У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2022 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000092, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000092, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що як встановлено досудовим розслідуванням, у період 2014-2022 років службові особи ПАТ «Комерційний інвестиційний банк», який знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гойди, 10, зловживаючи своїм службовим становищем та використовуючи підроблені документи за попередньою змовою з державним реєстратором Баранинської сільської ради Ужгородського району ОСОБА_5 , незаконно заволоділи майном ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД», а саме деревообробним комплексом (реєстраційний номер нерухомого майна 48) та земельною ділянкою за кадастровим номером :01:007:0005 площею 3,2825 га, які розташовані у с. Розівка, вул. Трудова, 2а, Ужгородського району, за наступних обставин.

30.05.2014 службові особи ПАТ «Комерційний інвестиційний банк», перебуваючи у приміщенні банку за місцем здійснення своєї діяльності у м. Ужгород, вул. Гойди, 10, діючи умисно, з метою втягнення ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» у фінансову залежність та подальшого заволодіння майном ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД», підробили (шляхом проставляння від імені особи, яка займала посаду директора ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД», підпису у вигляді відбитку кліше), додаткову угоду № 2 від 30.05.2014 до договору кредитної лінії № 02-1/3л-32-12 від 05.06.2012, укладеного між ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» та ПАТ «Комерційний інвестиційний банк».

28.08.2014 службові особи ПАТ «Комерційний інвестиційний банк», продовжуючи свою злочинну діяльність та знаходячись за місцем здійснення діяльності банку, діючи умисно, з метою втягнення ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» у фінансову залежність та подальшого заволодіння вищевказаним майном ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД», повторно підробили (шляхом проставляння від імені особи, яка займала посаду директора ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» підпису у вигляді відбитку кліше) додаткову угоду № 3 від 28.08.2014 до договору кредитної лінії № 02-1/3л-32-12 від 05.06.2012, укладеного між ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» та ПАТ «Комерційний інвестиційний банк».

Таким чином, використовуючи підробленні документи, службові особи ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» збільшили заборгованість ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» до договору кредитної лінії № 02-1/3л-32-12 від 05.06.2012.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, службові особи ПАТ «Комерційний інвестиційний банк», діючи за попередньою змовою з державним реєстратором Баранинської сільської ради Ужгородського району ОСОБА_5 , який на підставі підроблених документів про заборгованість ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» перед АТ «Комерційний інвестиційний банк» 03.01.2020 в порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», без відома власника майна ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД», під час дії належним чином оформленої заборони ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» на здійснення будь-яких дій щодо перереєстрації вищевказаного деревообробного комплексу та земельної ділянки, незаконно здійснив їх перереєстрацію за АТ «Комерційний інвестиційний банк».

Внаслідок вказаних злочинних дій завдано матеріальних збитків ТОВ «Р.І.Ф. Паркет ЛТД» на суму вартості деревообробного комплексу та земельної ділянки.

Враховуючи викладене, органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування щодо зловживання службовим становищем посадовими особами ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» за попередньою змовою з державним реєстратором Баранинської сільської ради Ужгородського району ОСОБА_5 щодо перереєстрації вищевказаного деревообробного комплексу та земельної ділянки.

Згідно з відомостями з реєстру речових прав на нерухоме майно деревообробний комплекс, якому присвоєно реєстраційний номер 19598134, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:007:0005 за адресою: Ужгородський район, с. Розівка, вул. Трудова, 2а, та складається з: літ. А адміністративний корпус загальною площею 1603,2 м2; літ. Бб`ббб виробничий цех загальною площею 3149,3 м2; літ. В котельня загальною площею 148,7 м2; літ. Г насосна загальною площею 10,4 м2; літ. Д щитова загальною площею 106,5 м2; літ. Ж склад загальною площею 373,5 м2; літ. З адміністративний корпус загальною площею 171,4 м2; літ. И сторожова загальною площею 10,1 м2; літ. Кк виробничий цех загальною площею 916, 6 м2; літ. Л котельня загальною площею 108,8 м2; літ. М сушильна камера загальною площею 142,8 м2; літ. Н навіс загальною площею 286,38 м2; літ. О сушильна камера загальною площею 442,2 м2; літ. П навіс загальною площею 835,5 м2; літ. Р навіс загальною площею 974,4 м2; літ. С сторожова загальною площею 10,2 м2; літ. Е будівля очисних споруд загальною площею 24,9 м2; № 1-4 огорожа; 1 бетонні мощення.

