ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/7468/21
Провадження № 1-кп/210/310/22

"26" вересня 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
сторони кримінального провадження, які приймали участь у судовому розгляді: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 19 листопада 2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000713 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, зокрема:
1). 19.11.2003 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 296 ч. 4 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
2). 17.01.2005 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 1 КК України до штрафу 510 гривень;
3). 06.10.2005 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 186 ч. 2, 15 ч. 3, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;
4). 12.08.2008 року Бердянським міським судом Запорізької області за ст. 391, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці. Звільнений 14.07.2010 року по відбуттю строку покарання;

3). 05.04.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 2, 76 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
4). 17.01.2013 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяця;
5). 27.02.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
6). 08.08.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнився із Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської обл. 08.02.2021 по відбуттю строку покарання;
7). 19.08.2021 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 2 КК України до обмеження волі на строк 1 рік;
8) 09.12.2021 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, ст. 71 ч. 1 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць, ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2022 року вирок роз`яснено, зокрема що початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з моменту поміщення особи до установи виконання покарання.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше засудженим, в останній раз 19.08.2021 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, маючий не відбуте покарання, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знов вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 18.11.2021 близько 12.00 годині, перебуваючи по вул. Співдружності в Саксаганському районі м. Кривого Рогу знайшов зв`язку ключі від належної потерпілому ОСОБА_6 квартири на яких була бірка з адресою розташування останньої, а саме: АДРЕСА_2 .

Після чого ОСОБА_4 маючий раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, направився до вул. Соборності в Металургійному районі м. Кривого Рогу.

Того ж дня, о 18.00 годині, діючи повторно, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, переслідуючи корисливий мотив, за допомогою раніше знайдених ключів, відкрив вхідні двері та проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: телевізор «SATELIT 42F9100ST», вартістю 7299 грн., музичну колонку «cigii magic music box», вартістю 758,34 грн., перфоратор електричний «Зеніт профі» ЗПП-1000/2, вартістю 933,33 грн., дриль «Einhell Bavaria BSM650E», вартістю 614,76 грн., кутову шліфувальну машину «Дніпро М» МШК -1250Р, вартістю 882,24 грн., шуруповерт «Протон ДЄ-40», вартістю 400 грн.,після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 була завдана майнова шкода загальна сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4701 від 25.11.2021 складає 10887,67 грн.
За вчинення вказаних дій ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся, та пояснив суду, що вчинив крадіжку з квартирі по АДРЕСА_4 , в квартирі був ремонт. Викрадені речі збув своїм знайомим, у подальшому частину речей знайомий, який їх викупив у нього, здав до ломбарду. Ці речі повернуті потерпілому, закрема дріль, шуруповерт, музична колонка. Просить суворо не карати.

Під час розгляду справи в режимі відеоконференції вибачився перед потерпілим, виявив бажання відшкодувати зшоду.

Обвинувачений не оспорює фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.
Потерпілий в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. В попередніх судових засіданнях не наполягав на суворому покаранні, підтвердив, що частину викраденого майна повернуто.
Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.
Обвинувачений дане клопотання підтримав.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів, які стосуються судових експертиз та витрат на їх проведення, речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.
Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи зібрані в справі докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченого слід визнати винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, та кваліфікувати його дії за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно.
Згідно з частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно з частиною 5 статті 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за частиною 3 статті 185 КК України є тяжким злочином.
При визначені виду та розміру покарань суд керується вимогами статей 65-68 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин; офіційно не працює, раніше неодноразово судимий, в переважній більшості за злочини проти власності, за які відбував покарання в умовах ізоляції від суспільства.
Дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого встановлено, що останній не має міцних соціальних зв"язків - не одружений, дітей на утриманні не має, освіта середньо-спеціальна, проживав та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, на теперішній час вже відбуває покарання у виді обмеження волі, був етапований для розгляду даного провадження, вину у скоєному злочині визнав повністю у вчиненому розкаюється.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, безперечне визнання вини. Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину, оскільки ОСОБА_4 має не зняті та непогашені судимості за умисні кримінальні правопорушення.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, наявності кількох пом`якшуючих покарання обставин та однієї обтяжуючої, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією частини 3 статті 185 КК України - за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засуджених та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, позицію сторони обвинувачення та захисту, а також те, що обвинувачений вчинив корисливий злочин проти власності, при цьому будучи раніше судимий за злочини проти власності до реальної міри покарання, що вказує на те , що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо без ізоляції від суспільства. Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.
Крім того, остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити за правилами частини 4 статті 70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням наступного.
Згідно правового висновку Об`єднаної палати ККС ВС від 01 червня 2020 року у справі № 766/39/17 пр. № 51-8867кмо18 при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:
а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);
б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).
Таким чином вирішальне значення має дата постановлення попереднього вироку, а не набрання ним законної сили.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вироком від 09 грудня 2021 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.08.2021 року, визначено остаточне покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.
Вирок набрав законної сили 19 січня 2022 року.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч. 1 ст. 70 КК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за необхідне визначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за принципом поглинання менш суворого покарання більш суворим, оскільки кримінальне правопорушення, за яке призначається покарання ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, було вчинене ним 18 листопада 2021 року, тобто до постановлення вироку від 09 грудня 2021 року.

