Справа № 199/9912/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2022 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000908 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів.

Клопотання обґрунтовується тим, що обвинуваченого повідомлено про підозру у скоєнні умисного тяжкого злочину, та він може переховуватися від суду.
Обвинувачений і його захисник заперечували проти клопотання,просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який, у разі доведеності його вини, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волістроком від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
На думку суду, такими ознаками є тяжкість та велика суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, який неодноразово судимий в минулому за злочини в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, і за таких обставин суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим переховування обвинуваченого, ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.
Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Суд з порозумінням відноситься до заяви обвинуваченого ОСОБА_4 щодо його бажання бути призваним на військову службу для захисту держави від воєнної агресії.
Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_6 не має ані бойового ані військового досвіду, за призовом в минулого не проходив обов`язкову строкову службу в лавах армії України.
Крім того, суд вважає, що можлива військова служба взагалі нівелює дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладені у зв`язку з цим на обвинуваченого обов`язки.
Також, частина 1 статті 616 КПК України, не передбачає право обвинуваченого, який тримається під вартою, у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України, під час досудового розслідування або судового розгляду, звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 307 КК України.
Керуючись ст.ст.176-178,183,199, 331,350,369,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 30 жовтня 2022 року включно, у Державній установі «Дніпровська установа виконанняпокарань (№4)».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання - начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, залишити для нього заставу у розмірі 59475 грн.

Відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до п. 1-1 ч.2 ст. 395 КПК України ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1