Справа №639/6473/21
Провадження №1-кп/639/230/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/6473/21 (в ЄРДР №0000054 від 02.04.2021 року) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапаєвка Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, ФОП, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 272, ч. 1 ст. 367 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник адвокат ОСОБА_5 .,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 з 04.04.2006 є суб`єктом підприємницької діяльності, а саме фізичною особою підприємцем, згідно запису про проведення державної реєстрації №0046344 від 04.04.2006, та займається діяльністю посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами, як основним видом діяльності КВЕД 46.18, а також неспеціалізованою оптовою торгівлею, як додатковим КВЕД 4690.

У 2016 році між ФОП « ОСОБА_3 » та ТОВ «Новобаварський бетон» укладено договір оренди нежитлового приміщення під літерою К-2, розташованого на території вказаного ТОВ за адресою АДРЕСА_3 , відповідно до якого на ОСОБА_3 покладено обов`язок утримання орендованого майна в належному стані.

Після цього у період часу з 2016 року до березня 2021 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про відсутність необхідних дозвільних документів щодо встановлення, обслуговування та подальшу експлуатацію устаткування і обладнання у робочих цехах, розташованих на території ТОВ «Новобаварський бетон» за адресою: м. Харків, вул. Новомосковська, 8-А, з метою організації у подальшому діяльності з виробництва олії, поряд з орендованим приміщенням збудував малу архітектурну форму (металевий цех), до якої забезпечив електропостачання за рахунок орендованого приміщення, після чого завіз у вказані цеха обладнання, найняв працівників та почав процес його встановлення, під час якого працівниками проводилися зварювальні роботи, а також роботи на максимальній висоті 10 м, які виконувались без засобів індивідуального або колективного захисту та без проходження працівниками відповідного навчання з питань охорони праці. При цьому ОСОБА_3 не перевірив та не здійснив усіх належних дій з метою його перевірки, тим самим усвідомлюючи, що фактично допускає працівників в порушення встановлених правил безпеки до здійснення незаконної діяльності з виробництва олії в порушення вимог Закону України «Про охорону праці», а саме статті 13 про те, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання, здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Крім того, роботи, що виконувались при монтажі обладнання, згідно Переліку робіт з підвищеною небезпекою НПАОП 0.00-4.12-2005, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці України 26.01.2005 № 15, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02. 2005 за № 232/10512, відповідають таким, що зазначені у п. 1. «Електрозварювальні, газополум`яні, наплавочні і паяльні роботи. Контроль за зварювальними з`єднаннями», та п. 94 «Роботи верхолазні та на висоті», тобто відносяться до робіт з підвищеною небезпекою.

Однак, у березні 2021 року ОСОБА_3 , будучи обізнаним щодо відсутності журнал нагляду (паспорту) вказаного обладнання, інструкції з монтажу і експлуатації, що містить вимоги до відновлення і контролю металу при монтажі і експлуатації в період розрахункового строку служби, не забезпечивши утримання обладнання у справному стані та безпечну його експлуатацію шляхом організації належного технічного обслуговування, технічного огляду, експертного обстеження у випадках, передбачених законодавством, та ремонту власними силами або шляхом укладання договору з іншим суб`єктом господарювання на виконання зазначених робіт, передав організоване ним виробництво, за усною домовленістю у експлуатацію невстановленій особі, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження. Останній, у свою чергу, найнявши працівників, 02.04.2021 запустив вказане виробництво, результаті чого стався вибух.

