Провадження № 1-кп/761/1876/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001979 від 23.05.2021, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Прилука Липовецького району Вінницької області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, офіційно непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року за результатами проведення судового засідання у кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_2 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 11 грудня 2021 року включно.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого, у зв`язку із неможливістю закінчити розгляд кримінального провадження до спливу вказаного строку, поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою відповідно до ст.331 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні оголосив письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_2 . Зазначив, що визначені раніше ризики у відповідності зі ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечував, стверджуючи що обвинувачений вже довго знаходиться під вартою, більш того захисник вважає це психологічним тиском на обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав захисника і зазначив що він не має намірів вчиняти тиск на свідків, обіцяв з`являтись до суду.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст.183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінального правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_2 , а саме вчинення, тяжкого злочину який спричинив загибель людини, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_2 .

При цьому суд враховує, що обвинувачений офіційного джерела доходу немає, неодружений, немає міцних соціальних та сімейних зв`язків, що у своїй сукупності свідчить про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме, що обвинувачений перебуваючи на волі зможе переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

При цьому судом у контексті наявності ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні враховується, що у кримінальному провадженні ще не були допитані всі свідки в судовому засіданні, оскільки така стадія судового розгляду якраз триває, водночас обвинуваченому відомі анкетні дані свідків та потерпілих, їх адреси проживання, більш того потерпіла ОСОБА_5 це мати обвинуваченого, що збільшує можливості обвинуваченого впливати на неї, а тому існує висока ймовірність настання такого ризику.

Судом також береться до уваги, що згідно з практикою ЄСПЛ суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» ЄСПЛ визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а у рішенні по справі «W проти Швейцарії» зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства

Разом з тим, суд вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження зазначених прокурором ризиків.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_2 в умовах тримання під вартою відсутні.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою до 03 лютого 2022 року включно, підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 суд не вбачає.

Також суд вважає недоречними на даній стадії доводи захисника ОСОБА_7 про відсутність доказів причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому злочину.

Так, у контексті порушеного питання слід зазначити, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_2 продовженні строку дії цього запобіжного заходу, судом враховувалось, що перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, що наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування та у клопотанні прокурора про долучення матеріалів, свідчить про їх вагомість, більш детальну оцінку цим доказам суд зможе надати на відповідній стадії судового розгляду, під час вивчення їх змісту та подальшого аналізу.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , а також з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України щодо високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від суду з урахуванням в тому числі даних про особу обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 03 лютого 2022 року включно.

Копію ухвали направити для виконання до Державної Установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником.

Повний текст ухвали оголосити 10 грудня 2021 року о 09 год. 40 хв.

Суддя ОСОБА_1