ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1673/22 Справа № 212/3316/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

підозрюваного ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, працюючого ФОП, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Обгрунтовуючи свої апеляційні вимоги, прокурор вказує, що судом не було належним чином враховано те, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, який має досить високий рівень суспільної небезпеки. Вважає, що судом не було враховано доведені ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України та не надано їм належної оцінки. Вказує, що при обранні щодо особи запобіжного заходу необхідно враховувати не тільки права останньої, але й стандарти загальносуспільних прав та інтересів.
Вважає вагомим ризик переховування підозрюваного, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та у разі визнання його винним йому може бути призначене покарання, пов`язане із позбавленням волі. Вказує, що існує і ризик знищення речей і документів, які ще не встановлені як речові докази в рамках досудового розслідування, а також ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, потерпілих, при цьому досудовим розслідуванням не встановлено всіх свідків, про яких відомо підозрюваному.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 28 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 та обрано йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строк дії запобіжного заходу визначено до 26 листопада 2022 року.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що підозра щодо ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, сама по собі не є підставою для застосування виключного запобіжного заходу.

Крім того враховано відомості про особу підозрюваного, який працює ФОП, раніше не судимий, має на утриманні двох осіб похилого віку, має постійне місце проживання.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; підозрюваного ОСОБА_6 та захисників, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора щодо незаконності ухвали слідчого судді, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, є необґрунтованими.
Так, клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що СВ ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000002 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, що є тяжким злочином, за який законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
26 вересня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого, та не оспорюється прокурором в апеляційній скарзі і іншими учасниками кримінального провадження. З аналогічних міркувань колегія суддів не вважає за доцільне детально обговорювати встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України.
Аналізуючи доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів не вважає їх достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.
Так, органом досудового розслідування вже отриманий висновок №31-22 судової економічної експертизи, а також з початку досудового розслідування, а саме 11 січня 2022 року, свідки, потерпілі чи експерти відомостей про спроби вчинення на них впливу ОСОБА_6 не надавали. Не наведено прокурором і даних про те, що підозрюваний схильний до системної протиправної поведінки, не виконує процесуальних обов`язків, раніше притягувався до відповідальності тощо.
Підозрюваний є особою немолодого віку, раніше не судимий, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, працевлаштований та має легальне джерело доходу, обтяжений вагомими соціальними зв`язками, має постійне місце проживання у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. На час апеляційного розгляду до ОСОБА_6 фактично застосовується запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на протязі 20 днів, і стороною обвинувачення не надані відомості про вчинення ним у цей період будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню з числа передбачених ст. 177 КПК України, неявки за викликом, або про те, що з будь-яких інших міркувань цей запобіжний захід виявися недостатньо дієвим.

Також апеляційним судом враховується, що заявлені прокурором ризики обгрунтовуються головною мірою суворістю покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, втім ця обставина сама по собі не є достатньою підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу.

З урахуванням наведеного колегія суддів оцінює як такий, що відповідає встановленим фактичним обставинам і відомостям про особу підозрюваного, висновок слідчого судді про можливість усунення встановлених ризиків достатньою мірою шляхом застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4