Справа № 545/1743/22
Провадження № 1-в/545/518/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, освіта середня-спеціальна;
раніше судимого: 1) 09.06.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Звільнений 12.12.2018 року по закінченню іспитового строку; 2) 24.06.2020 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.186 ч.1, 75, 76 КК України 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
засудженого: 12.04.2021 року Суворовським райсудом судом м. Одеси за ст.185 ч.2, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, -

встановив:

До Полтавського районного суду звернувся засуджений ОСОБА_4 із клопотанням про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений направив до суду заяву, відповідно до якої клопотання підтримав та просив задовольнити, розгляд клопотання прохав провести без його участі.

Представник адміністрації подав заяву до суду, в якій прохав клопотання засудженого розглядати без його участі.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив.

Суд, врахувавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, проходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом ОСОБА_4 засуджений 12.04.2021 року Суворовським райсудом судом м. Одеси за ст.185 ч.2, ст.71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 01.02.2021 року, кінець строку відбування покарання 01.03.2023 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.02.2021 року.
З 01.02.2021 року перебував в державній установі «Ізмаїльський СІ» стягнень та заохочень не мав.
З 22.10.2021 року відбуває покарання в державній установі "Божковська виправна колонія (№16)".
На даний час працевлаштований різноробочим виробничої зони. В теперішній час характеризується позитивно, стягнень не має.
За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 1 заохочення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

З матеріалів справи вбачається, що протягом усього строку відбування покарання до ОСОБА_4 було застосовано лише одне заохочення 31.03.2022 року, яке передує настанню строку після якого можливий розгляд клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України, а відтак в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд:

ухвалив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1