Дата документу 12.09.2022 Справа № 554/3398/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000153 від 07.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 146 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , протягом тривалого часу проживаючий у будинку АДРЕСА_1 , будучи ніде не працевлаштованим, із корисливою метою, вирішив організувати незаконне утримання осіб, в гаражному приміщенні свого домогосподарства, із числа незахищених верств населення, які не працевлаштовані, схильні до вживання спиртних напоїв, перебувають в скрутному матеріальному становищу, з метою подальшої їх трудової експлуатації.

Бажаючи збільшити особистий дохід, ОСОБА_4 , знаючи, що окремі особи не маючи стабільної роботи, без постійного доходу, які мають залежність від алкогольних напоїв, які проживають самі, не підтримуючи відносини із рідними, мають слабку волю та характери, вирішив поміщати та утримувати їх у гаражному приміщенні, за адресою свого місця проживання, АДРЕСА_2 , проти їх волі та використовувати їх примусову працю, яка не оплачувалась та утримувати у шкідливих умовах для здоров`я.

При цьому ОСОБА_4 свідомо порушував вимоги статей 28, 29, 32, 43 Конституції України, згідно яких: кожен має право на повагу до його гідності; ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; використання примусової праці забороняється.

Однак, маючи намір отримувати щомісячну плату за утримання осіб, із числа соціально незахищених верств населення, які зловживають алкоголем, які мають проблеми зі здоров`ям, усвідомлюючи, що розмір прибутку залежить від тривалості їх перебування та обсягу виконаної ними роботи, ОСОБА_4 розробив злочинний план, який передбачав утримання потерпілих у вказаному приміщенні протягом максимально тривалого часу проти їх волі, а також примусового поміщення їх туди шляхом вчинення діянь, за які встановлена кримінальна відпов1ідальність.

Злочинний план, розроблений ОСОБА_4 , передбачав утримання осіб без постійного мешкання та які мають проблеми зі здоров`ям, на території вказаного домоволодіння, які останні не могли фізично залишити за власною волею, а для подолання таких спроб передбачалось впровадження системи відповідних примусових заходів.

Знаючи психологію людей, відчуваючи свою фізичну та психологічну перевагу, над особами, які постійно зловживають алкогольними напоями, які легко піддаються навіюванню думки, в силу фізіологічного та психологічного розвитку, ОСОБА_4 для встановлення контролю за поведінкою потерпілих, їх залякування, розробив систему жорстких правил поведінки перебування у вказаному домоволодінні, заснованих на відносинах субординації, підпорядкування, ізоляції від навколишнього світу, які забезпечувались системою покарань, обмежень прав потерпілих.

Розуміючи неможливість одноособової реалізації злочинного плану, ОСОБА_4 розпочав пошук та залучення співучасників з числа осіб, яким ОСОБА_4 довіряє, які є особами ромської національності, які проживають поруч із ним, залучивши до своєї злочинної діяльності свою співмешканку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає поруч із ОСОБА_4 , в мікрорайоні «Лашки» м. Кременчук Полтавської області.

Ієрархічна система субординації передбачалапідпорядкування ОСОБА_4 його співмешканки ОСОБА_5 та сусіда ОСОБА_6 .

За задумом ОСОБА_4 , його помічники мали здійснювати цілодобовий нагляд за потерпілими, забезпечувати реалізацію встановлених правил поведінки, примусово залучати потерпілих до праці та застосовувати покарання, психологічне та фізичне насильство до осіб, які не бажали перебувати на території вказаного домоволодіння, і виконувати вказівки ОСОБА_4 ..

Зазначені покарання застосовувались за будьякі порушення встановлених правил, зокрема дріб`язкові, принижували гідність осіб, завдавали їм фізичних та моральних страждань.

Вказаний план злочинної діяльності він довів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з яким останні погодились, та детально розподілили функції учасників групи, спрямовані на досягнення цього плану.

