Справа № 304/783/21 Провадження № 1-кп/304/87/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000044 від 07 червня 2021 року та № 0000106 від 16 червня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перечин, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійною технічною освітою, проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України та ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводило до фізичних та психологічних страждань потерпілої, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 19 жовтня 2020 року близько 20 години 20 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, а саме ображав останню нецензурними словами, внаслідок чого було завдано шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

Також, ОСОБА_5 24 травня 2021 року о 19 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, а саме ображав останню нецензурними словами та штовхнув її, чим заподіяв шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

Крім цього, ОСОБА_5 01 червня 2021 року близько 00 годин 54 хвилини, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, а саме умисно наніс останній незначні тілесні ушкодження та ображав її нецензурними словами, внаслідок чого було завдано шкоду фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої.

Тим самим ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ст. 126-1 КК України.

Судом також визнано доведеним, що ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження за наступних обставин.

Так, 07 червня 2021 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до своєї співмешканки ОСОБА_4 та своєю обутою в шкіряні берци ногою наніс три удари по лівій нозі останньої, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах середньої третини лівої гомілки. Згідно з даних медичної довідки з Перечинської РЛ від 07 червня 2021 року в неї встановлені тілесні ушкодження: забій, гематома середньої третини лівої гомілки.

Вказані тілесні ушкодження мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як шість днів і відповідно до п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Тим самим ОСОБА_5 скоїв проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушень визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним правопорушень, вказаних в обвинувальних актах. Обвинувачений суду пояснив, що 19 жовтня, 24 травня та 01 червня 2021 року він вчиняв домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме ображав її нецензурними словами та один раз умисно наніс такій незначні тілесні ушкодження. Усвідомлює, що його дії відносно останньої є неправомірними та негативними. Обвинувачений також пояснив, що він, знаходячись на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , де підійшов до своєї співмешканки ОСОБА_4 та своєю ногою наніс три удари по лівій нозі останньої. Зазначив, що шкодує про свої вчинки, щиро розкаявся. При цьому зазначив, що готовий понести покарання. Просив суд призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила суду, що обвинувачений є її співмешканцем. Зазначила, що примирилася з таким, у зв`язку з чим не має до нього жодних претензій матеріального чи морального характеру. Просила суворо його не покарати, призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом, та вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження та за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводило до фізичних та психологічних страждань потерпілої.

Призначаючи покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України умисне легке тілесне ушкодження є кримінальним проступком.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, є нетяжким злочином.

Суд враховує дані про особу винного: ОСОБА_5 за місцем проживання охарактеризований як такий, що адміністративною комісією при виконавчому комітеті Перечинської міської ради до адміністративної відповідальності не притягався, скарги з боку сусідів до Перечинської міської ради не надходили, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, проте, зі слів обвинуваченого встановлено, що він має дохід близько 4000-5000 гривень в тиждень, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, судимості згідно з ст. 89 КК України не має.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Згідно з ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

За сукупності наведених обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер вчинених ним правопорушень, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, форму вини, обстановку вчинення правопорушень, особу обвинуваченого, а також позицію прокурора, обвинуваченого та потерпілої, які просили призначити покарання у виді громадських робіт, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкцій, за якими кваліфіковано його дії, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів згідно з ч. 1 ст. 70 КК України суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України та ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України громадські роботи строком на 80 (вісімдесят) годин;

- за ст. 126-1 КК України громадські роботи строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання громадські роботи строком на 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча: ОСОБА_1