Єдиний унікальний номер №1-73/2010
Провадження № 1-в/943/36/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2022 року

Буський районний суд Львівської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
начальника центру пробації ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання провідного інспектора Золочівського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_6 про звільнення такого від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку,

встановив:

До Буського районного суду Львівської області надійшло клопотання провідного інспектора Зоолчівського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , за погодженням начальника ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку. Мотивує тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 27.05.2010 Буським районним судом Львівської області за ст. 190 ч. 2 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, постановою Буського районного суду Львівської області від 30.12.2011 замінено несплачену суму штрафу в розмірі 850 гривень покаранням у вигляді 240 годин громадських робіт. Засуджений на облік в Золочівський районний сектор №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області поставлений 01.02.2012. З 05.11.2012 по 25.11.2014 ОСОБА_6 перебував у розшуку. 24.11.2014 року останній був доставлений працівниками поліції до уповноваженого органу з питань пробації, де від нього було відібране пояснення, а також підписку про ознайомлення з порядком відбування покарання у виді громадських робіт, також було роз`яснено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання згідно ч. 1 ст.382 КК У країни. Цього ж дня ОСОБА_6 була винесена та оголошена під розпис постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої встановлено періодичність явки перший та третій вівторок кожного місяця та заведено листок реєстрації. Засуджений ОСОБА_6 відпрацював 12 годин громадських робіт на території Боложинівської сільської ради та зник з місця проживання. Станом на 26.05.2022 засуджений ОСОБА_6 перебуває у розшуку (ОРС № 1800070 від 05.02.2015) місце знаходження його наданий час невідоме. Просить суд вирішити питання про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Начальник Золочівського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 клопотання підтримав повністю, просить задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 підтримала таке клопотання, вбачає доцільність задоволення такого, оскільки минув строк виконання вироку та немає інформації про вчинення засудженим інших кримінальних правопорушень.
Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, судом вживались заходи щодо належного його повідомлення за наявною в матеріалах справи, адресою.
Ураховуючи неявку засудженого, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду клопотання (подання), а тому в силу вимог ч. 5 ст. 539 КПК України його неприбуття в судове засідання за наведених обставин не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку клопотання задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Отже, стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.
Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Окрім того, частиною третьою ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
У частині четвертій ст. 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.
За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:
- закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків;
- не ухилення засудженого від відбування покарання;
- не вчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст. 80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
Так, вироком Буського районного суду Львівської області від 27.05.2010 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баркасове Мукачівського району Львівської області, освіта неповна середня, тимчасово непрацюючого, визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.
Постановою Буського районного суду Львівської області від 30.12.2011 замінено несплачену суму штрафу в розмірі 850 гривень покаранням у вигляді 240 годин громадських робіт.
Засуджений ОСОБА_6 поставлений на облік в Золочівський районний сектор №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області 01.02.2012.
З 05.11.2012 по 25.11.2014 ОСОБА_6 перебував у розшуку (ОРС № 1300160 від 05.11.2012).
24.11.2014 ОСОБА_6 був доставлений працівниками поліції до уповноваженого органу з питань пробації, де від нього було відібране пояснення, а також підписку про ознайомлення з порядком відбування покарання у виді громадських робіт, також роз`яснено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання згідно ч.1 ст.382 КК У країни.
24.11.2014 за вихідним № 10/КВІ/5-16/1500 засуджений ОСОБА_6 отримав направлення в Боложинівську сільську раду Буського району Львівської області, для відбування покарання у виді громадських робіт з 25.11.2014.
Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_6 відпрацював 12 годин громадських робіт та зник з місця проживання, місце знаходження його невідоме.
Станом на 26.05.2022 засуджений ОСОБА_6 перебуває у розшуку (ОРС № 1800070 від 05.02.2015).
Враховуючи викладене вище, строки давності виконання обвинувального вироку минули, в судовому засіданні не доведено та відповідних доказів про те, що ОСОБА_6 умисно ухиляється від виконання обвинувального вироку, не надано. Тому суд не вбачає підстав для зупинення або переривання перебігу давності виконання обвинувального вироку.
Оскільки з дня набрання Судовим рішенням законної сили його не було виконано відповідно до ст. 80 КК України, суд вважає необхідним звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:
Клопотання задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання призначеного вироком Буського районного суду Львівської області від 27 травня 2010 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку.
На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1