Так, приблизно з вересня 2020 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стали діяти, як співучасники у складі стійкого злочинного об`єднання організованої групи, що ставило на меті отримання прибутків, шляхом вчинення злочинів, згідно розробленого організатором ОСОБА_4 плану, з розподілом функцій, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Утворивши організовану групу, ОСОБА_4 відвів собі роль організатора і керівника та в ході вчинення злочинних дій виконував наступні функції:

забезпечив утримання в користуванні житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому примусово утримувалися потерпілі;

підшукував осіб, які опинилися в скрутному життєвому становищі, з метою їх подальшої трудової експлуатації;

забезпечував осіб, які були незаконно позбавлені волі, їжею та засобами індивідуальної гігієни;

застосовував погрози, залякування та інше психологічне насильство до потерпілих;

підшукував осіб, яким в подальшому, як особисто та і за допомогою інших співучасників, передавав потерпілих із метою трудової експлуатації;

розпоряджався коштами, які надходили в якості оплати за виконання робіт особами, які були незаконно позбавлені волі на території домоволодіння;

самостійно повертав на територію домоволодіння, осіб, які покинули його територію без його дозволу;

забезпечував дотримання встановлених правил поведінки між учасниками групи та правил перебування осіб на території домоволодіння;

ОСОБА_5 згідно відведеної їй організатором ролі виконавця здійснювала наступні функції:

- забезпечувала функціонування системи незаконного утримання людей, в тому числі самостійно здійснювала такий нагляд, надавала вказівки по роботі по господарству, осіб яких утримували, в зазначеному домоволодінні;

забезпечувала осіб, які були незаконно позбавлені волі, їжею та засобами індивідуальної гігієни;

підшукувала осіб, яким у подальшому, як особисто та і за допомогою інших співучасників передавала потерпілих із метою трудової експлуатації;

контролювала хід виконання робіт осіб, переданих в трудову експлуатацію;

- виконувала інші вказівки ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 згідно відведеної йому організатором ролі виконавця здійснював наступні функції:

спільно із ОСОБА_4 підшукував осіб, які опинилися в скрутному життєвому становищі, з метою їх подальшої трудової експлуатації;

контролював хід виконання робіт особами, переданими в трудову експлуатацію;

виконував інші вказівки ОСОБА_4 .

Утворена ОСОБА_4 організована група характеризувалась стабільним складом, централізованим підпорядкуванням її учасників організатору, наявністю правил поведінки та конспірації злочинної діяльності.

Учасники групи дотримувались розроблених організатором правил поведінки як між собою, так у відносинах із потерпілими, які забезпечувались системою покарань.

Членами організованої злочинної групи вчинені кримінальні правопорушення при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_5 , у складі організованої злочинної групи, згідно раніше розробленого плану з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинила злочин за наступних обставин.

На початку вересня 2020 року ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на торгівлю людьми, а саме: на вербування інших осіб із числа соціально незахищених верств населення з метою трудової експлуатації останніх, , проїжджаючи на автомобілі марки «Nissan» в с. Шевченки Кременчуцького (колишнього Глобинського) району Полтавської області, помітили ОСОБА_7 , 1981 р.н., якого й вирішили у подальшому незаконно перемістити до місця свого проживання з метою трудової експлуатації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись уразливим станом ОСОБА_7 , що виражалося в його тяжкому матеріальному становищі, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 шляхом обману, заволоділи особистими документами на ім`я ОСОБА_7 , а саме його паспортом громадянина України, карткою платника податків. У подальшому, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , умовили його сісти до свого автомобіля марки «Nissan» та під приводом допомоги у працевлаштуванні, відвезли потерпілого до будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 мешкає спільно із ОСОБА_5 .

Із цього часу, ОСОБА_4 спільно із своєю співмешканкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 утримували ОСОБА_7 всупереч його волі в гаражному приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , аж до приблизно середини листопада 2020 року, не даючи потерпілому покинути вказане домогосподарство, а також використовуючи уразливий стан особи, із використанням примусу у вигляді психологічного тиску, шляхом контролю дій, обмеження його фізичних контактів, контролю його спілкування, завданням тілесних ушкоджень та не даючи таким чином можливості в будь-який час повернутися додому, пригнітили волю потерпілого до опору, з метою його трудової експлуатації, змушували ОСОБА_7 виконувати роботи по господарству у вигляді прибирання території за місцем мешкання, заготівлі дров, збирання металобрухту, а також виконувати інші роботи, за вимогою останніх.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в переміщені і переховуванні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням примусу, обману і її уразливого стану, у складі організованої злочинної групи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 149 КК України.

