Єдиний унікальний номер 722/1535/22
Номер провадження 1-в/722/191/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника ДУ
«Сокирянська ВК (№67)» ОСОБА_4
а також засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни Чернівецької області в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, вказуючи, що засуджений не працює, участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймає, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого. Крім цього зазначив, що засуджений на даний відбуває міру кримінального покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину та не досяг необхідного ступеню виправлення передбаченого ст.81 КК України, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не заслуговує. .

Заступник голови спостережної комісії Дністровської РДА ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, натомість звернувся до суду з письмовою заявою провести розгляд справи без його участі. Вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 3 частини 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, засуджений вироком Краматорського міського суду Донецької області від 21.03.2017 року за ст.115 ч.1 КК України та призначено покарання у виді 8-ми років позбавлення волі, з ізоляцією обвинуваченого та поміщення його до кримінально-виконавчої установи закритого типу. На підставі ст.72 ч.5 КК України в строк покарання зараховано ОСОБА_5 попереднє ув`язнення з 04.01.2017 року по 21.03.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18.07.2017 року вищезазначений вирок залишено без змін. На підставі ст.72 ч.5 КК України в строк покарання зараховано ОСОБА_5 попереднє ув`язнення з 04.01.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та зараховано у строк відбування покарання з 21.06.2017 року по 18.07.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому відраховувати з 04.01.2017 року. Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_5 19.07.2024 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 1 рік 8 місяців 24 дні.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 04.01.2017 року. За час перебування в попередніх місцях позбавлення волі неодноразово допускав порушення режиму відбування покарання, за що в двох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у передбаченому законом порядку, жодного разу не заохочувався.
До державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» прибув 10.04.2022 року. По прибуттю до установи та по даний час до будь-яких оплачуваних робіт не залучається. До персоналу установи з приводу працевлаштування не звертався. За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. З метою стимулювання правослухняної поведінки в одному випадку заохочений. Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарань виконує. По відношенню до персоналу установи намагається бути тактовний. Намагається утримувати в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку.
Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує під контролем. Намагається робити для себе належні висновки. Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує, взаємовідносини добрі. Згідно вироку суду має судові витрати, однак виконавчі листи в установі відсутні. Вину у скоєному злочині визнав.
На засіданні комісії установи розглядалося питання щодо застосування до засудженого заохочувальної норми законодавства. За результатами розгляду було прийнято наступні рішення:
-28.07.2020 року відмовлено у застосуванні статті 101 КВК України як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення.
-23.11.2021 року відмовлено у застосуванні статті 82 КК України як особі, яка не довела, що стала на шлях виправлення.
-28.07.2022 року відмовлено у застосуванні статті 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст.81 КК України.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Суд враховує, що засуджений ОСОБА_5 до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався.

Згідно досліджених в судовому засіданні довідки, виданої відділом організації і нормування праці ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» за №511-22 від 18.10.2022 року, засуджений ОСОБА_5 по прибуттю до установи з квітня 2022 року по даний час не працював.
Разом з цим, одним з елементів, необхідних для застосування до засудженого ст.81 КК України, є сумлінна поведінка.

Згідно розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить вивчення особистості засуджених, аналізування стану виконання індивідуальних програм роботи із засудженими та періодичне здійснювання оцінки ступеня виправлення засуджених.

Соціально-виховна та психологічна робота із засудженими здійснюється відповідно до індивідуальних програм, які складаються за результатами медичного обстеження, психодіагностики і психолого-педагогічного вивчення, кримінологічної, кримінально-правової характеристики, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та реалізуються, в тому числі за допомогою програм диференційованого виховного впливу.

Ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Корисна ініціатива засуджених реалізується шляхом їх участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі гуртків за інтересами (прикладної творчості, художньої самодіяльності тощо) та у спортивних секціях, порядок роботи яких затверджується наказом начальника установи.

З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_5 на заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує під контролем, намагається робити для себе належні висновки. Участі в програмах диференційованого виховного впливу на даний час не приймає.

Відповідно до атестаційних листів засудженого, які містяться в матеріалах особової справи, атестаційною комісією визначено оцінку ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 як:

28.07.2020 року відмовлено у застосуванні статті 101 КВК України як особі, яка не довела що стає на шлях виправлення.
-23.11.2021 року відмовлено у застосуванні статті 82 КК України як особі, яка не довела що стала на шлях виправлення.
-28.07.2022 року відмовлено у застосуванні статті 81 КК України як особі, яка не довела свого виправлення.
Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_5 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.
Оцінюючи встановлені обставини в сукупності, суд вважає, що поведінка і ставлення до праці засудженого ОСОБА_5 протягом всього строку відбування покарання та відбування покаранння в ДУ «СВК (№67)» не були сумлінними, зокрема він до суспільно-корисної оплачуваної праці не залучався, на даний час не приймає участі у будь-яких програмах диференційованого виховного впливу, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише під контролем. За таких обставин, процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ "СВК (№67)", думки прокурора, не відповідають відповідному ступеню, що дає підстави для однозначного висновку про унеможливлення у подальшому вчинення ним нових умисних кримінальних правопорушень.
В зв`язку з вищевикладеним, суд погоджується з висновком адміністративної комісії Сокирянської ВК (№67)» щодо визначення ступеня оцінки виправлення засудженого, з огляду на досліджені характеризуючи дані та матеріали особової справи.

Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 своїм ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.6 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: