БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.10.2022
Єдиний унікальний номер 497/1378/22
Провадження № 1-кп/497/80/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2022 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000072 від 07.06.2022 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Городнє Болградського Одеської області, громадянина України, не інваліда, офіційно не працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КПК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2022 року приблизно о 17:00 годин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись у дворі домоволодіння АДРЕСА_3 , вступив у сварку з побутових причин із ОСОБА_5 , в процесі якої вони негативно висловлювались в адресу один одного.

Під час зазначеної події, ОСОБА_4 , діючи з мотивів особистих неприязних відносин до ОСОБА_5 , що виникли під час сварки, бажаючи помститись за його висловлювання, які він вважав образливими для себе, діючи з умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій, та бажаючи їх досягнення, умисно кулаком лівої руки наніс не менше двох ударів по обличчю та кулаком правої руки наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_5 , в результаті чого останній впав на землю.

Надалі, без перерви у часі, ОСОБА_4 , діючи з тим же умислом, спрямованим на продовження спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій, та бажаючи їх досягнення, умисно ногою наніс один удар в області правої кісті ОСОБА_5 , в результаті чого навмисно спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді синця на передній поверхні грудної клітки ліворуч на рівні 2-го міжребір`я по навкологрудиній лінії, синця на задній поверхні лівого ліктя, синця на тильній поверхні правої кісті, садна в ділянці лівого колінного суглобу по зовнішній поверхні, садна в верхній третині лівої гомілки по передній поверхні, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

З огляду на зазначене, по твердженню органу досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 викладені в обвинувальному акті обставини події підтвердив та зазначив, що раніше з потерпілим знайомий не був. Йому подзвонила мати та розказала, що особа, яка косила в неї траву ОСОБА_5 , не виконав свою роботу й взяв кошти, а коли вона прийшла їх повернути, ОСОБА_5 лаявся й не віддавав кошти. З метою з`ясування ситуації, 05.06.2022 року ввечері ОСОБА_4 пішов до будинку ОСОБА_5 АДРЕСА_3 , де в них сталась сварка й потерпілий замахнувся на нього й ОСОБА_4 рукою два рази вдарив по тілу, після чого ОСОБА_5 впав, їх розборонив сусід, який підійшов на шум. Після цього, ОСОБА_4 пішов додому. Також ОСОБА_4 зазначив, що пізніше хотів помиритись з потерпілим, але він відмовив.
ОСОБА_4 , визнавши події, викладені в обвинувальному акті, зазначив, що так діяв, оскільки захищав свою мати, яку образив ОСОБА_5 . При цьому в останньому слові ОСОБА_4 зазначив, що був неправий, проти насилля та вибачається. Просить не призначати покарання, пов`язане з громадськими роботами.
Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що мати ОСОБА_4 запросила його покосити в неї траву, але зламалась коса. Але мати ОСОБА_4 прийшла до нього вимагати повернення коштів, виражалась нецензурною лайкою й він віддав гроші. Через деякий час прийшов до його будинку ОСОБА_4 , теж кричав, вдарив рукою, внаслідок чого ОСОБА_5 впав й ОСОБА_4 ще вдарив. Сусід їх розборонив й ОСОБА_4 пішов.
Потерпілий зазначив, що не вибачає обвинуваченого та просить призначити покарання у вигляді громадських робіт.
Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння окрім його особистих пояснень та пояснень потерпілого, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 , про вчинений злочин від 07.06.2022 року, де заявник повідомив про те, що 05.06.2022 року громадянин ОСОБА_6 прийшов до нього додому в с. Залізничне та завдав тілесні ушкодження.
За даним фактом 07.06.2022 року внесено відомості в ЄРДР за № 0000072 та розпочато досудове слідство за фактом вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст.125 КК України.
Дізнавач постановою від 07.06.2022 року визнав ОСОБА_5 потерпілим по даному кримінальному провадженню.
Згідно висновку експерта №23 від 08.069.2022 року ОСОБА_5 має тілесні ушкодження, які могли утворитись 05.06.2022 року від дії твердих тупих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
14.07.2022 року слідчим проведено слідчий експеримент за участю потерпілого та свідка, які розказали і на місці вчинення кримінального правопорушення показали про його обставини.
Відповідно до чинного законодавства всі наявні в справі докази, які були зібрані органом досудового розслідування в підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою з`ясування їх належності та допустимості були перевірені судом у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 23 КПК України за участі учасників кримінального провадження і кожному з них судом була дана оцінка як це вимагає ст. 94 КПК України, бо для прийняття правильного, неупередженого та остаточного рішення суду жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальних прав сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом».
Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовної презумпції, достатньо вагомої, чіткої і взаємоузгодженої.
Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України при встановлених судом фактичних обставинах поза розумним сумнівом.
У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і Постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року №5 зазначено, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак встановленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону і формулювання висновку про їх відповідність.
З огляду на зазначене, суд вважає, що протиправні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

Додаткові обставини, які сприяли діям обвинуваченого, судом не встановлено. Вчинене кримінальне правопорушення є закінченим, вчиненим умисно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує наступне.
Відповідно до положень ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Згідно приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії кримінального проступку згідно ст.12 КК України, умисну форму вини, особу обвинуваченого який характеризується негативно, з характеристики, наданої старостою села Залізничне 19.07.2022 року вбачається, що ОСОБА_4 зарекомендував себе з негативної сторони, за характером грубий, веде себе зухвало, суспільно-корисною працею не займається, офіційно не працює, офіційно власної сім`ї не має, не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра, до кримінальної відповідальності притягувався два рази, в тому числі за ст.ст.185, 187 КК України, але на день вчинення даного кримінального правопорушення в силу ст. 89 КК України, не має судимості.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України - судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України - судом не встановлено.
З огляду на викладене, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, який не має постійної роботи та доходу, характеризується негативно, поводить себе зухвало, враховуючи позицію прокурора і потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованої статті у виді громадських робіт. Суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Призначення покарання у вигляді штрафу не буде відповідати вищевказаним засадам та меті.
Цивільний позов заявлений не був. Заходи забезпечення кримінального провадження не вживались й суд не вбачає підстав для їх застосування. Речові докази та судові витрати відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368, 369, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 180 (ста вісімдесяти) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обирати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ___________ ОСОБА_1