Справа № 493/318/19
Провадження № 1-кп/493/11/22

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
захисників обвинуваченої адвоката ОСОБА_9 ,
адвоката ОСОБА_10
потерпілої ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000059 від 06.02.2019 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мала Слобідка Кодимського району Одеської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 05.02.2019 року біля 10:00 години знаходячись біля торговельного лотка на території Балтського міського рику, розташованого по вул. Любомирській, 183-а в м. Балта Одеської області, біля якого здійснює продаж біжутерії ОСОБА_11 , під час сварки та на ґрунті виниклих неприязних відносин з останньою, діючи умисно з корисливих мотивів, відкрито викрала з вищевказаного лотка біжутерію браслет жіночий жовтого кольору, довжиною 20 см., вартістю 245,00 грн., та біжутерію браслет жіночий жовтого кольору, довжиною 24 см., вартістю 294,00 грн.

Після цього, ОСОБА_8 , заволодівши викраденим майном, місце скоєння кримінального правопорушення покинула не реагуючи на вимоги ОСОБА_11 повернути викрадене майно.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 винною себе у вчинені вказаного кримінального правопорушення не визнала та пояснила, що вона та ОСОБА_11 товаришували. Перед новим 2019 роком, точної дати вона не пам`ятає, їй зателефонувала ОСОБА_11 і попросила відремонтували хутрову шубу за 3-4 дні та пообіцяла за роботу 500,00 грн., на що вона погодилася. По спливу вказаного часу телефоном вона повідомила ОСОБА_11 про виконану роботі і попросила приїхати та забрати хутрову шубу, ОСОБА_11 в свою чергу попросила принести відремонтовану хутрову шубу на міський ринок де вона реалізовувала біжутерію. Коли вона принесла їй на міський ринок хутрову шубу і віддала, ОСОБА_11 їй заплатила тільки 300,00 грн., що викликало у неї обурення і вона вчинила сварку, після чого ОСОБА_11 заплатила їй ще 100,00 грн. Після того вона покинула міський ринок, сказавши ОСОБА_11 що та їй винна ще 100,00 грн.
За деякий час, ОСОБА_11 через її чоловіка запропонувала остаточно з`ясувати відношення і вона прийшла до неї на міський ринок, щоб забрати недоплачені 100,00 грн. ОСОБА_11 пояснила, що у неї немає 100,00 грн., а є тільки прикраси, тому вона підняла з прилавка два браслети і ОСОБА_11 погодилася, сказавши, що після цього вона їй нічого не винна. Взявши два браслети в рахунок виконаної роботи по ремонту хутрової шуби вона , поклавши їх до кишені куртки, покинула міський ринок.
На слідуючий день вона віддала прикраси працівникам поліції в обмін на те, що їй ОСОБА_11 поверне 100,00 грн.
Вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що вона та ОСОБА_8 товаришували декілька років. Вона реалізовувала жіночі прикраси, допомагаючи здійснювати підприємницьку діяльність своїй сестрі ОСОБА_12 , а також реалізовувала прикраси які належали їй особисто. ОСОБА_8 займалася швейним ділом. В жовтні чи листопаді 2018 року ОСОБА_8 прийшла до неї на міський ринок, де вона реалізовувала прикраси і за попередньою домовленість між ними забрала її хутрову шубу на ремонт. При передачі шуби вони домовилися про ціну роботи в 200,00 грн., але через дві неділі до неї на міський ринок знову прийшла ОСОБА_8 і виказала незадоволення тією сумою про яку вини домовилися, ідучи їй на поступки вона пообіцяла ОСОБА_8 доплатити ще 200,00 грн. поверх тих що домовилися.
