печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2,

при секретарі ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4, у кримінальному провадженні № 0000437 від 11.04.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Енгельс, Саратовської області, Російської Федерації, громадянину Російської Федерації, росіянину, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

28.09.2022 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4, за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5, звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотаннямпро обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000437 від 11.04.2022 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, а тому у зв`язку з існуванням ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявністю достатніх підстав вважати, що підозрюваний перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та який постановою прокурора від 14.06.2022 оголошений у розшук, виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість.

Захисник в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, оскільки підозрюваного не оголошено у міжнародний розшук, що позбавляє слідчого суддю права для обрання йому запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

Вивчивши клопотання та дослідивши докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення захисника та прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000437 від 11.04.2022 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

02.05.2022 стосовно ОСОБА_1 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 433 КК України, а 06.06.2022 дії останнього перекваліфіковано на ч. 1 ст. 438 КК України.

06.06.2022 стосовно ОСОБА_1 складено повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та у зв`язку із тим, що останній знаходить на території Російської Федерації, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України вручено у спосіб, передбачений главою 11 КПК України для вручення повідомлень.

Положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, законодавцем передбачено можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності декількох обставин, які одна від одної не залежать.

У зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_1 перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, місце перебування його не встановлено, 14.06.2022 прокурором винесено постанову про оголошення його в розшук.

Таким чином, прокурором в судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, а тому у сторони обвинувачення наявне право на звернення із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, що спростовуєдоводи сторони захисту щодо відсутності оголошення міжнародного розшуку підозрюваного, як ключового елемента для обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів в тому, що особа, можливо, вчинила злочин, підтверджується долученими до матеріалів клопотання матеріалами, що містяться, у їх сукупності, а саме:

-протоколами огляду від 18.04.2022;

-протоколом допиту потерпілого від 19.04.2022;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.04.2022;

-протоколом огляду місця події від 19.04.2022;

-повідомлення про підозру від 02.05.2022;

-іншими даними та доказами, які у своїй сукупності свідчать про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.

Слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_1 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим передбачає покарання у вигляді позбавлення волі;вказаний ризик обґрунтовується наявністю повідомлення ОСОБА_1 про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, інші причетні до вчинення злочину особи не встановлені, а тому розуміючи тяжкість покарання, підозрюваний може використати всі можливі способи та засоби для ухилення від відповідальності, зокрема враховуючи його перебування поза межами України. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є також реальним та обґрунтовується тим, що у даному кримінальному провадженні тривають заходи направлені на встановлення місця перебування речових доказів, які можуть мати суттєве доказове значення, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_1 може перешкоджати досудовому розслідування з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, як і реальним є ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, будучи обізнаним про місце їх проживання. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є також реальним та обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_1 являється військовослужбовцем країни-агресора та вважає, що протиправні дії які він вчиняє на території України залишаться не поміченими, а тому існують дуже високі ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, яка свідчать про високу ступінь небезпечності поведінки підозрюваного, виняткову аморальність вчинених дій у тому числі щодо майна цивільного населення, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності можливість вчинення аналогічних злочинів підозрюваним у майбутньому та підвищує ризики того що підозрюваний може ухилитись від слідства і суду; додатковим ризиком щодо повторення суспільнонебезпечної поведінки підозрюваного у тому числі щодо перешкоджання кримінальному провадженню є також можливість доступу останнього до зброї.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_1 , громадянин Російської Федерації виїхав та перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з високим ступенем вірогідності буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, фактично вже переховується від слідства, перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, вчинятиме інше кримінальне правопорушення, а тому для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають оцінці при подальшому проведенні досудового розслідування та дослідженню під час розгляду справи по суті.

У разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_2