Справа № 496/2392/22
Провадження № 1-кп/496/448/22
У Х В А Л А

19 серпня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка Одеської області клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.
До суду надійшло клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, мотивоване тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які встановленні під час досудового розслідування кримінального провадження та у суді, продовжують існувати, тому єдиним запобіжним заходом, якій зможе гарантувати запобігання усім ризикам є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , при цьому прокурор посилався на обставини викладені у письмовому клопотанні про продовження строку.
Потерпілі до судового засідання не з`явилися, однак надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.
Захисник обвинуваченого до судового засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду клопотання прокурора у відсутність захисника та зазначив про те, що від адвоката ОСОБА_5 він відмовляється, захисник за рахунок держави йому не потрібен, так як його родичами буде залучений інший захисник, також заперечував проти вказаного клопотання прокурора та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики, на які посилається прокурор, не доведені, жодних намірів скриватися від суду або вчиняти інший злочин або впливати на свідків та потерпілих у нього не має.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року Про введення воєнного стану в Україні затвердженого законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку із агресією Російської Федерації проти України на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан строком на 30 діб, який згодом продовжено.
Як вбачається з листа Верховного Суду №2/0/2-22 від 03.03.2022 року щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі учасників кримінального провадження (обвинуваченого, захисника, прокурора).
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, при цьому суд приймає до уваги те, що 24 лютого 2022 року, Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який згодом був продовжений. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", а також те, що обвинувачений у судовому засіданні не заперечував проти розгляду клопотання прокурора у відсутність захисника.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, дослідивши клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов до наступного висновку.
За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Європейським судом з прав людини визнано виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд, погоджується з доводами прокурора про те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які встановленні під час досудового розслідування кримінального провадження та у суді, продовжують існувати, оскільки зважаючи на обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину, тяжкість покарання, є об`єктивні підстави вважати, що до теперішнього часу продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім того, зважаючи на те, що остаточне рішення по справі відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не прийнято та на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження триває, свідки підлягають безпосередньому допиту судом, тому суд вважає, що в даному випадку існує ризик можливого незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків.
Також, в зазначеному кримінальному провадженні існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні злочинів, один із яких класифікується як особливо тяжкий і передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, з метою ухилення від кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду.
Також суд погоджується з доводами прокурора про те, що наявний ризик, можливого вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.
Наведене виправдовує необхідність продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та дають суду можливість дійти висновку про обґрунтованість наявності у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Вказане також узгоджується з правовою позицією Одеського апеляційного суду, яка знайшла своє відображення в ухвалі суду від 18.07.2022 року під час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 29.06.2022 року про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 07.08.2022 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, також суд приймає до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, не маючого судимості в силу ст. 89 КК України, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце реєстрації, також суд враховує тяжкість інкримінованого йому злочину та приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також враховує те, що він свою вину визнає частково, а також з метою уникнення ризиків того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, вчинить інше кримінальне правопорушення, а також з метою недопущення незаконно впливати на свідків, потерпілих, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Щодо усного клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, при цьому обвинувачений зазначив щодо недоведеності прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то суд приймає до уваги вказані обставини, разом з тим, враховує ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати на теперішній час, тому підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу на теперішній час - не має.
Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, на теперішній час, не встановив.
Тому суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню. В свою чергу усне клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, не підлягає задоволенню, так як не вмотивоване та заявлено в супереч вимогам КПК України.
При цьому також необхідно зауважити, що суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості, та не ставить ціллю передбачити можливепокарання за інкриміноване обвинуваченому діяння.
Щодо визначення розміру застави, суд дійшов наступного.
Відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину із застосуванням насильства, суд вважає недоцільним визначати йому розмір застави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 371, 372, 376, 392, 394, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 19.08.2022 року до 17.10.2022 року включно в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Апеляційна скарга подається на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 24.08.2022 року.