1Справа № 335/625/22 1-кс/335/914/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції, клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене керівником Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштованої, розлученої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженої: 21.07.2021 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 17 тис. грн.,
підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, в обґрунтування якого зазначено, що у провадженні СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП Запорізькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 17 січня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 166 КК України.

У період тривалого часу з 08 вересня 2021 року до 17 січня 2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною малолітньою дитини жіночої статі на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , штучно створила незадовільні умови її проживання, за адресою: АДРЕСА_2 . А саме, маючи умисел на неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною, у порушення вимог ст.144 Сімейного кодексу України, не зареєструвала в органах державної реєстрації актів цивільного стану факт народження нею ІНФОРМАЦІЯ_4 дитини жіночої статі. У подальшому, маючи умисел на неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною, що виражалось у багаторазовому залишенні малолітньої дитини у продовж тривалого строку без будь якого нагляду, систематичному невжитті заходів щодо її лікування, забезпечення нормальними санітарно-гігієнічними умовами, прогулянками на свіжому повітрі, предметами одягу та догляду, а також харчування, що призвело до тяжких наслідків у вигляді смерті дитини 17 січня 2022 року, причиною якої стала: «Двобічна полісегментарна пневмонія», та «Гостра легенево-серцева недостатність». Таким чином, злісне невиконання ОСОБА_4 встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, тобто за малолітньою дитиною жіночої статі на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що спричинили тяжкі наслідки - смерть останньої.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події проведеного 17.01.2022, у період часу з 17:43 до 18:00, а саме автомобіля ШМД припаркованого біля буд. АДРЕСА_3 , у вказаному автомобілі ШМД виявлено труп малолітньої дитини жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_4 . У ході огляду трупу, встановлено, що дитина лежить обличчям до гори на медичній каталці. Трупне заклякання виражене добре у жувальних м`язах, трупні плями синюшно-фіолетові. На лобі зліва є дрібні садни точкових та округлої форми діаметром від 0,1 до 0,3 см. В ротовій порожнині катетор. В правому передпліччі є катетор та сліди медичного впливу. Труп без тілесних ушкоджень. На сідницях є пролежні;

- протоколом огляду місця події проведеного 17.01.2022, у період часу з 19:20 до 20:30 проведено за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого було вилучено: простирадло з візерунками, дитяча шапочка біло-синього кольору, дитяча пляшка для годування, картонна коробка «Малиш»;

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 який пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із дружиною свого рідного брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з її дитиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після народження дитини, свідок купував деякі продукти харчування, для того, щоб ОСОБА_4 її годувала. За процесом годування дитини свідок не стежив. Зі слів свідка ОСОБА_4 вела аморальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями та вживала наркотичні речовини. Батько дитини (брат свідка) знаходиться у місцях позбавлення волі за ст. 307 КК України. 17.01.2022, приблизно о 18:30, він прийшов додому, та виявив, що дитина не дихає. Він викликав бригаду ШМД, тоді ОСОБА_4 сказала, що її посадять, та треба бігти. Після цього свідок виніс дитину на вулицю лікарям ШМД, а ОСОБА_4 побігла в бік вул. Перемоги. Через деякий час з карети ШМД вийшов лікар та повідомив свідка щоб він чекав поліцію;

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 який пояснив, що йому знайома його сусідка ОСОБА_4 та те, що вона вела антисоціальній спосіб життя. Також свідку відомо, що в ОСОБА_4 була маленька дитина, але особисто він не бачив дитину, оскільки ОСОБА_4 ніколи не виносила дитину на прогулянки на вулицю;

- допитна в якості свідка ОСОБА_12 надала аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_11 в частині способу життя ОСОБА_4 та наявності в неї дитини;

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_13 яка пояснила, що ОСОБА_4 останні 2 роки вела аморальний спосіб життя, та вживала наркотики. Про те, що в ОСОБА_4 була дитина свідок дізналась від співробітників поліції. Сама свідок дитину ОСОБА_4 не бачила;

- протоколом огляду трупа від 18.01.2022 під час якого проведений судово-медичний розтин дитини, встановлена причина смерті. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 339 від 18.01.2022, причиною смерті дитини ІНФОРМАЦІЯ_4 є: «Двобічна полісегментарна пневмонія. Гостра легенева-серцева недостатність.»;

- Висновком експерта №339 від 17 січня 2022 року: гостра-серцево недостатність зумовлена генералізованою вірусною хворобою, збудником якої, найбільш вірогідно, є респіраторно-синцитіальний вірус. В даному конкретному випадку, у дитини була тяжка ступінь білково-енергетичної недостатності, яка в свою чергу характеризується, інших її ознак, також знищенням специфічних та неспецифічних захисних сил та атсенізації організму, що сприяло генералізації процесу, викликаного вірусною ін`єкцією; речовими доказами по кримінальному провадженню.