При цьому роботи, що проводились при монтажі обладнання за адресою: м. Харків, вул. Новомосковська, 8-а, а саме на території ТОВ «Новобоварський бетон», відносяться до робіт з підвищеною небезпекою. Зобов`язання щодо дотримання вимог нормативних документів з охорони праці при виконанні робіт по монтажу обладнання за адресою: м. Харків, вул. Новомосковська, 8-а, а саме на території ТОВ «Новобоварський бетон», було покладено на керівника ФОП « ОСОБА_3 » ОСОБА_3 . При виконанні цих робіт по монтажу обладнання за адресою: м. Харків, вул. Новомосковська, 8-а, а саме на території ТОВ «Новобоварський бетон», були не дотримані вимоги Закону України «Про охорону праці» із змінами, внесеними згідно із Законом № 1454-VI від 04.06.2009, НПАОП 0.00-1.15-07 Правила охорони праці під час виконання робіт на висоті, НПАОП 28.52-1.31-13 «Правила охраны труда при сварке металлов». Недотримання вимог нормативних документів у галузі охорони праці, що були наявні при виконанні робіт по монтажу обладнання за адресою: м. Харків, вул. Новомосковська, 8-а, а саме на території ТОВ «Новобоварський бетон», створили реальну небезпеку настання небезпечних наслідків у вигляді загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 272 КК України.

Крім того ОСОБА_3 з 04.04.2006 є суб`єктом підприємницької діяльності, а саме фізичною особою підприємцем, згідно запису про проведення державної реєстрації №0046344 від 04.04.2006, та займається діяльністю посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами, як основним видом діяльності КВЕД 46.18, а також неспеціалізованою оптовою торгівлею, як додатковим КВЕД 4690.

У 2016 році між ФОП « ОСОБА_3 » та ТОВ «Новобаварський бетон» укладено договір оренди нежитлового приміщення під літерою К-2, розташованого на території вказаного ТОВ за адресою АДРЕСА_3 , відповідно до якого на ОСОБА_3 покладено обов`язок утримання орендованого майна в належному стані.

Після цього у період часу з 2016 року до березня 2021 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, достовірно знаючи про відсутність необхідних дозвільних документів щодо встановлення, обслуговування та подальшу експлуатацію устаткування і обладнання у робочих цехах, розташованих на території ТОВ «Новобаварський бетон» за адресою: м. Харків, вул. Новомосковська, 8-А, з метою організації у подальшому діяльності з виробництва олії, поряд з орендованим приміщенням ОСОБА_3 збудував малу архітектурну форму (металевий цех), до якої забезпечив електропостачання за рахунок орендованого приміщення, після чого завіз у вказані цеха обладнання, найняв працівників та почав процес його встановлення.

Таким чином, здійснюючи підприємницьку діяльність, ОСОБА_3 вступив в цивільно-трудові відносини з найнятими на роботу особами з метою монтажу устаткування та механізмів у єдине обладнання, необхідне для виготовлення олії шляхом допусків до роботи, визначення їх трудових обов`язків, розпорядку робочого дня, розміру заробітної плати, застосування дисциплінарних стягнень, звільнення з роботи, тим самим виконував організаційно-розпорядчі повноваження стосовно найманих працівників.

Отже, ОСОБА_3 є службовою особою, яка обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, вчинив кримінальне правопорушення злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин:

Так, у період часу з 2016 року до березня 2021 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 забезпечено монтаж обладнання, а саме ємності для промивки жмиха, ємності для відстою масла, ємність під гексан, дистилятор, транспортер, гребінка, градирні та інше, яке за своїми ознаками відноситься до обладнання, що працює під тиском, та без проекту виконання робіт на монтаж (демонтаж), розробленого з урахуванням технічної документації на встановлення обладнання під тиском і експлуатаційних документів (настанови з експлуатації, інструкції з монтажу, пуску, регулювання) в порушення вимог передбачених Правилами охорони праці під час експлуатації обладнання, що працює під тиском, затверджених Наказом Міністерства соціальної політики України 05.03.2018 № 333.

Крім того, ОСОБА_3 як фізична особа підприємець - роботодавець, який має намір експлуатувати обладнання під тиском, повинен забезпечити утримання обладнання під тиском у справному стані та безпечну експлуатацію шляхом організації належного технічного обслуговування, технічного огляду, експертного обстеження у випадках, передбачених законодавством, та ремонту власними силами або шляхом укладання договору з іншим суб`єктом господарювання на виконання зазначених робіт.