Також, ОСОБА_5 , у складі організованої злочинної групи, згідно раніше розробленого плану з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинила злочин за наступних обставин.

На початку вересня 2020 року ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 , проїжджаючи на автомобілі марки ВАЗ, в та с. Шевченки Кременчуцького району Полтавської області, помітили ОСОБА_8 , 1986 р.н., стосовно якого в останніх виник злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення його волі для подальшої трудової експлуатації, в умовах домогосподарства, де проживає ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись, станом ОСОБА_9 , а також шляхом обману, зловживаючи довірою останнього, під приводом в допомозі оформлення кредиту в банку, умовили останнього сісти до свого автомобіля марки «ВАЗ» та відвезли потерпілого до будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 мешкає спільно із ОСОБА_5 .

У подальшому, того ж дня, знаходячись за місцем свого проживання ОСОБА_4 у складі організованої злочинної групи разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно раніше розробленого плану, умисно, користуючись станом сп`яніння ОСОБА_8 , а також шляхом обману, під приводом надання ночівлі, в своєму господарстві, а також у допомозі оформленні кредиту, діючи умисно, помістили потерпілого ОСОБА_8 , 1986 р.н., до гаражного приміщення, яке знаходиться на території подвір`я по АДРЕСА_1 , де зачинивши його зовні, незаконно, проти волі ОСОБА_8 , утримували останнього доранку наступного дня. На наступний день потерпілий ОСОБА_8 покинув місце свого утримання шляхом втечі із нього.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в незаконному позбавленні волі людини, вчиненому із корисливих мотивів, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , у складі організованої злочинної групи, згідно раніше розробленого плану з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел, направлений на торгівлю людьми, а саме: на вербування інших осіб із числа соціально незахищених верств населення з метою трудової експлуатації останніх, вчинила злочин за наступних обставин.

На початку березня 2021 року ОСОБА_4 проїжджаючи спільно із ОСОБА_6 приблизно на своєму автомобілі марки «ВАЗ» в с. Лукашівка Кременчуцького району Полтавської області, помітили ОСОБА_10 , якого й вирішили у подальшому незаконно перемістити до місця свого проживання з метою трудової експлуатації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись уразливим станом ОСОБА_10 , що виражалося в тяжкому матеріальному становищі, після чого ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_6 шляхом обману, заволоділи особистими документами на ім`я ОСОБА_10 , а саме його паспортом громадянина України та трудовою книжкою. В подальшому, зловживаючи довірою ОСОБА_10 , умовили його сісти до свого автомобіля марки «ВАЗ» та під приводом допомоги у працевлаштуванні, відвезли потерпілого до будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 мешкає спільно із ОСОБА_5 .

Із цього часу ОСОБА_10 всупереч волі останнього утримували в гаражному приміщенні, за адресою АДРЕСА_1 , аж до кінця березня 2021 року, не даючи потерпілому покинути вказане домогосподарство.

У подальшому, в період часу із початку березня до приблизно кінця березня 2021 року ОСОБА_4 , спільно із своєю співмешканкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 утримували ОСОБА_10 у приміщенні гаражу за адресою свого проживання у АДРЕСА_1 , а також,використовуючи уразливий стан особи та із використанням примусу у вигляді психологічного тиску, шляхом контролю дій, контролю його спілкування, завданням тілесних ушкоджень та не даючи таким чином можливості в будь-який час повернутися додому, пригнітили волю потерпілого до опору, з метою його трудової експлуатації, змушуючи ОСОБА_10 виконувати роботи по домогосподарству, а також інші роботи за вимогою останніх.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в переміщені, переховуванні людини, вчинених з метою експлуатації, з використанням примусу, обману і її уразливого стану, вчиненого повторно, у складі організованої злочинної групи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 149 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені інших кримінальних правопорушень.