05.02.2019 року приблизно о 10-тій годині ОСОБА_8 прийшла на міський ринок та принесла з собою відремонтовану хутрову шубу, за що вона їй заплатила 400,00 грн., але ця ціна ОСОБА_8 знову не влаштувала і вона стала вимагати більше коштів не пояснюючи за що, а потім ухопила з прилавка два браслети з медичного металу жовтого кольору довжиною 20 і 24 сантиметри і з ними покинула міський ринок. Вона стала кричати та вимагати ОСОБА_8 повернутися, але остання не реагувала та покинула територію міського ринку. В квітні 2019 року їй повернули браслети працівники поліції після того як вона їх упізнала за крупним сплетінням та довжиною ланцюжків, про що склали протокол.
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що в першій половині дня 05.02.2019 року вона разом з ОСОБА_14 перебували на міському ринку в м. Балта Одеської області біля магазину «Холодок», пили каву та почули жіночі крики на відстані біля 10 метрів від них. Оглянувшись вони побачили, що сварка виникла між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 біля прилавка останньої. В ході сварки ОСОБА_8 вхопила золоті прикраси, що лежали на прилавку, і тримаючи їх в руках, стала виходити з міського ринку. ОСОБА_11 почала кричати їй у слід, щоб та повернулася та віддала вкрадене, але ОСОБА_8 не реагувала на її вимоги.
Свідок ОСОБА_14 пояснила, що біля 2 років тому назад в холодну пору року, точної дати не пам`ятає, вона разом з ОСОБА_13 пили каву біля магазину «Холодок», що на міському ринку в м. Балта Одеської області. Увагу привернув жіночий крик і вони побачили, що на відстані 10-15 метрів від них сваряться ОСОБА_8 та ОСОБА_11 біля прилавка останньої. В ході сварки ОСОБА_8 вхопила золоті ланцюжки, що лежали на прилавку та покинула територію міського ринку. ОСОБА_11 стала кричати їй у слід, щоб та повернулася та віддала вкрадене, але ОСОБА_8 не реагувала на її вимоги.
Свідок ОСОБА_15 пояснила, що працювала старшим слідчим Балтського ВП ГУНП в Одеській області. 06.02.2019 року складала протокол огляду місця події, де було зафіксовано добровільна видача ОСОБА_8 двох ланцюжків металу жовтого кольору.
Допитаний в судовому засіданні експерт-оцінювач ТОВ «Бюро технічної інвентарізації» ОСОБА_16 , пояснив, що оцінку біжутерії, а саме двох браслетів жовтого кольору довжиною 20 та 24 см. проводив по фотознімкам.
ОСОБА_8 в судовому засіданні при огляді біжутерії, яку пред`явила ОСОБА_11 як відповідальний зберігач, а саме двох браслетів жовтого кольору, вказала, що вона забрала з прилавку інші браслети.
Свідок ОСОБА_17 пояснила, що була запрошена працівниками поліції при проведені слідчої дії, в результаті якої жінка, яка їй незнайома, в кабінеті райвідділку поліції видала сережки, каблучки та браслети, пояснивши при цьому, що прикраси вона забрала в рахунок боргу в 100,00 грн.
Крім того, вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в ході судового слідства письмовими доказами, а саме:
Заявою ОСОБА_11 від 05.02.2019 року, в якій зазначається, що 05.02.2019 року знайома їй жінка на ім`я ОСОБА_18 , яка мешкає в АДРЕСА_1 , знаходячись на міському ринку м. Балта відкрито заволоділа з прилавку її прикрасами, а саме браслетами в кількості 5 штук, чим заподіяла матеріального збитку на суму 670,00 грн. (т. 1 а.с.131);
Протоколом огляду місця події від 05.02.2019 року. (т. 1 а.с.132-134);
Заявою ОСОБА_8 від 06.02.2019 року, в якій вона просить прийняти у неї два жіночих браслети з жовтого кольору та передати їх ОСОБА_11 (т. 1 а.с.138);
Протоколом огляду місця події від 06.02.2019 року, відповідно до якого в Балтському ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_19 добровільно видала два жіночих браслети з металу жовтого кольору. (т. 1 а.с.139);
Висновком товарознавчого дослідження з визначенням ринкової вартості рухомого майна яке є речовим доказом № 1200/17/1.7-12022019-6 від 12.02.2019 року, відповідно до якого ринкова вартість двох жіночих браслетів з металу жовтого кольору становить 539,00 грн. (т. 1 а.с.145-153).
