Справа № 462/484/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/125/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 31 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 31 січня 2022 року задовольнено частково клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, строком на 60 днів, тобто до 31 березня 2022 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 за першою вимогою;

- носити електронний засіб контролю; не залишати місце постійного проживання - квартиру АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Дата закінчення дії ухвали - 31 березня 2022 року.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором не доведено факт неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На дану ухвалу слідчого судді прокурор Франківської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Брилінським про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, із визначенням застави у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує тим. що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінально- процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі не врахував вагомості наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення, тяжкості покарання, передбаченого санкцією статті, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачених ст. 178 КПК України. Стверджує, що слідчий суддя не оцінив усі обставини в сукупності, в тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність у нього родини й утриманців, що на переконання сторони обвинувачення, жодним чином не може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора про задоволення апеляційної скарги, пояснення та думку підозрюваного ОСОБА_7 , який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході розгляду клопотання прокурора не здобуто належних доказів на підтвердження всіх підстав, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Згідно положень ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відтак, колегія суддів вважає, що оскільки прокурор в судовому засіданні не довів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя обґрунтовано частково задоволив клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 та прийшов до вірного висновку про можливість застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, мотивувавши це в своїй ухвалі з врахуванням вимог ст. 178 КПК України.

На думку колегії суддів, сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наявність зазначених ризиків, не можуть бути безумовною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя врахувавши особу підозрюваного, його процесуальну поведінку, стійкі соціальні зв`язки, майновий стан, вид та тяжкість кримінального правопорушення, відсутність на сьогоднішній день соціальної небезпеки, й можливість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, прийшов до вірного переконання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж зазначений у клопотанні прокурора а саме: запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Крім цього, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 31 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: