Справа № 548/318/22
Провадження №1-кс/548/193/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2022 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі : слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача в порядку ст. 303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність дізнавача в порядку ст. 303 КПК України.

Скаргу мотивував тим, що у провадженні дізнавача СД ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП України в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 16.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

1 червня 2022 року даним дізнавачем була винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання про допуск у справу в якості захисника - адвоката ОСОБА_4 , якого заявник обрав для захисту своїх законних прав та інтересів по даному кримінальному провадженню.

Підставою для відмови у праві користуватися послугами обраного захисника, згідно винесеної постанови, на думку органу розслідування послужило те, що обраний захисник також уклав угоду зі свідком по даній справі ОСОБА_5 , і що така ситуація суперечить інтересам даної особи, а також інтересам скаржника, як особи яка теж звернулася з проханням про надання правової допомоги цим же адвокатом.

Скаржник вказав, що бездіяльність дізнавача щодо не допуску в якості захисникаадвоката ОСОБА_4 є протиправною та такою, що порушує право на захист.

Скаржник звертає увагу суду на те, що у винесеній постанові дізнавача не аргументує в чому полягає «суперечність інтересам» в розумінні положень ст.ст.46 ч. 1, п.1 ч.21.ст. 78 КПК України.Матеріали кримінального провадження переконують упротилежному.

Ніякої суперечності ні інтересам ОСОБА_5 , ні інтересам скаржника ситуація з обранням одного і того самого адвоката не породила і не породжує.

Впевнений , що свідчення які були раніше дані і містяться у матеріалам кримінального провадження( до винесення постанови 1.06.2022 року) дізнавачем скаржником та ОСОБА_5 не містять суперечностей, які б давали підстави для висновку про « суперечність інтересів».

Незрозумілим є і посилання органу дізнання на те, що свідок ОСОБА_5 рахується свідком обвинувачення.

Даний свідок є свідком захисту скаржника, адже він має відомості стосовно тих обставин, які доводять, що розгублені та зібрані скаржником частини дерев, як на дорозі так і обабіч дороги, в Оржицькій ОТГ не викрадалися.

Остаточні висновки дізнавач міг робити, в усякому випадку не раніше, як після офіційного допиту в якості підозрюваного, якого на час винесення оскаржуваної постанови та на час подачі цієї скарги не було і немає.

Важливою обставиною є також хронологія подій, що передувала та безпосередньо пов`язана з укладенням угод на правничу допомогу як скаржником так і ОСОБА_5 .

Фактом є те, що договір на надання правничої допомоги скаржником був укладений дещо раніше аналогічної угоди з ОСОБА_5 .. Це по - перше.

По-друге, дізнання достовірно знало і мало у своєму розпорядженні передані скаржнику документи щодо повноважень його захисника - адвоката ОСОБА_4 на час допиту 27.05.2022 року ОСОБА_5 .. Це ордер адвоката серія ВІ № 107581 від 23.02.2022 року, договір ( витяг) про надання юридичних послуг, свідоцтво про право на зайнятгя адвокатською діяльністю. Зауважень по документах щодо повноважень адвоката не було.

Фактично з 15.02.2022 року як скаржника , так і певною мірою і ОСОБА_5 підозрювали у скоєнні кримінального правопорушення.

Дані витягу ЄРДР свідчать про те, що з цієї дати особисто ОСОБА_3 стали вважати потенційним підозрюваним. Тому скаржник і скористався своїм правом мати захисника своїх прав та уклав відповідну угоду з адвокатом ОСОБА_4 про що поставив до відома дізнавача та інших працівників поліції, які зі контактували з приводу випадку 15.02.2022 року. На телефонні дзвінки та при особистих зустрічах з правоохоронцями скаржник кожний раз зауважував що захисником прав є адвокат ОСОБА_4 і пред`являв всі необхідні документи щодо його повноважень які були у нього на руках з 23.02.2022 року, і які він передав дізнавачу ОСОБА_6 24.05.2022 року. В цей день він дав скаржнику на руки повістку про виклик на 27.05.2022 року.

Всі виклики та дні явок до поліції погоджували як із скаржником , так і з його адвокатом ОСОБА_4 .

Більше того, в день допиту ОСОБА_5 ( 27.05.2022 року) обох викликали до відділку поліції, але слідчу дію( допит) першу провели з ОСОБА_5 .. Скаржник ж чекав на свій допит, але його перенесли, без пояснення причини такого перенесення.

Якщо дізнання достеменно знало, що у обох один і той же адвокат, і що на його думку створювало певну колізію, то мало поставити перед допитом ОСОБА_5 на вирішення питання: як бути, враховуючи той факт, що першим по даті /23.02.2022 року/ був укладений договір на захист скаржника, а вже потім/24.02.2022 року/ договір з ОСОБА_5 ..

Скаржник та його захисник не з"явилися, надавши суду заяву про розгляд скарги у їх відсутність, зазначивши, що скаргу підтримують та прохають її задовольнити.

Уповноважена особа ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, до суду не з`явилася, надала суду супровідний лист, вказавши, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 по ст. 15 ч.2, ст. 185 ч. 1 КК України направлений до Оржицького районного суду Полтавської області.

Дослідивши доводи скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у її задоволенні, з огляду на наступне.

Ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З закріпленої в ст. 26 КПК України диспозитивності як загальної засади кримінального провадження слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 45 КПК України, захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадиція); захисником не може бути адвокат, відомості про якого не внесено до Єдиного реєстру адвокатів України або стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на здійснення адвокатської діяльності.

Нормою ч. 2 ст. 78 КПК України встановлено, що захисник не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він у цьому ж кримінальному провадженні надає або раніше надавав правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася із проханням про надання правової допомоги; у випадку зупинення чи припинення права на здійснення адвокатської діяльності у порядку, передбаченому законом; якщо він є близьким родичем чи членом сімї слідчого, прокурора, потерпілого або будь-кого зі складу суду.

Встановлено, що згідно ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 24.02.2022 та договору про надання юридичних послуг №25 від 24.02.2022 ОСОБА_4 вже залучений в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 16.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України для надання правової допомоги свідку обвинувачення під час давання показань останнім.

Таким чином, укладення адвокатом договору про надання правової допомоги зі свідком у справі, в якому він є захисником обвинуваченого, передбачає конфлікт інтересів.

Відповідне положення міститься в постанові КАС ВС від 24 червня 2020 року справа № 821/890/18.

Згідно з вимогами п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк та про відмову у задоволенні клопотання, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Крім цього, встановлено, що станом на 08.06.2022 р. досудове розслідування кримінального провадження завершене, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000044 , направлено до суду.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання. У Параграфі 1 Глави 24 КПК розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Але в межах цього тренінгу не планується розглядати аспекти діяльності слідчого судді апеляційного суду

Так, відповідно до діючого КПК України слідчий суддя, це суб`єкт судової влади, який здійснює функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб саме під час досудового розслідування.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що досудове розслідування кримінального провадження завершено, обвинувальний акт по кримінальному провадженні направлено до суду, а слідчий суддя, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, вирішує скарги під час досудового провадження, тому слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача в порядку ст. 303 КПК України-залишити без розгляду.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1