ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/5622/19
Провадження № 1-р/210/6/22
У Х В А Л А
іменем України
"17" травня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.,

при секретарі судового засідання Яблочної А. О.

розглянувши заяву начальника установи Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» підполковника внутрішньої служби Олександра Цибулько про роз`яснення ухвали суду від 28 березня 2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді 13.05.2022 року надійшла вищевказана заява, згідно якої заявник клопотав роз`яснити резолютивну частину ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2022 року щодо зарахування у строк відбування покарання строк знаходження обвинуваченого під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі чи один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 380 КПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Крім того, у відповідності до ч. 6 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши письмові матеріали клопотання, доходжу до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Так, з матеріалів справи встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.10.2021 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.12.2021 року вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.10.2021 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КК України залишено без змін.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.10.2021 року набрав законної сили 17.12.2021 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2022 року виправлено описку в резолютивній частині вироку суду від 19.10.2021 року, а саме абзац другий викладено в наступній редакції: «На підставі ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк знаходження обвинуваченого під вартою з моменту затримання, тобто з 17.06.2019 року, до моменту набрання вироком законної сили». Ухвала набрала законної сили 28.03.2022 року.

Згідно з ч.1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд який його ухвалив, за заявою учасників судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Таким чином необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.

При цьому, виходячи зі змісту вказаної норми, роз`ясненню підлягає суть прийнятого рішення, а не мотиви та підстави для його прийняття та порядок його виконання.

Отже, з аналізу вказаної норми вбачається, що роз`ясненню підлягає рішення, яке має виконуватись на даний час та/або в майбутньому. При цьому, змінювати будь-яким чином резолютивну частину рішення суду при його роз`ясненні не дозволяється.

Так, згідно ч. 5 ст. 72 КПК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було зараховано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк тримання особи під вартою як запобіжний захід.

Згідно Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №838-VІІІ, що набрав чинності 24.12.2015 року, його норми застосовуються до всіх осіб, щодо яких на момент набрання ним чинності, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

29 серпня 2018 року Велика палата Верховного Суду висловила правовий висновок згідно якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIIIв силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Тобто, в конкретному випадку строк попереднього ув`язнення ОСОБА_1 тривав з 17.06.2019 року (дата затримання) по дату набрання вироком законної сили.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе заяву задовольнити та роз`яснити ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)», що ОСОБА_1 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року) зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі з 17.06.2019 року по день набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 380 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву начальника установи Державної установи «Софіївська виправна колонія (№45)» підполковника внутрішньої служби Олександра Цибулько про роз`яснення ухвали суду від 28 березня 2022 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Роз`яснити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року) зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі з моменту затримання, тобто з 17.06.2019 року по день набрання вироком законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні при проголошенні цієї ухвали, у той самий строк з дня отримання її копії.

Суддя: В. Є. Сільченко