Суд не вбачає підстав для визначення ОСОБА_4 остаточного покарання за правилами частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням наступного.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 19 серпня 2021 року засуджений Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.190 ч.2 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік .
В даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 вчинив новий злочин в листопаді 2021 року, тобто до відбуття покарання за попереднім вироком .
Однак ОСОБА_4 був засуджений 09 грудня 2021 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі; На підставі ч.1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.08.2021 року та визначено йому для відбування остаточне покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування даного кримінального провадження запобіжний захід не застосовувався.

В той же час ОСОБА_4 з 30 листопада 2021 року відбуває покарання у виді обмеження волі в Державні установі «Бердичівський виправний центр №108».
Ухвалою суду від 09 серпня 2022 року етаповано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з Державної установи «Бердичівський виправний центр №108» до Державної установи "Криворізька установа виконання покарань №3".
До Державної установи "Криворізька установа виконання покарань №3" ОСОБА_4 прибув 22 вересня 2022 року.
Нормами ст. ст. 88, 91 КВК України передбачено, що засуджені направляються до місця відбування покарання і переміщуються в разі необхідності з одного місця відбування покарання в інше під вартою. Прийняття засуджених до виправних і виховних колоній проводиться адміністрацією колоній у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Адміністрація колонії протягом трьох діб повідомляє суд, який постановив вирок, про приведення його до виконання і про місце відбування покарання засудженим. Порядок переміщення засуджених під вартою визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ України відповідно до цього Кодексу.

Згідно з статті 58 КВК України строк покарання у виді обмеження волі обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі. У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , враховуючи що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та раніше неодноразово судимий.

Відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Враховуючи, що в даному провадженні ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що останній етапований з виправної колонії на час розгляду провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_4 .

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Строк відбуття покарання слід відраховувати з 26 вересня 2022 року, зарахувавши за правилами ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України частково відбутий строк покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 09 грудня 2021 року, а саме з 30 листопада 2022 року по 25 вересня 2022 року включно.
Згідно з пунктом б частини 1 статті 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають: два дні обмеження волі.
Враховуючи що ОСОБА_4 був етапований з виправного центру на час розгляду даного провадження:
- період з 30 листопада 2021 року до дня етапування з виправного центру на виконання ухвали Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року слід зарахувати з розрахунку: два дні обмеження волі за один день позбавлення волі.
- час слідування з виправного центру до Державної установи "Криворізька установа виконання покарань №3" - до 25 вересня 2022 року - з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі;
- період з 26 вересня 2022 до набрання вироку в законну силу - з розрахунку один день позбвлення волі за один день попереднього ув"язнення.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі частини 4 статті 70 КК України призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року більш суворим покаранням за даним вироком, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відраховувати з 26 вересня 2022 року.
До вступу вироку в законну силу обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі статті 72 КК України, з урахуванням частини 4 статті 70 КК України у строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 частково відбутий строк покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року, до якого частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2021 року, а саме з моменту з моменту поміщення особи до установи виконання покарання - з 30 листопада 2021 року по 25 вересня 2022 року включно виходячи з співвідношення:
- період з 30 листопада 2021 року до дня етапування з виправного центру на виконання ухвали Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року два дні обмеження волі за один день позбавлення волі.
- час слідування з виправного центру до Державної установи "Криворізька установа виконання покарань №3" - до 25 вересня 2022 року - з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі;
- період з 26 вересня 2022 до набрання вироку в законну силу - з розрахунку один день позбвлення волі за один день попереднього ув"язнення.

Речові докази:
- музична колонка «cigii magic music box», перфоратор «Зеніт», шуруповерт «Протон», болгарка «Дніпро М», дриль «Енхель», зв`язка ключів з зеленою біркою, які згідно розписки, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у володінні останнього.
Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1