Справа № 367/7455/21
Провадження № 1-кп/367/357/2022
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000736 від 14.07.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

07.03.2021 приблизно о 23 годині 26 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , що виразилося у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою, погрозами застосування фізичного насильства, після чого завдав декілька ударів по тілу потерпілої.
Продовжуючи свої систематичні дії, 25.03.2021 приблизно об 11 годині 08 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , що виразилося у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою, погрозами застосування фізичного насильства, після чого наніс потерпілій декілька ударів кулаками по голові.
Крім того, 24.06.2021 приблизно о 15 годині 20 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , що виразилося у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою, погрозами застосування фізичного насильства та вбивством, після чого схопив останню за волосся та почав тягати по приміщенню.
Також, 06.09.2021 приблизно о 19 годині 00 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , що виразилося у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою, погрозами застосування фізичного насильства, після чого наніс потерпілій удар кулаком по голові.
Окрім цього, 07.09.2021 приблизно о 19 годині 00 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , що виразилося у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою, погрозами застосування фізичного насильства, після чого наніс потерпілій удар кулаком по голові.
Внаслідок систематичного психічного та фізичного насильства з боку ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 завдано психологічні страждання.
Таким чином, ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання і протидії домашньому насильству», протягом тривалого часу, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він перебуває у сімейних відносинах та проживає в одному помешканні, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч 1 ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо своєї матері, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.
У ході судового розгляду обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, пояснив, що не вчиняє фізичного та психологічного насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , вживає алкоголь постійно.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав вину обвинуваченого не доведеною, просив ухвалити виправдувальний вирок.
Прокурор в судовому засіданні підтримала обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , просила призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
Потерпіла ОСОБА_6 дала такі показання. Їі син ОСОБА_4 постійно вживає алкогольні та наркотичні напої, погрожує їй фізичною розправою, вимагаючи кошти та застосовує до неї силу. Такі дії ОСОБА_4 є регулярними, а тому вона вимушена залишати місце свого проживання, йти до сусідів, просити допомоги. На прохання матері не вчиняти щодо неї подібних вчинків, син не реагує та продовжує застосувати методи психологічного та фізичного тиску. Щодо призначення покарання підтримала позицію прокурора.
Допитані в судовому засіданні свідки сторони обвинучачення дали покази, згідно яких допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка була головою ОСББ в будинку, де проживають обвинувачений та потерпіла, пояснила, що неодноразово була свідком того, як обвинувачений ОСОБА_4 б`є свою матір, у зв`язку з чим викликала працівників поліції.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є донькою потерпілої суду пояснила, що обвинувачений систематично застосовує до матері психологічне і фізичне насильство, б`є її, погрожує. Крім того, ОСОБА_4 погрожує також ОСОБА_8 фізичною розправою.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка є сусідкою потерпілої, суду пояснила, що обвинувачений постійно вчиняє сварки з матір`ю, погрожує їй, вчиняє насильство.
Свідок сторони захисту ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що з потерпілою бачився лише один раз, під час того, як разом з обвинуваченим розпивали алкогольні напої в квартирі, де проживає обвинувачений разом з потерпілою.
Згідно відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» у Відділі поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області значиться звернення по спецлінії «102» від ОСОБА_4 , зареєстроване до єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №5093 від 07.03.2021 року, в ході розгляду якого на вказаного громадянина було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП.
Від ОСОБА_6 зареєстровані до єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події заяви за № 9762 від 22.08.2014, №798 від 19.01.2015, №1040 від 24.01.2015, №10055 від 31.07.2015, №380 від 10.01.2016, №4713 від 13.03,2017. №7579 від 18.04.2017, №9782 від 15.05.2017, №3860 від 02.03.2018. №576 від №6331 від 05.04.2018, №8279 від 29.04.2018, №9088 від 30.03.2018, №6331 від 05.04.2018, №8279 від 29.04.2018, №9088 від 08.05.2018, №13597 від 26.06.2018, №18681 від 20.08.2018, №28751 від 19.12.2018, №19871 від 03.09.2018, №20426 від 10.09.2018. №956 від 16.01.2019, №35303 від 27.11.2020, №6473 від 25.03.2021.
Так, 24.01.2015, 31.07.2015, 10.01.2016, 13.03.2017, 18.04.2017, 15.05.2017 ОСОБА_6 зверталась до ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області з повідомленням, про те, що її син ОСОБА_4 вчиняє сварку та конфліктує.
22.05.2015 ОСОБА_6 зверталась до ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області з повідомленням, про те, що її син ОСОБА_4 не впускає її додому та вимагає грошей.
29.04.2018 до ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області від ОСОБА_6 надійшло повідомлення про побиття, вчинене її сином.
20.08.2018 ОСОБА_6 зверталась до ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області звернулась з повідомленням, про те, що її син ОСОБА_4 . Викрав речі з квартири, в якій вони проживають.
25.03.2021 ОСОБА_6 зверталась до ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області з повідомленням, про те, що її син ОСОБА_4 погрожує їй та доньці фізичною розправою.
Разом з тим, за фактами, викладеними у зверненні №5767 від 30.03.2018, а саме факту побиття ОСОБА_4 свої матері, що мало наслідком закриту черепно мозкову травму, струс головного мозку та підшкірні гематоми лівого плеча та зверненні № 6331 від 05.04.2018 щодо завдання ОСОБА_4 своїй матері тілесних ушкоджень, відомості внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000664 від 06.04.2018 за ч.1 ст. 125 КК України.
