Справа № 588/556/22
ВИРОК
Іменем України

15 вересня 2022 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000269 від 15 червня 2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера за віком, одруженого, невійськовозобов`язаного, не особу з інвалідністю І чи ІІ групи, раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року « Про ведення воєнного стану в Україні », затвердженого Законом України № 2102 ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України « Про правовий режим воєнного стану » введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року.

З урахуванням Указів Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року та № 341/2022 від 17 травня 2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 25 травня 2022 року на 90 - то днів.

При цьому, 24 березня 2022 року, у період часу з 00 год. 30 хв. до 01 години, після авіаційного обстрілу збройними силами Російської Федерацій м. Охтирка Сумської області, ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану в Україні, перебуваючи в публічному місці, а саме по АДРЕСА_1 , в присутності свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які, в той час, перебували на вулиці, публічно прославляв Російську Федерацію та її армію, вказуючи про те, що земля, на якій вони проживають належить Російській Федерації, підтримував політику останньої по відношенню до України, зокрема, військову агресію по відношенню до України, стверджував, що при окупації території України Російська Федерація наведе порядок та у вказаному намагався переконати інших присутніх.

Вказану позицію щодо виправдування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, в тому числі глорифікації її учасників, ОСОБА_4 також у подальшому неодноразово доводив до відому ОСОБА_7 , в період часу до червня 2022 року.

У даних висловлюваннях ОСОБА_4 міститься виправдування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 року, виправдування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєнних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, не заперечував фактичні обставини, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаювався та просив суд суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні, інкримінованого йому, кримінального правопорушення визнав повністю та заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі у нього не має, суд після роз`яснень йому положень і наслідків ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до яких він буде позбавлений права оскаржувати в апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, докази стосовно яких не досліджувалися, визнав за можливе обмежити судове слідство по справі допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу останнього.

За таких обставин, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 436 - 2 КК України, як виправдування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд врахує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Виходячи з конкретних обставин справи, зокрема обсягу пред`явленого звинувачення, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України та призначення йому більш м`якого виду покарання, ніж визначеного санкцією ч. 1 ст. 436-2 КК України.

З огляду на відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, з урахуванням обставин, які його пом`якшують, даних про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, має пенсійний вік, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, його відношення до вчиненого, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе й без ізоляції від суспільства, а досягне своєї мети при звільненні від відбування покарання з випробуванням у відповідності з вимогами статей 75 і 76 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На думку суду, саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення, а також буде найбільш необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436 - 2 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

У відповідності з вимогами статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку невідкладно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: