Номер провадження: 11-кп/813/1042/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 18.02.2022, якою під час судового розгляду кримінального провадження №0004319 від 14.12.2019 відносно:

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 191, ч.ч.1, 2 ст. 366 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.04.2022 включно із визначенням розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції від 18.02.2022 під час розгляду кримінального провадження №0004319 від 14.12.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 191, ч.ч.1, 2 ст. 366 КК України було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу на домашній арешт у нічний період доби та продовжено відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.04.2022, включно з визначенням застави у сумі 2 102 000 гривень.

Мотивуючи зазначене рішення, суд послався на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені багатоепізодних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких, тяжких та особливо тяжких, у вказаному провадженні існують ризики, що обвинувачена зможе продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також судом були враховані доводи сторони захисту відносно стану здоров`я обвинуваченої, однак судом було зазначено, що в матеріалах провадження відсутнє заключення лікарів щодо неможливості перебування її в слідчому ізоляторі.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою з огляду на наступне:
- кримінальне провадження розглядається в суді з грудня 2020, більше півтора року ОСОБА_7 знаходиться під вартою, у справі не вивчено жодного доказу та не допитано жодного свідка;
- стороною обвинувачення ризики не доведені, водночас сама лише тяжкість обвинувачення не може бути підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, водночас ОСОБА_7 має проблеми зі здоров`ям, внаслідок чого неодноразово зверталася до медичної частини, однак дієвих заходів щодо реагування на її тяжкий стан вчинено не було. На даний час за клопотанням сторони захисту проведені комплексні дослідження стану здоров`я у міській клінічній лікарні №10 та в Одеському обласному кардіологічному центрі Одеської обласної ради, відповідно до висновків у обвинуваченої діагностовано вроджена вада серця.
- обвинувачена ОСОБА_7 раніше не судима, має постійне місце проживання;
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 18.02.2022 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.
В судове засідання апеляційного суду учасники судового розгляду не з`явились, були повідомленні належним чином про дату, час та місце судового засідання, жодних клопотань до суду не надавали.
Враховуючи вищевикладене, а також положення ст. 422-1 КПК України щодо строків розгляду зазначеної категорії справ, колегія суддів, на підставі ч. 4 ст. 107 та ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд провести за відсутності учасників судового провадження та фіксацію судового засідання технічними засобами не здійснювати.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Розглядаючи дану справу, зокрема питання про необхідність продовження тримання під вартою ОСОБА_7 апеляційний суд враховує положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що на розгляді в Київському райсуді м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 191, ч.ч.1, 2 ст. 366 КК України.

Виходячи з положень п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і
ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.
При цьому, положення ч. 2 ст. 422-1 КПК України встановлюють, що суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду 1-ої інстанції: 1) ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою; 2) клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді 1-ої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Також, зважаючи на те, що приписами ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності, або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому (-им) запобіжного заходу.
Такі обставини досліджуються безпосередньо судом 1-ої інстанції під час судового провадження та з огляду на перевірені в порядку ст.ст. 89, 94 КПК України докази, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст. 331 КПК України.
Згідно ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п. с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
У п. 33 рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейського Суду з прав людини визначено вказує, що небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки в залежності від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших
релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою. При цьому, необхідно врахувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язку з державою, в якому він переслідувався за законом, і його міжнародні контакти.
Водночас, приписами ст. 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів, які надійшли на адресу апеляційного суду судом першої інстанції розглядалося клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 , водночас як вбачається з оскаржуваної ухвали прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою до суду не подавалося. За таких обставин, апеляційний суд розглядає питання про можливість зміни обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу в межах клопотання захисника.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисника відносно того, що ОСОБА_7 має хронічні хвороби, що підтверджується відповідними доказами доданими до апеляційної скарги, з яких вбачається, що вона має вроджену ваду серця та болі в грудній клітині. Окрім того, як вбачається з матеріалів обвинувачена неодноразово зверталася за медичною допомогою, а її діагноз передбачає постійний нагляд лікаря кардіохірурга та можливе хірургічне втручання.

Окрім того, колегія суддів враховує характер інкримінованих злочинів, вчинення яких не пов`язано із застосуванням насильства, окрім того приймає до уваги, що обвинувачена ОСОБА_7 раніше не судима, має місце проживання, тривалий час утримується під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Водночас, Європейський суд з прав людини у рішенні «Манчіні проти Італії» зробив висновок про те, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
За таких обставин, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченої, характер інкримінованих злочинів та запровадження на території України воєнного стану, апеляційний суд приходить до переконання про те, що на теперішній час запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладанням процесуальних обов`язків, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_7 .

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, ухвала Київського райсуду м. Одеси від 18.02.2022 скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 24, 28, 177, 178, 181, 183, 194, 199, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 18.02.2022, якою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 191, ч.ч.1, 2 ст. 366 КК України, під час судового розгляду кримінального провадження по суті продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою до 18.04.2022 включно з визначенням визначення розміру застави скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 .

Змінити запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_7 строком до 15.05.2022 наступні обов`язки:
-прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Обвинувачену ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - звільнити з під варти та доставити її за місцем застосування домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали апеляційного суду в частині організації цілодобового домашнього арешту покласти на начальника відділення поліції №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4