Справа №201/6318/20
Провадження № - 1кп/201/205/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000950 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В кримінальному провадженні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисники ОСОБА_5

ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження № 0000950 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою в якому посилався на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину і існує ризик того, що обвинувачений може намагатись уникнути суду, так як розгляд справи близиться до завершення і обвинувачений розуміє наслідки ухвалення відносно нього обвинувального вироку який передбачає виключно покарання у виді позбавлення волі. Так як обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, його нічого не тримає і він може намагатись уникнути суду. Цей ризик підтверджується і тим, що обвинувачений не з`явився в судові засідання 17.06.2022 і 24.06.2022 надавши суду довідку про те, що він перебував на лікуванні в КЗ «Дніпровська міська поліклініка № 5» в той час як з відповіді Дніпровської міської ради від 05.07.2022 видно, що вказаний комунальний заклад рішенням сесії міської ради від 23.01.2019 було реорганізовано шляхом припинення. Також прокурор вважає, що підвищився ризик вчинення повторного злочину обвинуваченим, так як він не має засобів для існування, не працює і після направлення обвинувального акту до суду знову обвинувачується у вчиненні аналогічного злочину, який розглядається Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська. Прокурор вважає, що менш суворий запобіжний захід не здатен нівелювати ці ризики, а тому просить задовольнити клопотання.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора посилаючись на те, що 13.06.2022 йому стало погано і він залишався вдома. До нього прийшла знайома ОСОБА_7 , яка порадила лікаря і викликала останнього. Лікар ОСОБА_8 приїхав наступного дня, оглянув обвинуваченого і встановив діагноз, а також повідомив. Що довідку про непрацездатність зможе видати за місцем своєї роботи. Через деякий час ОСОБА_7 їздила до лікаря, брала довідку та відвозила її до суду на підтвердження поважності неявки обвинуваченого в судове засідання. Ще через деякий час обвинувачений сам їздив до цього ж лікаря в лікарню № 16 де лікар особисто проштампував йому довідку та вказав в ній дату виписки і цю довідку обвинувачений надав суду. Про те, що такого комунального закладу як Дніпровська міська поліклініка № 5 не існує обвинувачений не знав і був певен, що довідка справжня. Просив не обирати йому запобіжний захід.

Захисники заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на те, що ризики не збільшились, а тому підстав обирати запобіжний захід не має. За час судового провадження ОСОБА_3 не порушував свої обов`язки, з`являвся до суду, а його останні неявки викликані поважними причинами. Те, що довідка не відповідає формі та видана від неіснуючого підприємства обвинуваченому не було відомо, адже він надав її оригінал суду. Крім того, прокурор не вказав. Чому менш суворі запобіжні заходи не здатні забезпечити вказані прокурором ризики.

Заслухавши учасників, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи заявлені прокурором ризики, суд погоджується з тим, що ризик уникнення суду існує з огляду на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинення тяжкого злочину і розуміючи наслідки розгляду кримінального провадження може намагатись ухилитись суду. Цей ризик збільшується самим фактом перебування країни у воєнному стані, коли уникнути суду легше ніж в мирний час.

Факти неявки обвинуваченого в два судові засідання також можна було б покласти в обґрунтування ризику уникнення від суду, однак за час судового розгляду обвинувачений не допускав неявок раніше без поважних причин, а з показань обвинуваченого та допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , які не спростовані іншими доказами видно, що обвинувачений не знав про те, що довідка, надана ним суду видана закладом якого не існує.

Також не виключений ризик і вчинення нового злочину обвинуваченим, так як останній обвинувачується у вчиненні корисливого і неодиничного злочину, що свідчить про його схильність до злочинної діяльності, а в умовах відсутності постійного джерела доходу, цей ризик лише збільшується. Також цей ризик підтверджується тим, що за час судового провадження ОСОБА_3 обвинувачується у іншому провадженні у вчиненні аналогічного злочину

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно обвинуваченого може бути обрано запобіжний захід.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, негативних даних про який не має, його соціальні зв`язки, які не є міцними, те що він не працює. Також суд враховує обставини злочину, описані в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, яке являється тяжким, його поведінка під час судового розгляду. В той же час, запобіжний захід у виді тримання під вартою є найбільш суворим видом запобіжних заходів і враховуючи наявність місця проживання у обвинуваченого, суд вважає, що домашній арешт буде дієвим запобіжним заходом для запобігання ризиків, оскільки дозволить контролювати переміщення обвинуваченого і його поведінку на протязі судового розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ряд обов`язків задля забезпечення дієвості запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 193 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати з 19 серпня 2022 до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 20:00 години до 06:00 години за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, тобто до 17 жовтня 2022 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

заборонити покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 щоденно в період з 20:00 години до 06:00 години

прибувати до суду за кожною вимогою;

не відлучатись з м. Дніпро без дозволу суду.

Ухвалу направити для контролю прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та на виконання до ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Повний текст буде оголошено 19.08.2022 о 17:00 годин

Слідчий суддя ОСОБА_1