У Х В А Л А Справа № 932/2102/22

Іменем України Провадження № 1-кс/932/1507/22

13 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0001026 від 06.08.2021 року про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2022 року слідчий СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням, підтриманим прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, для забезпечення цивільного позову, а саме: частку права власності підозрюваної ОСОБА_5 на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Слідчим відділенням ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001026, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 26.04.2001 року звернулась до комісії з призначення пенсії при виконавчому комітеті Бабушкінської районної ради народних депутатів з заявою про призначення пенсії за віком.

До заяви ОСОБА_5 додала копію паспорту НОМЕР_1 від 11.03.1998 року, копію трудової книжки, довідку з центру зайнятості №1342 від 25.04.2001 про перебування на обліку, довідку державного науково-дослідного інституту великогабаритних шин №11/275 від 02.04.2001 про заробітну плату за період з 1991 року по 1995 рік включно, копію свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 , копію свідоцтва про народження дитини № НОМЕР_3 , довідку за місцем проживання від 26.04.2001, довідку з навчального закладу від 10.04.2001 про навчання її дитини, копію ідентифікаційного коду.

Так, згідно довідки від 20.04.2001 заробітна плата ОСОБА_5 по рокам становила 1991 рік 0,01999 грн.; 1992 рік 0,89716 грн.; 1993 рік 20, 21260 грн.: 1994 рік 168, 64173 грн.: 1995 рік 837, 03000 грн.

26.04.2001 року розпорядженням начальника управління ПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ОСОБА_5 , на підставі поданих документів, призначено пенсію за віком у розмірі 125,10 грн.

В подальшому, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, день та час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на використання підроблених офіційних документів та заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами Пенсійного фонду України, шляхом обману працівників органів ПФУ.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці, день та час та у невстановленої досудовим розслідуванням особи, отримала завідомо підроблені офіційні документи довідку державного науково-дослідного інституту великогабаритних шин №11/1038 від 10.04 про те, що ОСОБА_5 працювала в кооперативі «Лада» та довідку державного науково-дослідного інституту великогабаритних шин №11/1039 від 10.04 про її заробіток за період з 1991 року по 1995 рік включно.

Так, відповідно до підробленого офіційного документа - довідки №11/1039 від 10.04 заробітна плата ОСОБА_5 по рокам становила: 1991 рік - 0, 190 грн.; 1992 рік 1,001грн.; 1993 рік 64, 35 грн.; 1994 рік 548, 00 грн.; 1995 рік 3552,4 грн.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на використання завідомо підроблених офіційних документів та заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами Пенсійного фонду України, шляхом обману працівників Пенсійного фонду України, ОСОБА_5 , діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, 20.10.2004 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи в приміщенні УПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, розташованому за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 116-а, подала до управління ПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська заяву про перерахунок пенсії та додала до неї підроблені довідки науково-дослідного інституту великогабаритних шин №11/1038 від 10.04 про те, що вона начебто працювала в кооперативі «Лада» та №11/1039 від 10.04 про заробіток за 1991-1995 роки, тим самим використала завідомо підроблені документи.

Розпорядженням начальника управління ПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 10.11.2004 року, на підставі поданих підроблених документів, а саме довідки №11/1038 від 10.04 та довідки №11/1039 від 10.04, ОСОБА_5 зроблено перерахунок пенсії. Розмір пенсії ОСОБА_5 після перерахунку становив 452, 40 грн.

07.10.2020 року до відділу перерахунків пенсії №1 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Дніпропетровській надійшов акт перевірки №1710/10.2-13 від 18.09.2020 року згідно якого перевіркою встановлено, що суми зазначені в довідці №11/1039 від 10.04 не відповідають інформації первинних документів та вказана довідка є підробленою.

09.10.2020 року начальником відділу перерахунків пенсії №1 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області винесено розпорядження про перерахунок пенсії ОСОБА_5 з 01.01.2005 року.

09.10.2020 року, на підставі акту перевірки, спеціалістами відділу зроблено розрахунок заробітної плати з 01.01.2005 року, яка дійсно повинна була враховуватись при призначені пенсії ОСОБА_5 , тобто на підставі поданої 26.04.2001 року довідки державного науково-дослідного інституту великогабаритних шин №11/275 від 02.04.2001 року.

За результатами розрахунку доходу та перерахунку розміру пенсії, в автоматичному режимі, складено довідку про розмір пенсії ОСОБА_5 за період з 01.2005 по 10.2020.

Різниця між виплаченою ОСОБА_5 пенсією та пенсією, яку вона повинна була отримувати становила 341 923, 53 грн., тобто Пенсійному фонду України спричинено матеріальну шкоду на вказану суму, яка в 325 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент виявлення триваючого кримінального правопорушення, тобто спричинена у великих розмірах.

31.05.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування від ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області, які є потерпілими по кримінальному провадженні, надійшов цивільний позов про відшкодування суми завданого матеріального збитку державі, наслідок вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення на суму 338635,13 гривень.

Також було встановлено, що у підозрюваної ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є майно, а саме 1/8 частка квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Крім того, ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про спадщину за законом від 13.07.2019 є також власником частини квартири АДРЕСА_2 .

З метою забезпечення цивільного позову та подальшого відшкодування шкоди, виникла необхідність у накладені арешту на майно підозрюваної.

Слідчий у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власник майна, яке тимчасово вилученим не є, у судове засідання у порядку ч. 2 ст. 172 КПК України не викликався, з метою забезпечення арешту майна та з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, які свідчать про можливість продовження протиправної діяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розгляд клопотання про арешт майна у відсутність слідчого.

Розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно вимог ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач, де повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

В свою чергу, згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: ідстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001026 від 06.08.2021 року, яке відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Як вбачається з клопотання та наданих до нього додатків, 31.05.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001026.
Постановою слідчого від 31.05.2022 року квартиру АДРЕСА_2 - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001026 від 06.08.2021 року.

У своєму клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001026, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником 1/8 частки квартири АДРЕСА_2 , крім того, відповідно до свідоцтва про спадщину за законом від 13.07.2019 року ОСОБА_5 також є власником частини квартири АДРЕСА_2 .

В ході дослідження наданого до клопотання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, інформація слідчого про право власності на вказаний об`єкт нерухомості знайшла часткове підтвердження, адже відповідно до вищевказаного витягу ОСОБА_5 належить лише 1/8 частки квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до клопотання та наданих до нього матеріалів вбачається, що представником потерпілого у кримінальному провадженні № 0001026, подано до суду позовну заяву про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_5 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області матеріальної шкоди у сумі 332907.17 грн.
Слідчим також доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а саме, що незастосування такого арешту майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя також вважає доведеним розумність та співрозмірність обмеження права власності, наслідків арешту майна завданням кримінального провадження. Втручання держави в правона мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, арешт майна здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

Враховуючи той факт, що слідчим доведено, що було вчинено кримінальне правопорушення та є наявність достатніх підстав вважати, що незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження призведе до неможливості потерпілого, реалізувати своє право на відшкодування матеріальної шкоди, яка була завдана йому внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001026 від 06.08.2021 року задовольнити.

Накласти арешт на 1/8 частину квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_5 , шляхом заборони на її відчуження.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1