УХВАЛА
29 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 947/2882/20
провадження № 51-2087ск22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Касаційного кримінального суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд вищезазначених судових рішень.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.

Як убачається з касаційної скарги ОСОБА_4 , він вказав як суд касаційної інстанції Верховний Суд України, однак, відповідно до положень п. 21 ч. 1 ст. 3 КПК, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Разом з цим слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, суть викладених у касаційній скарзі засудженого доводів зводиться до його незгоди з оцінкою судом доказів, наявних у матеріалах кримінального провадження, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та до тверджень про неповноту судового розгляду, що на підставі статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. При цьому засуджений ОСОБА_4 у своїй скарзі не зазначив конкретних доводів, які саме порушення допустили суди постановляючи судові рішення стосовно нього.

Крім того, зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що він також не погоджується з кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 121 КК та наполягає, що знаходився в стані необхідної оборони, проте одночасно ставить вимогу про закриття кримінального провадження стосовно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, чим допускає суперечності й позбавляє можливості встановити дійсну позицію засудженого, з чим саме він не погоджується.

Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3