Суд критично ставиться до показів обвинуваченої в частині того, що за згоди ОСОБА_11 вона забрала з прилавка прикраси, розцінює такі покази як спосіб захисту обвинуваченої, оскільки свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 стверджували протилежне, розказавши що вони були свідком сварки між потерпілою та обвинуваченою, після чого обвинувачена вихопила прикраси з прилавка та покинула міський ринок, та жодним чином не відреагувала на вимогу потерпілої повернутися та віддати прикраси.
Адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої просив ухвалити виправдувальний вирок, посилаючись на відсутність умислу на вчинення грабежу, а саме на відсутність корисливого мотиву як складового елементу суб`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Суд вважає за необхідне покласти в основу обвинувачення показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про те, що вони бачили як ОСОБА_8 вихопила прикраси з прилавку без дозволу потерпілої ОСОБА_11 їх покази цілком узгоджуються з наданими в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_11 про те, що вона не надавала згоди ОСОБА_8 вибирати прикраси в рахунок виконаної роботи по ремонту хутрової шуби, однак не зважаючи на це ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи їх настання, вихопила прикраси з прилавка та продовжила заволодіння майном, маючи реальну можливість розпоряджатися ним, не реагуючи на вимоги потерпілої його повернути.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності
потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.
Зауваження адвоката ОСОБА_10 про те, що висновок товарознавчого дослідження з визначенням ринкової вартості рухомого майна яке є речовим доказом № 1200/17/1.7-12022019-6 від 12.02.2019 року, не може бути прийняти судом як допустимий доказ, оскільки проведений на підставі фотознімків біжутерії, які, за твердженням ОСОБА_8 , не ідентичні тим, що вона забрала з прилавку ОСОБА_11 на міському ринку в м. Балата Одеської області, не може бути прийнято судом, оскільки для такого кримінального правопорушення, як грабіж, не встановлено нижньої межі шкоди, яка може бути завдана власнику майна. Тому вчинене ОСОБА_8 діяння характеризується всіма ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та висока суспільна небезпека кримінального правопорушення виключає малозначність цього діяння в розумінні ч. 2 ст. 11 КК України.
Інших порушень кримінально-процесуального права, які стали би підставою для ухвалення виправдувального вироку, судом не встановлено.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правовий спір, вирішуючи який обвинувачена ОСОБА_8 обрала спосіб захисту свого права, який суперечить загальноприйнятим нормам поведінки.
Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що всі зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку дають підстави суду кваліфікувати дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання суд зважає на положення ч. 2 ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та на положення ч. 1 ст. 65 КК України, згідно з якою суд призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає покарання за даний злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає відшкодування обвинувачуваною завданого збитку, вчинення нею кримінального правопорушення вперше, перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей.
В силу ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Крім наведеного, при визначенні міри покарання суд враховує дані досудової доповіді на обвинувачену, згідно якої ризик вчинення нею повторних кримінальних правопорушень та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, відбування покарання можливе без позбавлення волі. Застосування іспитового строку можливе за умови додаткових обов`язків та заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та особу ОСОБА_8 , позицію потерпілої, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку з покладанням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.
При цьому, на думку суду, визначене покарання є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_8 - не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_8 - не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 08.02.2019 року на майно, вилучене під час проведення досудового слідства скасувати.
Речові докази, а саме біжутерію браслетів з металу жовтого кольору, які знаходяться на відповідальному збережені у ОСОБА_11 , залишити ОСОБА_11 .
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, обвинуваченою - протягом того ж строку з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору, адвокату та не пізніше наступного дня надіслати обвинуваченій та потерпілій.

СУДДЯ