Провадження № 1-кс/761/8654/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт на майна у кримінальному провадженні № 0002113, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт на майна у кримінальному провадженні № 0002113, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що Шевченківським УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002113 від 07.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.08.2022 у ОСОБА_4 , та у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна під час дії воєнного стану на території України за попередньою змовою групою осіб.

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану на території України, діючи спільно з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, та усвідомлюючи протиправний характер своєї діяльності та настання тяжких наслідків 07.08.2022 о 04 год. 01 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить їм у вчиненні кримінального правопорушення, взявши цеглу, розбили скло вхідних дверей приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після чого ОСОБА_4 залишившись біля входу вищевказаного магазину спостерігав, щоб ніхто із сторонніх осіб не завадив останнім вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, в той час ОСОБА_5 зайшовши до приміщення вищевказаного магазину із каси викрав грошові кошти у розмірі 313 грн. монетами, 8 грн. купюрами, планшет марки «Samsung» вартістю 8500 грн., після чого вийшов із приміщення вищевказаного магазину.

Продовжуючи свій злочинний умисел 07.08.2022 о 04 год. 12 хв ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 повторно проникли до приміщення магазину «Сімейна» пекарня», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зі стелажів викрали хлібобулочні вироби, а саме: «Пиріг тертий з вишнею» у кількості двох штук загальною вартістю 63 грн., 00 коп., «Пиріг тертий із смородиною» у кількості 4 шт. вартістю 160 грн., морозиво «Стоп-наркотик» у кількості 3 шт., загальною вартістю 93 грн., морозиво «Моно пломбір в шоколаді» у кількості 2 шт., загальною вартістю 63 грн., морозиво «Моно-пломбір» у кількості 1 шт., загальною вартістю 23 грн., морозиво «Люба-буба» у кількості 1 шт. загальною вартістю 23 грн., поклавши викрадений товар у сумку чорного кольору.

Після чого з ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 з викраденим майном, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись частиною викраденого майна на власний розсуд, в подальшому 07.08.2022 о 04:48 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було затримано працівниками охоронної фірми «Венбест» АДРЕСА_1 разом із частиною викраденого майна.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 заподіяли ТОВ «Сімейна пекарня» матеріальної шкоди у розмірі 9 246 грн.

07.08.2022 згідно протоколу затримання особи, в порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , у громадянина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено та вилучено:

- грошові кошти загальною сумою 313 грн монетами, та 8 грн. у вигляді купюр, та поміщено до спец. пакету KIV 1104379;

- планшет Samsung Galaxy Tab A серійний номер SM-T510(RS2n70746YP), сірого кольору, який поміщено до сейф-пакету KIV4123183;

- продукти харчування, а саме: булочки у кількості 6 штук, та пачки морозива у кількості 7 штук, які поміщено до спец. пакету EXP 0439631;

- рюкзак чорного кольору, який поміщено до спец. пакету EXP 439632.

Вказані речі є тимчасово вилученим майном та мають значення речових доказів, а тому з метою їх збереження та запобігання, подальшого відчуження, знищення, та подальшого призначення експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.
З огляду на це 07.08.2022, на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України, слідчим СВ Шевченківського управління поліції ГУНП у місіті Києві винесено постанову про визнання речовим доказом.

У судове засідання прокурор не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Проте надісла заяву, відповідно до якої просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.
Володілець майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату та час судового засідання.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, Шевченківським УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002113 від 07.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Звернення слідчого з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
Постановою старшого слідчого Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні від 07.08.2022 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Разом з цим, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).
Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить слідчий.
Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 07.08.2022, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.
Однак, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на продукти харчування, а саме: булочки у кількості 6 штук, та пачки морозива у кількості 7 штук, які поміщено до спец. пакету EXP 0439631.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт на майна у кримінальному провадженні № 0002113, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на вилучене 07.08.2022 майно, а саме:
- грошові кошти загальною сумою 313 грн монетами, та 8 грн. у вигляді купюр, що поміщено до спец. пакету KIV 1104379;

- планшет Samsung Galaxy Tab A серійний номер SM-T510(RS2n70746YP), сірого кольору, що поміщено до сейф-пакету KIV4123183;

- рюкзак чорного кольору, що поміщено до спец. пакету EXP 439632.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1