Справа № 461/4081/22
Провадження № 1-кс/461/4188/22
про застосування запобіжного заходу
19.09.2022 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,
слідчий ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього наступних обов`язків: не залишати місце свого постійного проживання, а саме АДРЕСА_2 , з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби; прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху, потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, а саме: велико-вогнищевий крововилив в м`які тканини лобно-тім`яно-скроневої ділянки голови зліва, вогнищеві крововиливи під м`які оболонки випуклих поверхонь переважно правої гемісфери головного мозку, крововиливи в м`язі лівого плеча та лівого стегна, розриви печінки, крововиливи в перикарді та епікарді (серцевій сорочці та жировій клітковині зовнішньої оболонки серця), які за ступенем тяжкості мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, і в даному випадку перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті останнього.
19.09.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Встановлено, що ОСОБА_6 :
1)підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років;
2)в результаті його дій, які виразилися в грубому порушенні Правил дорожнього руху України настали тяжкі наслідки у вигляді смерті особи;
3)потерпілій стороні завдана непоправна шкода у вигляді смерті близької людини, а тому при наявності кваліфікованого захисника, обвинувачений усвідомлює суворість покарання, яке йому буде призначене за умови доведеності його вини.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, зокрема:
1)неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років, а також те що останній своєї вини не визнає, само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.
2)неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали внесене клопотання з підстав, викладених у такому і просили клопотання задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, надав пояснення про те, що підозра є необґрунтована, ризики невиконання процесуальних обов`язків ОСОБА_6 відсутні. Просив відмовити в задоволенні клопотання.
Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання та підтримав думку свого захисника.
Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши надані матеріали, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, виходить із наступного.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
19.09.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_6 підозрюється в порушенні правил дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Слідчий суддя, при постановлені ухвали, керується висновками ЄСПЛ. Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування є на даний час досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту, та вирішуючи питання про існування передбачених ст.177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.
Згідно з ч.2 ст.181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Інкриміноване підозрюваному правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі, тобто домашній арешт, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_6 .
Слідчий суддя погоджується із доводами органу досудового розслідування, про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема з високим ступенем ймовірності, що підозрюваний може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу враховує дані про особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_6 має постійне місця проживання, одружений, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у якого наявні міцні соціальні зв`язки.
За приписами ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків передбачених даною нормою, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням на підозрюваного обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такі сприятимуть контролю за поведінкою ОСОБА_6 під час строку дії запобіжного заходу та такий запобіжний захід дозволить запобігти ризикам позапроцесуальної поведінки підозрюваного.
Керуючись ст.ст.2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22:00 год. по 06:00 год., строком на 2 (два) місяці до 18.11.2022 року включно.
Роз`яснити, що відповідно до ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 20.09.2022 року о 11 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1