За фактами, викладеними у зверненні №9088 від 08.05.2018 та №13597 від 26.06.2018 відомості внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000869 від 08.05.2018 за ч.1 ст. 125 КК України.
За фактами, викладеними у зверненні №18681 від 20.08.2018 та №19871 від 03.09.2018 відомості внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування №00001772 від 03.09.2018 за ч.1 ст. 185 КК України.
Матеріали звернення №20426 від 10.09.2018 приєднано до №20543 від 11.09.2018 та відомості внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування №00001122 від 11.09.2018 за ч.1 ст. 263 КК України.
За фактами, викладеними у зверненні №956 від 16.01.2019 відомості внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000091 від 16.01.2019 за ч.1 ст. 185 КК України.
За фактами, викладеними у зверненні №35303 від 27.11.2020 відомості внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000331 від 27.11.2020 за ч.1 ст. 125 КК України.
Крім того, згідно наданих відомостей ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, а саме 23.01.2015 року , 16.02.2015, 27.01.2020 року за вчинення домашнього насильства у відношенні своєї матері ОСОБА_6 .
Зі слів обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час в Ірпінському міському суді Київської області відносно нього розглядається кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України.
Згідно рапорту старшого інспектора ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_11 , остання доповіла про те, що в ході моніторингу соціальної мережі Фейсбук було виявлено відео-повідомлення, в якому йшлось про систематичне вчинення домашнього насильства із застосуванням тілесних ушкоджень ОСОБА_6 її сином ОСОБА_4 .
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №568 від 15.09.2021, ОСОБА_4 . Під час скоєння інкримінованих йому дій страждав і страждає в даний час на емоційно нестійкий розлад особистості. Під час скоєння інкримінованих йому дій ОСОБА_4 міг та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, на момент скоєння в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував, застсоування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Згідно довідки Ірпінської міської поліклініки від 02.08.2021, ОСОБА_4 перебуває на обліку в лікаря-психіатра.
На обліку в лікаря-нарколога ОСОБА_4 не перебуває.
З довідки-характеристики, складеної ВП №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області від 14.09.2021, ОСОБА_4 . Протягом 2020-2021 років до адміністративної відповідальності притягувався неодноразово, а саме за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 44-3, 173-2, 175-1, 178, 183 КупАП. ОСОБА_4 перебуває на обліку в органах Національної поліції України як кривдник та особа, яка схильна до вчинення домашнього насильства. На даний час ОСОБА_4 не працює, зловживає алкогольними напоями, схильний до вчинення адміністративних правопорушень, веде антисоціальний спосіб життя.
Згідно вимоги ДІТ МВС України від 27.07.2021, ОСОБА_4 вироком Ірпінського міського суду Київської області від 06.12.2019 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №460 від 21.07.2021, ситуація, яка досліджується в кримінальному провадженні є для ОСОБА_6 психотравмувальною та такою, що призвела до певної проблематизації її життя, зокрема, наявні душевні переживання, страх, тривога, емоційне напруження.
Потерпіла ОСОБА_6 є пенсіонеркою, має розлади здоров`я.
Так, згідно виписки з історії хвороби, 24.01.2020 ОСОБА_6 поставлено діагноз закрита черепно-мозкова травми, забій головного мозку, внутрішньомозкова гематома в правій скроневій ділянці, посттравматичний субарахноїдальний крововилив, параорбітальні гематоми з 2-х боків
Диспозицією статті 126-1 КК України прямо визначено коло осіб, які можуть бути потерпілими від злочину і якщо особа не входить у коло цих осіб, дії обвинуваченого не підлягають кваліфікації за ст.126-1 КК України, а можуть бути кваліфіковані за іншими статтями КК України. Так, наявність спеціальної категорії потерпілих осіб від злочину, передбаченого ст.126-1 КК України відрязняє даний склад злочину від таких суміжних складів кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, передбачений ст.125 КК України чи ст.126 КК України. Також слід зауважити, що за вчинення злочину, передбаченого ст.126-1 КК України законодавець передбачив більш суворий вид та розмір покарання ніж за вчинення суміжних кримінальних правопорушень.
Слід зазначити, що ризик вчинення обвинуваченим повторно кримінального правопорушення є високим.
При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» (Case of John Murray v. United Kingdom, Заява 18731/91, рішення від 25 січня 1996 року, статус рішення - остаточне, Reports of Judgments and Decisions 1996-I).
Враховуючи викладене, суд, допитавши учасників судового розгляду, дослідивши докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена і його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо своєї матері, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину.
Разом з тим, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, скоює інші правопорушення, в тому числі, вчиняє у відношенні своєї матері дії фізичного та психологічного насильства впродовж значного періоду часу, що вказує на умисне вчинення ОСОБА_4 систематичного домашнього насильства.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України, не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому не знаходить достатніх підстав для застосування щодо нього ст.ст.69,75 КК України.
З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, винному ОСОБА_4 необхідно для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 суд обирає у вигляді тримання під вартою.
Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні не має.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з відбуванням покарання в системі кримінально-виконавчих установ.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд обирає у вигляді тримання в ДУ «Київській Слідчий Ізолятор», взявши його під варту в залі суду негайно.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту взяття його під варту в залі суду, тобто з 18.08.2022 року.
На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію протягом 30 днів із моменту проголошення вироку, обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1