Справа № 183/6237/22
№ 1-кс/183/1437/22

У Х В А Л А
07 жовтня 2022 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бондарівка Марківського району Луганської області, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України,-
Так, згідно поданого клопотання, органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, сержант ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.
Проте, сержант ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом,свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.
24 лютого 2022 року сержант ОСОБА_6 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від військової служби.
З цією метою, 24 лютого 2022 року сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, порушив вимоги зазначеного вище законодавства, самовільно залишив місце служби та не прибув в АДРЕСА_2 під час маневру сил та засобів ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Луганської області за маршрутом АДРЕСА_3 , з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану.
Цього ж дня, сержант ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою ухилитись від військової служби, в умовах воєнного стану, не повернувся до місця служби, проводить час та займається справами, не пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби, тобто фактично ухилився від військової служби та вибув у невідомому напрямку.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того що ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Так, підозрюваний ОСОБА_6 на виклики до органу досудового розслідування не з`являється, про реальне місце свого мешкання слідчому та прокурору не повідомляє.
Окрім того, ОСОБА_6 не повідомляє слідчому та прокурору свій особистий номер телефону, за яким з останнім можливо зв`язатись.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 до місця проходження військової служби не з`являвся.
Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в зібраних під час досудового розслідування матеріалах кримінального провадження.
Зокрема, 21 березня 2022 року, 25 серпня 2022 року та 25 вересня 2022 року надавались доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України працівникам внутрішньої та власної безпеки Державної прикордонної служби України спрямовані на встановлення місцезнаходження останнього, однак такі заходи позитивних результатів не дали. У якості свідків допитано співслужбовців підозрюваного, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Повістки про виклик ОСОБА_6 та повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України друкувались на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та газеті «Урядовий кур`єр».
Вручити ОСОБА_6 копії клопотання про обрання запобіжного заходу та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність його застосування не надалось можливим у зв`язку із тим, що місцезнаходження ОСОБА_6 , органу досудового розслідування не відоме.
За таких обставин, досудове розслідування по даному кримінальному провадженню зупинено з метою вжиття вичерпних заходів, спрямованих на встановлення місце перебування підозрюваного, які на даний час позитивного результату не дали.
Слідчий посилається на те, що існують ризики, визначені пунктами 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для звернення до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, процесуальна поведінка підозрюваного свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Задля розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий просить надати йому дозвіл на затримання ОСОБА_6 , затримання з метою приводу для участі у розгляді зазначеного вище клопотання.
В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у спосіб, передбачений нормами КПК України його пред`явлена підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, однак він переховується від органів досудового розслідування, внаслідок чого його було оголошено в розшук. Проведеними заходами не вдалося встановити місце знаходження підозрюваного, тому, на даний час прокурор просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 , з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник в судовому засіданні заперечувала проти заявленого клопотання, посилаючись на відсутність достатніх доказів вчинення ОСОБА_6 злочину, якому попередньо надано кваліфікацію за ч.4 ст. 408 КК України. Також захисник вважає, що встановлення місцезнаходження обвинуваченого можливе після завершення воєнного стану в Україні.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши подані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість поданого клопотання, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено доведеним, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою приводу.
З показань свідків, матеріалів службового розслдування вбачається наявність підстав для обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.
02 вересня 2022 року, з дотриманням вимог КПК України було винесено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.
Також, слідчий суддя вважає доведеними вказані прокурором ризики, передбачений п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зазначені обставини, у своїй сукупності, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому клопотання слідчого в цій частині є доведеним. Так само суду доведена наявність існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_6 має можливість продовжити вчинювати інші кримінальні правопорушення.
Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що існують обставини, зазначені у п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України, що має важливе значення для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:
1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;
2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;
2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;
3) відкликання ухвали прокурором.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 177, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 , задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу зупинити до моменту виконання цієї ухвали в частині приводу підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Луганської Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері обєднаних сил ОСОБА_11 .
Ухвала діє до 07 квітня 2023 року включно та втрачає законну силу 08 квітня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1 .