Справа № 445/594/22
Провадження № 1-кс/445/289/22
УХВАЛА

09 червня 2022 року слідчий суддя Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області клопотання слідчого СВ Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150 від 16.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Золочівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000150, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 12 травня 2022 року близько 12:00 годин, в період дії воєнного стану в Україні, який введено згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, а також указу Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, перебуваючи по АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та корисливою метою, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не стежить, викрав садово-будівельні тачки із металу сірого та зеленого кольорів торгівельної марки «FORTE», власником яких є ОСОБА_7 . В подальшому, даними садово-будівельними тачками ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1250 (одна тисяча п`ятдесят) гривень 00 копійок.

01 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_5 визнав повністю та розповів про обставини скоєння ним кримінального правопорушення.

Слідчий вказує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 16.05.2022, протоколом огляду місця події від 16.05.2022 та додатками до нього, протоколом огляду предмета від 16.05.2022, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 17.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.05.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.05.2022, протоколом пред`явлення речей для впізнання від 27.05.2022 та додатками до нього, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 02.06.2022 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Також, слідчий посилається на те, що Існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що підозрюваний не має постійного місця праці, не має на утриманні дітей чи інших членів сім`ї, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного ухилятись від органу досудового розслідування та в подальшому суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Оскільки суворість покарання за кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі може бути визнане підозрюваним більш небезпечним ніж переховування та втеча.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілого показання яких мають важливе значення для доведення винуватості підозрюваного під час судового розгляду, так як на даний час судом свідків та потерпілого не допитано у судовому засіданні. Підозрюваний ОСОБА_5 безпосередньо знайомий із свідками та потерпілим по даному провадженні, йому відоме їх місце проживання та перебування даних осіб. Тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може впливати на свідків та потерпілого шляхом психологічного або фізичного насильства, прохань, підкупу тощо.

Існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується Вимогою від 16.05.2022 року. Окрім того, ОСОБА_5 згідно довідки від 28.01.2022 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 20 січня 2022 року з невідбутим терміном покарання 6 місяців 9 днів. Вказане вище свідчить про те, що він схильний до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень.
Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили таке задоволити.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо клопотання слідчого заперечив, просив застосувати більш м`який вид запобіжного заходу - домашній арешт.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку адвоката.
Перевіривши надані матеріали клопотання, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно положень ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини (ст. 178 КПК України).
Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до положень п.5 ч.1 ст.176 КПК України є тримання під вартою.
Положеннями ст.183 КПК України вбачається, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що 16.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України та відкрито кримінальне провадження № 0000150.
01 червня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити , чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає, що наявна обґрунтована підозра про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування, враховує ступінь їх тяжкості та наявність ризиків, передбачених положеннями ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у кримінальному провадженні.
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Так, згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Загальне правило в практиці ЄСПЛ особа, обвинувачена в правопорушенні, завжди має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе „відповідних і достатніх підстав для тримання цієї особи під вартою. Тобто саме держава в особі слідчого чи прокурора, які звертаються з клопотанням до суду, має довести необхідність тримання під вартою конкретної особи. Натомість суд вирішує питання про те, чи є достатні підстави тримати особу під вартою на основі принципу змагальності, та повинен обов`язково виходити з презумпції на користь свободи.
Будь-яке позбавлення волі має узгоджуватися з метою захисту особи від свавілля (рішення в справі „Вітольд Литва проти Польщі). У практиці ЄСПЛ поняття „свавілля для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції має більш широке значення, ніж просто недотримання національного законодавства. ЄСПЛ зауважує, що позбавлення волі може бути законним з точки зору внутрішнього права, проте свавільним у розумінні Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення в справах „Креанге проти Румунії, „А. та інші проти Сполученого Королівства).
Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч.1ст.181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч.5 ст.194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.
У відповідності до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вирішуючи питання щодо взяття під варту підозрюваного слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання. Також слідчий суддя зазначає, що слідчим не доведено неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу відносно підозрюваного, а також те, що стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків під час досудового розслідування. Оцінивши в сукупності вказані обставини, враховуючи вищенаведене суд вважає, що є підстави для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а тому йому слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту і забороною покидати житло у певний період доби.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ст.2, 7-9, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193, 194-196, 208, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання слідчого СВ Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби з 09 червня 2022 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- не залишати місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого судді, прокурора, слідчого;
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді на визначений ними час;
- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (у разі наявності або виготовлення), інші документи, що дають право на виїзд за межі України;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали становить два місяці з моменту обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 29 липня 2022 року включно.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.
Виконання ухвали покласти на працівників Золочівського ВП ГУНП у Львівській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Золочівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .
Скерувати ухвалу для виконання.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1