Справа № 569/4138/22
УХВАЛА

про призначення кримінального провадження до судового розгляду та продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою
18 квітня 2022 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження №0000420 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд -
ВСТАНОВИВ:
04 квітня 2022 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2022 року за № 0000420 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 , ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою суду від 05 квітня 2022 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року було обрано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 квітня 2022 року, включно.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримала письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави обвинуваченому ОСОБА_5 , посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу і розгляду цього питання судом, не відпали та не зменшились, та висловила думку щодо можливості призначення судового розгляду та проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки відсутні підстави для закриття провадження, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, проте просив суд застосувати більш м`який вид запобіжного заходу, а саме, домашній арешт.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, просив суд змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки відсутні докази про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, наведених прокурором у клопотанні. Проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
За положенням ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків передбачених ст.177 КПК України.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винним у кримінальному провадженні за №0000420 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, беручи до уваги відсутність постійного місця роботи та соціальних зв`язків, майновий стан обвинуваченого, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, тому приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність продовження ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Як визначено в ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, що злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України інкримінований ОСОБА_5 є тяжким, а тому суд визначає розмір застави відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124 050 гривень.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
Дане кримінальне провадження підсудне Рівненському міському суду Рівненської області.
Тому, суд вважає можливим закінчити підготовче провадження і призначити справу до судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 199, 314, 331, 369, 376, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000420 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 11 год. 20 хв. 06 травня 2022 року в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області (м.Рівне, вул.Шкільна, 1).
Розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
В судове засідання викликати прокурора, представника потерпілого, захисника та обвинуваченого.
Клопотання прокурора задоволити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м.Мукачево, Закарпатської обл., громадянину Україну, українцю, непрацюючому, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 10 години 30 хвилин 18 квітня 2022 року до 10 години 30 хвилин 16 червня 2022 року.
Визначити місцем тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - Державна установа «Рівненський слідчий ізолятор» - м.Рівне, вул.Дворецька, 116.
Одночасно визначити ОСОБА_5 розмір застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124 050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок застави має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».
У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.
Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави - до 10 годин 30 хвилин 16 червня 2022 року.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити для виконання уповноваженій особі ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_1