Справа № 352/1115/22
Провадження № 1-кп/352/224/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000118 від 15 червня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тисмениця, Івано-Франківського району Івано-Франківської області, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. В подальшому дію воєнного стану на території України продовжено Указом Президента України № 341 від 17 травня 2022 року строк на 90 діб, який діє на всій території України.

13 червня 2022 року близько 14 год 47 хв ОСОБА_4 , перебував на зупинці громадського транспорту, що знаходиться поруч із магазином «Терези» по вул. Липова б/н, в м. Тисмениці, Івано-Франківського району Івано-Франківської області, де на бруківці побачив два поліетиленові пакети із речами побутового вжитку, які належать ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 помітив, що потерпіла ОСОБА_6 підійшла до маршрутного автобуса, при цьому залишила свої пакети з речами без нагляду, і в цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, користуючись тимчасовою відсутністю власниці та сторонніх осіб, а також тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу таємно викрав два поліетиленові пакети із речами побутового призначення, які знаходилися на бруківці вказаної зупинки громадського транспорту, а саме: дві банки рідкого лаку для волосся марки «Leda STYLE», ємкістю 1000 мл, вартістю 525, 00 гривень; три банки піни для волосся марки «4 seasons», ємкістю 225 мл, вартістю 149, 00 гривень, відтінковий бальзам для волосся марки «ТОНИКА» 3.22 ULTRA VIOLER, ємкістю 150 мл, вартістю 106, 00 гривень, один рулон клейкої прозорої стрічки марки «UGPS group» вартістю 23, 00 гривні та упаковку таблеток «Детралекс 500 мл» таблетки №60, «виробник лабораторія Серв`є Індастрі 500 мг» вартістю 364 гривні.

Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1 167 (одна тисяча сто шістдесят сім) гривень.

Цивільний позов не заявлений.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст.185 КК України визнав в повному обсязі, по суті обвинувачення пояснив, що дійсно він 13 червня 2022 року перебував на зупинці громадського транспорту, що знаходиться поруч із магазином «Терези» по вул. Липова б/н, в м. Тисмениці, де викрав два поліетиленові пакети із речами побутового призначення. У скоєному розкаявся.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 . за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, ОСОБА_4 вчинив злочин віднесений до категорії тяжких злочинів, не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Із врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Так, в судовому засіданні, як прокурор, так і захисник просили суд застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ст.69 КК України та призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі у виді штрафу.

Статтею 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Суд, враховуючи вище наведені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку; відсутність обставин, які б обтяжували покарання; те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має неповнолітню дитину; вважає їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, та з урахуванням особи обвинуваченого, приходить до висновку про можливість переходу до іншого, більш м`якого виду покарання у виді штрафу, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, застосувавши ст. 69 КК України.

Таке покарання, на думку суду відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у випадку винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому з обвинуваченого підлягають стягненню витрати в сумі 3020 (три тисячі двадцять) грн 48 коп.

Керуючись ст. ст. 371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави, на залучення експертів:

-висновок судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/109-22/5754-ТВ від 24 червня 2022 року 1510 грн 24 коп;

-висновок судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/109-22/5755-Д від 29 червня 2022 року 1510 грн 24 коп.

Речові докази: лак для волосся марки «Leda STYLE», ємкістю 1000 мл,-2 шт.; піна для волосся марки «4 seasons», ємкістю 225 мл,-3 шт.; відтінковий бальзам для волосся марки «ТОНИКА» 3.22 ULTRA VIOLER, ємкістю 150 мл,-1 шт.; упаковку таблеток «Детралекс 500 мл» таблетки №60, «виробник лабораторія Серв`є Індастрі 500 мг», що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1(м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП повернути власнику ОСОБА_6 ; три сліди пальців рук упаковані у паперовий конверт, що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1(м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП знищити; ДВД диски з камер відеонагляду залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя Максим ОЛІЙНИК