Справа № 455/1935/21
Провадження № 1-кп/455/133/2022
ВИРОК
Іменем України
17 березня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000348 від 30.08.2021 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, судимості не має, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю: сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 30.08.2021 року, близько 02:00 години, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом злому дверних замків, проник в салон автомобіля марки «Фіат Дукато», білого кольору, реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_5 , та який був припаркований на відстані, приблизно 200 м, від житлового будинку, шо в АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав автомагнітофон, торговельної марки «Sоnу СDХ-МР40», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи - 343,33 гривні, після чого відчинив капот та викрав автомобільну акумуляторну батарею в корпусі сірого кольору, торговельної марки «ZUBR-Premium», ємністю акумулятора-105 Ампер, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи - 1433,33 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, на вказану суму.

Крім цього, 30.08.2021 року, близько 02:20 години ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом злому дверних замків проник в салон автомобіля, марки «Вольксваген Пасат», білого кольору, реєстраційні номерні знаки Республіки Польща НОМЕР_2 , який належить громадянину ОСОБА_5 та який був припаркований на відстані приблизно 200 м, від житлового будинку, що в АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав автомагнітофон, торговельної марки «Ріоnеег 50Wх4», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи 326,66 гривень, після чого відчинив капот та викрав автомобільну акумуляторну батарею в корпусі чорного кольору, торговельної марки «Епеrgу ВОХ», типу «6СТ-74-А3», ємністю акумулятора 74 Ампер, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи 850,00 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоду, на вказану суму. В загальному потерпілому заподіяно матеріальну шкоду на суму 2953,32 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, надав пояснення, аналогічні, викладеним обставинам в обвинувальному акті, додатково пояснив, що 30.08.2021 року, близько 02:00 години, йшов з клубу в с.Стар`ява. Побачивши автомобіль, марки «Фіат Дукато», він дошкою розбив замки та з середини автомобіля викрав автомагнітофон та акумулятор, які відніс приблизно за 200 м та сховав біля стовпа. Пізніше, він підійшов до автомобіля, марки «Вольксваген Пасат», і також викрав з нього автомагнітофон та акумулятор, які сховав біля того самого стовпа. Додав, що мав намір викрасти цінні речі з автомобілів, їх сховати, а згодом повернутися за викраденим. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати та визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів, про що подав письмову заяву. Також додав, що в подальшому має намір відшкодувати збитки потерпілому.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо міри покарання обвинуваченому, покладався на думку суду. Додатково пояснив, що шкода, завдана йому ОСОБА_3 на даний час йому не відшкодована повністю, викрадене обвинувачений повернув.
З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінальних правопорушень (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище. Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, в психіатричному чи наркологічному кабінетах не перебуває.
Заявлені стороною обвинувачення щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки завдана шкода потерпілому повністю не відшкодована, та і розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки. Аналогічний висновок вказаний і у постанові Верховного Суду від 10.06.2020 року по справі №149/1596/16-к.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналізуючи вимоги ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також винного.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.
А тому, при таких обставинах, враховуючи розмір викраденого, суд вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, у межах, визначених санкції ч.3 ст.185 КК України із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням та з врахуванням вимог ст.76 КК України, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати слід покласти на обвинуваченого згідно вимог ст.124 КПК України.

Клопотання про обрання до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу не подавалося.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік 6 місяців, якщо він протягом призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме:
акумуляторну батарею марки «Zubr Premium» напругою 12 Вольт, ємкістю 105 Ампер/годин, що упаковано в спеціальний пакет Експертної служби МВС України №1930264;
акумуляторну батарею марки «Energy Box, типу «6СТ-74-А3», напругою 12 Вольт, ємкістю 74 Ампер/годин, що упаковано в спеціальний пакет Експертної служби МВС України №1930265;
автомобільну магнітолу марки «Pioneer50Wx4», що упаковано в спеціальний пакет Експертної служби МВС України №3138698;
автомобільну магнітолу марки «Sony CDX-MP40», що упаковано в спеціальний пакет Експертної служби МВС України №3138699, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 , що підтверджується розпискою - вважати повернутими потерпілому.
Судові витрати у справі за проведення, а саме:

судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-21/16184-АВ від 28.09.2021 року в розмірі 1029,72 гривень;

судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-21/16183-АВ від 27.09.2021 року в розмірі 1029,72 гривень;

судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-21/15328-ТВ від 24.09.2021 року в розмірі 858,10 гривень;

судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-21/15326-ТВ від 24.09.2021 року в розмірі 858,10 гривень;

а всього на суму 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять гривні) 64 копійки стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1