Так, продовжуючи свою злочинну діяльність, у травні місяці 2021 року ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на торгівлю людьми, а саме: передачу інших осіб із числа соціально незахищених верств населення з метою отримання доходу від трудової експлуатації останніх, проїжджаючи на своєму автомобілі марки «ВАЗ» на вул. Ватутіна у м. Кременчуці Полтавської області, помітив ОСОБА_11 , якого й вирішив у подальшому незаконно передати з метою трудової експлуатації іншим особам.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , користуючись тяжким матеріальним становищем ОСОБА_11 , ОСОБА_4 шляхом обману, зокрема під приводом допомоги у працевлаштуванні, умовив та відвіз його до будинку АДРЕСА_1 , де мешкав.

У подальшому, в період часу із травня по червень місяці 2021 року ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно та умисно, з корисливих мотивів та корисливою метою, утримував ОСОБА_11 у приміщенні гаражу за адресою свого проживання у АДРЕСА_1 , а також,використовуючи уразливий стан особи, з метою експлуатації, з використанням примусу у вигляді психологічного тиску та обману у вигляді обіцянок виплатити грошові кошти за виконану роботу, передавав ОСОБА_11 іншим особам за грошову винагороду для трудової експлуатації на території м. Кременчука та Кременчуцького району Полтавської області. Отримані за виконану ОСОБА_11 роботу грошові кошти ОСОБА_4 залишив собі.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а саме у переміщені, переховуванні й передачі людини, вчиненої з метою експлуатації, з використанням примусу, обману і її уразливого стану, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Також, в середині серпня місяця 2021 року ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на торгівлю людьми, а саме: на вербування інших осіб із числа соціально незахищених верств населення з метою трудової експлуатації останніх, проїжджаючи на своєму автомобілі марки «ВАЗ» в с. Писарщина Кременчуцького району Полтавської області, помітив ОСОБА_12 , якого й вирішив у подальшому незаконно перемістити до місця свого проживання з метою трудової експлуатації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , користуючись тяжким матеріальним становищем ОСОБА_12 , шляхом обману, зокрема під приводом допомоги у працевлаштуванні, умовив та відвіз його до будинку АДРЕСА_1 , де мешкав.

У подальшому, в період часу із середини серпня по 25 листопада 2021 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та корисливою метою, утримував ОСОБА_12 у приміщенні гаражу за адресою свого проживання у АДРЕСА_1 , а також,використовуючи уразливий стан особи та із використанням примусу у вигляді психологічного тиску, завданням тілесних ушкоджень, з метою трудової експлуатації, змушував ОСОБА_12 виконувати роботи по домогосподарству, а також допомагати йому в розвантаженні, вивантаженні металобрухту, який скуповував ОСОБА_4 та інших роботах, зокрема по збиранню горіхів та каштанів на території м. Кременчука Полтавської області.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а саме у переміщені і переховуванні людини, вчиненої з метою експлуатації, з використанням примусу, обману і її уразливого стану, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, на початку вересня місяця 2021 року ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на торгівлю людьми, а саме: на вербування інших осіб із числа соціально незахищених верств населення з метою трудової експлуатації останніх, проїжджаючи на своєму автомобілі марки «ВАЗ» в с. Устимівка Кременчуцького району Полтавської області, помітив ОСОБА_13 , яку й вирішив у подальшому незаконно перемістити до місця свого проживання з метою трудової експлуатації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , користуючись тяжким матеріальним становищем ОСОБА_13 , ОСОБА_4 шляхом обману, зокрема під приводом допомоги у працевлаштуванні, умовив та відвіз її до будинку АДРЕСА_1 , де мешкав.

У подальшому, в період часу із початку вересня по 25 листопада 2021 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та корисливою метою, утримував ОСОБА_13 у приміщенні гаражу за адресою свого проживання у АДРЕСА_1 , а також,використовуючи уразливий стан особи та із використанням примусу у вигляді психологічного тиску, завданням тілесних ушкоджень, з метою трудової експлуатації, змушував ОСОБА_13 виконувати роботи по господарству за місцем мешкання ОСОБА_4 , а також в інших роботах, зокрема по збиранню горіхів та каштанів на території м. Кременчука Полтавської області.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а саме у переміщені і переховуванні людини, вчиненої з метою експлуатації, з використанням примусу, обману і її уразливого стану, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За вказаними фактами до ЄРДР внесено відповідні відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0000322, № 0000749, № 000821, № 000822, № 000079, №000080 відповідно за ч. 1 ст. 149, ч. 2 ст. 149, ч. 2 ст. 146 КК України, які 27.10.2021, 14.12.2021 та 11.02.2022 об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000322. В подальшому дане кримінальне провадження було перекваліфіковане за ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 146 КК України.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кременчук Полтавської області, українка, громадянка України, з середньою освітою, непрацююча, маюча на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: 19.08.2020 року Глобинським районним судом Полтавської області, за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена із іспитовим строком 1 рік.