20.03.2022 спливає строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене та триває.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати слідчі (розшукові) дії, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваної, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочину, у яких підозрюється ОСОБА_4 , не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала на підставах, викладених у клопотанні та пояснила, що підозра є обґрунтованою, ризики передбачені ч.ч. 1,2,3,5 КПК України продовжують існувати. Також зазначила, що підозрювана розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Про вказані наміри ОСОБА_4 вже свідчить її поведінка, адже після вчинення злочину відразу залишила місце події та ухилялася від явки до органів Національної поліції. Крім того, підозрювана ОСОБА_4 ніде не працює, отже не має постійного джерела доходу, наявність стійкого соціального зв`язку з братом свого чоловіка не є достатньою підставою вважати, що остання з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), не буде переховуватися від слідства та суду. Підозрювана раніше притягувалася до кримінальної відповідальності.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні просила застосувати відносно неї запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі, посилаючись на те, що визнає свою провину та готова нести відповідне покарання за скоєне, а також враховуючи введення на території України воєнного стану, може вчиняти відповідні дії, направлені на допомогу військовим та іншим захисникам.

Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні звернула увагу на необґрунтованість ризиків зазначених у клопотанні, які на її думку нівельовані наявністю воєнного стану на території України. Також зазначила, що ОСОБА_4 має соціальні зв`язки, має місце проживання. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з обмеження волі.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваної, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП Запорізькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 17 січня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 166 КК України.

19.01.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 166 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2022 застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 березня 2022 року включно.

14.03.2022 постановою керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя продовжено строк досудового слідства у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000083 від 17.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.166 КК України, до трьох місяців, тобто до 09 травня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно провести всі необхідні слідчі (розшукові) дії для беззаперечного доведення вини ОСОБА_4 у інкримінованому їй злочині.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також слідчий суддя враховує обсяг підозри та тяжкість злочину, наслідки, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Так, враховуючи тяжкість злочину у вчиненні, якого підозрюється ОСОБА_4 , та усвідомлення нею невідворотності покарання за його скоєння, відсутність стійких соціальних зв`язків, неповнолітніх чи малолітніх дітей на утриманні не має, ОСОБА_4 є наркозалежною особою, а також введення воєнного стану на території України, є ризик того, що підозрювана буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить також її поведінка, адже після вчинення злочину відразу залишила місце події та ухилялася від явки до органів Національної поліції.

Крім того, підозрювана ОСОБА_4 ніде не працювала до затримання, отже не має постійного джерела доходу. Підозрювана ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти всебічного (фізичний, психічний і соціальний) розвитку дитини, а також життя та здоров`я особи. Інші заходи, не пов`язані з позбавленням волі не можуть в повній мірі забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені обставини свідчать також про соціальну небезпеку ОСОБА_4 для громадян, про необхідність її ізоляції задля захисту суспільства від її ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень. І це є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_4 буде саме тримання під вартою.

Схильність ОСОБА_4 до вчинення злочинів також підтверджується тим, що після засудження за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя 21.07.2021, вона на шлях виправлення не стала, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, наслідком якого стала смерть немовляти.

З урахуванням обставин вчинення злочину, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя не вбачає підстав для скасування, зміни запобіжного заходу підозрюваній на більш м`який, оскільки обставини, які враховувались раніше судом не змінилися, ризики не зменшились. Отже, доводи сторони захисту про зміну запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 166 КК України, санкція якої також передбачає позбавлення волі до п`яти років.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваної під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваної під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування, строком до 09.05.2022 включно, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196 - 199, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене керівником Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування до 09 травня 2022 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1