У березні 2021 року ОСОБА_3 , будучи фізичною особою- підприємцем зі спеціально наділеними повноваженнями, являючись службовою особою, здійснюючи свою підприємницьку діяльність на території ТОВ «Новобоварський бетон» за адресою: АДРЕСА_3 , діючи зі злочинною недбалістю через несумлінне ставлення до службових обов`язків, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, маючи реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки, будучи обізнаним щодо відсутності журнал нагляду (паспорту) вказаного обладнання, інструкції з монтажу і експлуатації, що містить вимоги до відновлення і контролю металу при монтажі і експлуатації в період розрахункового строку служби, не забезпечивши утримання обладнання під тиском у справному стані та безпечну його експлуатацію шляхом організації належного технічного обслуговування, технічного огляду, експертного обстеження у випадках, передбачених законодавством, та ремонту власними силами або шляхом укладання договору з іншим суб`єктом господарювання на виконання зазначених робіт, передав організоване ним виробництво, за усною домовленістю у експлуатацію невстановленій особі, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження.

Останній, у свою чергу, найнявши працівників, 02.04.2021 запустив вказане виробництво, в результаті чого стався вибух, що в свою чергу призвело до руйнування орендованого ОСОБА_3 приміщення, завдавши істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам юридичної особи.

Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_3 , які виразилися у неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, було запущено небезпечне виробництво з переробки соняшника, внаслідок чого стався вибух, в результаті якого ТОВ «Новобаварський бетон» завдано матеріальної шкоди на суму 170 тисяч гривень, що у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян встановлений на момент вчинення злочину, тобто є істотною шкодою.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 367 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив, що скоїв їх при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, а також висновки експертизи. Зокрема ОСОБА_3 показав суду, що у 2016 році ним, як фізичною особою-підприємцем, було орендовано приміщення за адресою: АДРЕСА_3 на території заводу ТОВ «Новобаварський бетон». Спочатку це приміщення використовувались ним під складську діяльність. Потім вони з ОСОБА_6 вирішили організувати виробництво з переробки соняшника та макухи соняшника. З цією метою поряд з орендованим приміщенням найнятими ним працівниками було збудовано окреме приміщення металеву конструкцію та здійснено будівельно-монтажні роботи.
Для будівництва необхідно було залити бетонну площадку під обладнання, придбати саме обладнання по переробці соняшника та макухи 4 ємності , в які загружалась макуха, в кожну ємність входило 3,5-4 тони макухи. Після засипки макухи в ємності заливався гексан - продукт нафтопереробки, один з видів ГСМ. Його на той час у 2016-2017 рік можна було вільно придбати як звичайний розчинник у спеціалізованих підприємств, які торгували хімреактивами та розчинниками. Гексан мав знаходитися в ємностях певний час та забирав на себе олію з соняшникової макухи. Потім гексан скачувався насосами в дистилятор, в якому відбувався розподіл гексану та олії шляхом температури. Оскільки температура кипіння у гексану невелика, суміш нагрівалась до 90 градусів, гексан випаровувався та залишалась чиста олія. Після цього гексан через охолоджувачі конденсувався та за допомогою насосів знов заливався в ємності для повторного використання. Все обладнання розміщалось в приміщенні площею 14-20 метрів, по групам.
Почавши будівництво, вони з ОСОБА_6 зрозуміли, що у них не вистачає власних коштів, у зв`язку з чим він звернувся до ОСОБА_7 за фінансовою підтримкою та пропозицією участі в бізнесі на правах компаньйонства.
Спочатку частка участі ОСОБА_7 складала 200 000 доларів США. Але оскільки все прорахувати одразу неможливо, то в дійсності його частка в кінцевому варіанті зросла. Загальні витрати на будівництво склали 550 000 доларів США, з яких 350 000 доларів США частка ОСОБА_7 , що становить 63%, а 200 000 доларів США його (37%).
Конструкторське рішення було рекомендовано виробниками обладнання, по їх рекомендаціям було збудовано приміщення та розташовано обладнання. При монтуванні обладнання був присутній представник виробника. Вони з ним керували монтажем в 2016 році. Саме обладнання закуповував він ( ОСОБА_3 ) особисто.
Оскільки основним видом діяльності ОСОБА_7 було виробництво соняшникової олії, він також розумів принцип виробництва.
Будівництво було завершено у 2017 році. Проте поки воно йшло ринок переформатувався, ринкова кон`юнктура змінилась та виробництво стало економічно недоцільним, збитковим, адже необхідна для виробництва сировина стала дорожче, ніж кінцевий продукт після переробки. Тому виробництво так і не було запущене, але було перевірено, що все працює, здійснено випробувальний запуск, після чого було прийнято рішення про його консервацію.
Вони намагались продати виробництво, адже ОСОБА_7 почав вимагати повернення йому грошей. Покупців тривалий час не було, а в січні 2021 року ОСОБА_7 зв`язався з ним телефоном, вони зустрілися та останній повідомив, що він знайшов покупця на обладнання, який готовий його придбати та запустити виробництво.
За умовами передачі, які повідомив йому ОСОБА_7 , вони мали дати один місяць особам, які зацікавились підприємством, щоб вони провели ревізію всього обладнання, і через місць коли вони все перевірять, все буде працювати вони мали сісти за стіл та обговорити, на яких умовах вони передають все виробництво. Все, що вказані особи модернізують за цей місяць, вони роблять за свої кошти. Якщо після випробування, вони не виявлять бажання орендувати, то нічого з модернізованого вони демонтувати не будуть та воно залишається.
Він ( ОСОБА_3 ) погодився на вказану пропозицію. Єдине, він відтермінував передачу всього цього обладнання, адже в січні-лютому 2021р. були сильні морози, а в обладнанні в якості охолоджувальної рідини використовувалась вода. Січень-лютий вони чекали поки спадуть морози. В березні погода вже пішла плюсова, та 1 березня 2021р. знайомі люди ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_8 та інші особи зайшли на територію підприємства, яке фактично було їм передано на усній домовленості. Він при цьому лишився як технічний консультант, адже володів як долею в підприємстві, так і технічними моментами.
Протягом березня місяця ОСОБА_8 організував проведення ревізії-реконструкції, адже обладнання простояло тривалий час, щось заіржавіло, щось не запускалось. Тому ОСОБА_9 цей місяць привозив спеціалістів, яких потребувала ситуація, і ці спеціалісти здійснювали ремонт, реконструкцію, приводили у робочий стан обладнання. Були запрошені зварювальники, електрики, поставлений пневмонасос, для завантаження пелетів в котельню, проведені зварювальні роботи по модернізації дрібнення шрота, та доставлений ківш-грейдер. Паралельно проводились роботи з модернізації та привезли макуху соняшника, яку закупав ОСОБА_9 .
При цьому керував всіма діями ОСОБА_10 , який був найнятим ОСОБА_8 , узгоджував з останнім свої дії та рішення. Фактично ОСОБА_10 був керуючим, який вів нагляд за роботами, що проводились, наймав робітників з перспективою працювати на цьому обладнанні, вів переговори з людьми, які приїжджали для налагодження обладнання, був присутнім на підприємстві кожного дня з ранку до вечора.
ОСОБА_8 та ОСОБА_10 приділяли увагу технічній стороні обладнання. При цьому він ( ОСОБА_3 ), в свою чергу, кожного дня наполягав, що, окрім технічної сторони, необхідно набирати людей та навчати їх роботі на цьому обладнанні. З їх же боку колектив працівників був зібраний мінімальний, навчання проходило поверхневе.
Крім того, на момент передачі підприємства 01.03.2021р. залишки гексану на ньому були мізерні, недостатні для його запуску. При цьому з`ясувалось, що на відміну від 2016-2017 років, коли підприємство будувалось, станом на 2021 рік гексан, коли на нього зайшли ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , гексан став прекурсором, діяльність з придбання та використання якого потребує ліцензування. ОСОБА_9 сказав, що у його підприємства є ліцензія на ГСМ, та він зможе придбати гексан. Так, ОСОБА_9 докупив гексан та робив це тричі, три поставки протягом березня місця два рази по 2000 літрів в бочках і останній раз в єврокубах, точну кількість не знає.
Вдень у 20-х числах березня робились пробні запуски обладнання, не виходячи при цьому на повну потужність.
Про те, що підприємство буде запускатися в повному обсязі на цілодобову роботу він не знав. 02.04.2021р. йому зателефонував заступник директора ТОВ «Новобаварський бетон» десь у 4 ранку та повідомив, що сталася пожежа на підприємстві. Коли він приїхав на підприємство, там вже були ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а через годину приїхав і ОСОБА_7 .
Як з`ясувалось пізніше, 02.04.2021р. відбувся вибух в приміщенні, де знаходилось обладнання, а потім виникла пожежа.
При цьому ОСОБА_3 підтвердив, що він був відповідальним за побудоване приміщення, при монтажі обладнання у 2016 році він не укладав договори зі сторонніми організаціями щодо монтажу обладнання, його огляду, та складання інших документів з охорони праці. Ним, як фізичної особою-підприємцем, під час будівництва підприємства у 2016-2017 роках нормативні документи щодо експлуатації обладнання не розроблялась та не складались, не утворювались служби і не призначались посадові особи, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, не затверджено інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність. Також не було забезпечено ведення журнал нагляду (паспорту) вказаного обладнання, інструкції з його монтажу і експлуатації, не забезпечив його експертного обстеження.