04.04.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 146 КК України.

07.04.2022 постановою Полтавської обласної прокуратури про виділення досудового розслідування, було виділено з кримінального провадження № 0000322 матеріали досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 149, ч. 3 ст. 146 КК України у кримінальне провадження № 000153.

Також було допитано ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , які показали, що 18.03.2022 року ОСОБА_5 , разом із двома дітьми виїхала до Республіки Польша, у зв`язку із військовим станом у країні.

У зв`язку з тим, що за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_5 не проживає, телефонний зв`язок із нею відсутній та її дійсне місце знаходження не відоме, 07.04.2022 останню оголошено в державний розшук та того ж дня зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваної ОСОБА_5

07.09.2022, підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Октябрського р/с м. Полтави від 18.05.2022 року було затримано в пункту пропуску «Шегині».

07.09.2022, підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Октябрського р/с м. Полтави від 18.05.2022 року було затримано в пункту пропуску «Шегині».

В ході затримання ОСОБА_5 в останній було вилучено:

Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 30.07.2016 року Атозаводським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області.

Грошові кошти в сумі 4 865 євро (27 купюр по 100 євро: RB, EA, EA, EA, RB, WA, WA, RB, WA, EB, VA, NA, EB, WA, EA, WA, WA, WA, RB, UC, EA, RB, EA, WA, RB, WA, RB. 39 купюр по 50 євро: WA, UA,WB, RD, MD, RA, RD, SD, SC, PC, RB, UB, SB, PB, SC, EC,WA, UB, UC, UB, WB, NA, UB, EB, WA, UB, RA, EB, WA, EB, RC, RB, SE, EC, EB, WA, WA, EC, WA. 5 купюр по 20 євро SF, UB, RB, UB, RA. 9 купюр по 10 євро UC, UC, YA, WB, FA, WB, WB, TA, VA. 5 купюр по 5 євро: ZB, MA, ZB, VA, VB. )

08.09.2022 вказані речі у кримінальному провадженні були визнані речовим доказом.

Встановлено, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 30.07.2016 року Атозаводським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області та грошові кошти в сумі 4 865 євро належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Також встановлено, що за ч. 3 ст. 149 КК України, за якою обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачена конфіскація майна у встановленому законом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень ст. ст. 236, 237 КПК України, слідчий під час проведення огляду чи обшуку має право оглядати речі та документи, тимчасово вилучати речі та документи, а також вилучати речі, предмети та документи, які мають значення для кримінального провадження, а також вилучати предмети, які вилучені законом з обігу.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто затримав особу, в порядку передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається для збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 ч.2 ст.170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вилучені під час обшуку паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 30.07.2016 року Атозаводським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області та грошові кошти в сумі 4 865 євро з метою їх конфіскації, виникланеобхідність накласти арешт на вище перелічене майно з метою його збереження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені речі в ході особистого обшуку у гр.. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

Паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 30.07.2016 року Атозаводським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області.

Грошові кошти в сумі 4 865 євро (27 купюр по 100 євро: RB, EA, EA, EA, RB, WA, WA, RB, WA, EB, VA, NA, EB, WA, EA, WA, WA, WA, RB, UC, EA, RB, EA, WA, RB, WA, RB. 39 купюр по 50 євро: WA, UA,WB, RD, MD, RA, RD, SD, SC, PC, RB, UB, SB, PB, SC, EC,WA, UB, UC, UB, WB, NA, UB, EB, WA, UB, RA, EB, WA, EB, RC, RB, SE, EC, EB, WA, WA, EC, WA. 5 купюр по 20 євро SF, UB, RB, UB, RA. 9 купюр по 10 євро UC, UC, YA, WB, FA, WB, WB, TA, VA. 5 купюр по 5 євро: ZB, MA, ZB, VA, VB. )

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1