Орган досудового розслідування ставить клопотання перед слідчим суддею про арешт деревообробного комплексу та земельної ділянки з метою забезпечення збереження речового доказу у незмінному правовому статусі, як земельну ділянку не обтяжену заборонами та іпотеками у власності однієї фізичної особи, без зміни зовнішнього вигляду, щоб запобігти перетворенню та забудові.

Підставою ж застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження є той факт, що органом досудового розслідування встановлено правовий статус деревообробного комплексу та земельної ділянки, а саме зміна власника внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не вжиття заходів щодо організації заборони відчуження земельної ділянки та деревообробного комплексу, на думку слідчого, призведе до їх продажу або ж забудови, що порушить права осіб, які набудуть право власності на земельну ділянку та деревообробний комплекс.

Враховуючи наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, слідчий просить накласти арешт у вигляді заборони на відчуження, користування та розпорядження на деревообробний комплекс, якому присвоєно реєстраційний номер 19598134, та на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0005 за адресою; АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А адміністративний корпус загальною площею 1603,2 м2; літ. Бб`ббб виробничий цех загальною площею 3149,3 м2; літ. В котельня загальною площею 148,7 м2; літ. Г насосна загальною площею 10,4 м2; літ. Д щитова загальною площею 106,5 м2; літ. Ж склад загальною площею 373,5 м2; літ. З адміністративний корпус загальною площею 171,4 м2; літ. И сторожова загальною площею 10,1 м2; літ. Кк виробничий цех загальною площею 916, 6 м2; літ. Л котельня загальною площею 108,8 м2; літ. М сушильна камера загальною площею 142,8 м2; літ. Н навіс загальною площею 286,38 м2; літ. О сушильна камера загальною площею 442,2 м2; літ. П навіс загальною площею 835,5 м2; літ. Р навіс загальною площею 974,4 м2; літ. С сторожова загальною площею 10,2 м2; літ. Е будівля очисних споруд загальною площею 24,9 м2; № 1-4 огорожа; 1 бетонні мощення, що перебувають у власності ПАТ «Комерційний інвестиційний банк», (юридична адреса: м. Ужгород, вул. Гойди, 8), та які є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, зазначивши, що клопотання підтримує повністю.

Представник власника майна у судове засідання не з`явився, однак його неприбуття у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання про арешт майна.

Вивчивши подане клопотання слідчого про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000092 органом досудового розслідування слідчим відділенням відділу поліції № 1 Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України.

Досудове розслідування розпочато на підставі того, що 14.02.2022 до відділу поліції № 1 Ужгородського РП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява про кримінальне правопорушення від директора ТОВ «Р.І.Ф. Партнер ЛТД» ОСОБА_6 щодо протиправного заволодіння майном товариства, всупереч його інтересам, службовими особами, шляхом зловживання службовими особами ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» у період час з 2014 до 2022 року.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

У внесеному клопотанні зазначається, що метою арешту у даному випадку є забезпечення збереження речового доказу у незмінному правовому статусі, як земельну ділянку не обтяжену заборонами та іпотеками у власності однієї фізичної особи, без зміни зовнішнього вигляду, щоб запобігти перетворенню та забудові.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з клопотанням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Вказаних вимог при зверненні до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна не дотримано, а саме, усупереч імперативним вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України клопотання не містить відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, зокрема, не наведено обґрунтування щодо можливості використання майна, що належить арештувати, як доказу в кримінальному провадженні № 0000092, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України.

Не зважаючи на те, що метою арешту майна, як зазначає слідчий, є збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, відповідних доказів того, що органом досудового розслідування вказане майно визнано речовим доказом, слідчому судді не надано.

Крім того, у даному кримінальному провадженні згідно з долученим витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання власником майна, що належить арештувати, є ПАТ «Комерційний інвестиційний банк».

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт.

При цьому згідно з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся саме слідчий, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані та юридичні особи, щодо яких здійснюється провадження, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

Звернення з клопотанням про арешт майна неналежною особою може в подальшому призвести до визнання доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, недопустимими.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що дане клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання прокурором.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000092, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України повернути прокурору Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1