Свої дії ОСОБА_3 піддав критичній оцінці та висловив жаль щодо скоєного.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив кримінальне провадження розглядати без його участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію також висловили прокурор та захисник.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за:

-ч. 1 ст. 272 КК України як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків;

-ч. 1 ст. 367 КК України як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом інтересам юридичної особи.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, зареєстрований як ФОП, має місце реєстрації та постійне місце проживання, раніше не судимий , за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які становлять ідеальну сукупність, та одне з яких є кримінальним проступком, а інше нетяжким злочином; форму вини необережність; розмір заподіяної шкоди; відношення обвинуваченого до скоєних кримінальних правопорушень, їх конкретні обставини, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.
Також судом враховується, що представник потерпілого не наполягав на суворому покаранні ОСОБА_3 .
Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.
Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави застосування ст. ст. 69, 75 КК України відносно ОСОБА_3 відсутні, а досягнення цілей покарання відносно нього в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання за ч. 1 ст. 272 КК України у виді штрафу, а за ч. 1 ст. 367 КК України у виді обмеження волі в межах санкцій відповідних статей, яке буде необхідним і достатнім, а остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень йому необхідно призначити відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 72 КК України відповідно до якої основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 272, ч. 1 ст. 367 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 272 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.);
-за ч. 1 ст. 367 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.), який згідно ч. 3 ст. 72 КК України виконується самостійно.
Згідно ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 до строку покарання у виді обмеження волі строк його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) з 02.04.2021р. по 29.09.2021р. з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні обмеження волі.
Початок строку відбування покарання у виді обмеження волі рахувати ОСОБА_3 з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.
Процесуальні витрати в сумі 6864,80 грн. (шість тисяч вісімсот шістдесят чотири грн. 80 коп.) на залучення експертів (висновок №СЕ19/121-21/19499-БЖ від 21.09.2021р.) стягнути з ОСОБА_3 на користь Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (т. 1 а.с. 41)

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та не пізніше наступного дня направити потерпілій.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1