити, зокрема, такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення (п. 1 абз. 2 ч. 1); підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення (п. 8 абз. 2 ч. 1). Отже, ст. 277 КПК України регламентує, що в обох випадках ідеться про одну й ту саму особу прокурора. Більше того, за структурою повідомлення про підозру, визначеною в Кодексі й навіть розбитою на пункти, підпис прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, ставиться після роз`яснення прав підозрюваного (п. 7 абз. 2 ч. 1). Тому роз`ясняти права підозрюваного має виключно прокурор, який прийняв процесуальне рішення, - склав, тобто безпосередньо здійснив, повідомлення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Ст. 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.
Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст. 278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.
Аналізуючи вище викладені норми закону, слід дійти висновку, що процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення, що в свою чергу, вручається у день складення повідомлення про підозру. Саме із цим моментом процесуальний закон пов`язується набуття особою відповідних процесуальних прав після їх роз`яснення слідчим, прокурором.
Як вбачається із матеріалів провадження повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 складене 24.12.2021 року слідчим слідчого відділення відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 та погоджено із прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 ..
Так, відповідно до змісту ч. ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
При цьому, ключовим є те, що особа отримує таке повідомлення під розписку.
Слід зазначити, що положенням норм статтей 276, 277, 278 КПК України не вичерпують зміст діяльності під час повідомлення особі про підозру, бо системне тлумачення норм КПК вказує також на те, що, крім названих дій, під час процесуальної діяльності, пов`язаної зі здійсненням повідомлення про підозру, слідчий та/або прокурор зобов`язані встановити точне місцезнаходження особи і саму особу, якій має бути вручено повідомлення про підозру; роз`яснити права підозрюваному, що є невід`ємним обов`язковим етапом процедури повідомлення про підозру. Причому на прохання підозрюваного після повідомлення про його права слідчий, прокурор зобов`язані детально роз`яснити кожне із вказаних прав (частини друга, третя статті 276 КПК).
В порушення вищевказаних правил статтей 276, 277, 278 КПК України матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що органом досудового розслідування було вжито заходи з метою встановлення точного місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_4 ..
Як зазначалось вище, ОСОБА_4 було оголошено підозру шляхом направлення повідомлення про підозру з пам`яткою про права та обов`язки підозрюваного засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_1 .
Між тим, згідно наявної в матеріалах кримінального провадження копії паспорту зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_4 є АДРЕСА_2 .
Слідчому судді не надано достатніх, беззаперечних доказів, які підтвердили б, що повідомлення про підозру було отримано саме ОСОБА_4 чи то особою, яка має право на отримання такого поштового відправлення.
Отже, органом досудового розслідування письмове повідомлення про підозру не було вручено у встановлений кримінально процесуальним кодексом строк, за адресою місця проживання ОСОБА_4 ..
Слідчий суддя також звертає увагу на те, що згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви по справі, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного (обвинуваченого).
Отже доводи скарги щодо порушення органом досудового розслідування порядку повідомлення про підозру ОСОБА_4 є обґрунтованими.
Інші доводи скарги слідчий суддя вважає такими, які на увагу не заслуговують.
Зважаючи на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України від 24.12.2021 рокуяк не здійсненого в порядку та на умовах, визначених КПК України.
За приписами ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Вбачаючи вищевикладені приписи ст. 307 КПК України необхідно відмовити у задоволенні інших вимог скарги захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , а саме щодо скасування арешту майна, повернення такого майна, скасування запобіжного заходу, оскільки слідчий суддя позбавлений можливості щодо вирішення вказаних питань за результатами розгляду скарги поданої в порядку ст. 303 КПК України.
Отже, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги, а саме в частині скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 .. У іншій частині у задоволенні скарги необхідно відмовити, за вищевказаного обґрунтування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 111 - 112, 276 - 278, 303, 305 307, 309, 372, 376 КПК України,
УХВАЛИВ:

Скаргу захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , про скасування повідомлення про підозру, у рамках кримінального провадження № 0001284 від 09.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити частково.
Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 24.12.2021 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, у рамках кримінального провадження № 0001284 від 09.07.2020 року.
У задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: