ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21843/21

Провадження № 11-кп/4820/769/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000208, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2021 року, про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею обставини
У провадженні Хмельницького міськрайонногосуду перебуває кримінальне провадження №0000208, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
В ході судового провадження прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2022 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 продовжено до 26 листопада 2022 року включно.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Обвинувачений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі зазначає, що копія ухвали отримана ним 04 жовтня 2022 року, тому вважає, що строки на подачу апеляційної скарги ним не пропущені.
Апелянт вказує на те, що судом автоматично продовжено йому запобіжний захід і взято до уваги лише доводи сторони обвинувачення. Вважає, що обвинувачення є необґрунтованим, більше року провадження триває в суді. Крім того, зазначає, що в ТУ ДБР м. Хмельницького знаходиться на досудовому розслідуванні кримінальне провадження щодо підробки службовою особою процесуального документу протоколу обшуку з кримінального провадження, за яким йому висунуто обвинувачення та фактично обвинувачення базується на результатах обшуку.
Також вважає, що було порушено право на захист, оскільки у судовому засіданні 28 вересня 2022 року розглядалося його клопотання про заміну захисника, яке було задоволено.
Наполягає, що відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України,просить ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2022 року скасувати, змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу стеження.
Позиції учасників судового провадження
Відповідно до ст.422-1 ч.4 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Обвинувачений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі не ставив питання про його участь під час апеляційного розгляду, від інших учасників провадження також не надходило клопотань про розгляд апеляційної скарги обвинуваченого за участю сторін, тому апеляційний суд з урахуванням наведеної норми кримінального процесуального закону розглядає апеляційну скаргу обвинуваченого без участі сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви суду
Відповідно до частини 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2022 року, оскільки копію судового рішення отримав 04 жовтня 2022 року. Апеляційна скарга була подана 05 жовтня 2022 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що обвинуваченим, який утримується під вартою, строк подачі апеляційної скарги не був пропущений, тому не потребує поновлення.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.6 та 7 ст. 176 цього Кодексу.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд врахував обставини, передбачені ст.ст. 178, 183 КПК України, матеріальне та сімейне становище обвинуваченого, відсутність стійких соціальних зв`язків, особу обвинуваченого, який є судимим, вчинив нові злочини після відбування покарання, також те, що стосовно обвинуваченого перебувають на розгляді кримінальні справи в інших судах.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 суд першої інстанції в повній мірі обґрунтував своє рішення щодо необхідності продовження застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Згідно положень ст. 194, ч.3 ст. 199 КПК України, продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, а також, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК Україниіз зібраними у кримінальному провадженні доказами, переданий до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, судове провадження триває, доведеність або не доведеність ОСОБА_7 буде встановлюватися вироком суду.

З огляду на наведене, доводи апеляційній скарзі обвинуваченого про необґрунтованість обвинувачення, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеними ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані у судовому засіданні, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, а також відсутність міцних соціальних зв`язків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, існування цього ризику обґрунтовується наявними судимостями обвинуваченого та кількістю епізодів крадіжок за якими він обвинувачується.

Отже, на даний час продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора або з`явились якісь нові обставини, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з-під варти.

Зазначені обвинуваченим в апеляційній скарзі доводи про недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є безпідставними та спростовуються витребуваними матеріалами з кримінального провадження.

Стосовно доводів обвинуваченого про порушення права на захист, з тих підстав,що у судовому засіданні 28 вересня 2022 року розглядалося його клопотання про заміну захисника, яке було задоволено, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки судове засідання28 вересня 2022 року відбулосьза участю захисника адвоката ОСОБА_8 , який не погодився з клопотанням прокурора та просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, тобто активно захищав обвинуваченого та підтримував його позицію.
З урахуванням наданих матеріалів з кримінального провадження і встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає правильним висновок суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком до 26 листопада 2022 року включно, обмеження його права на свободу у цьому випадку є виправданим і необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали у цьому провадженні колегією суддів не встановлено. Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого є необґрунтованими і не підлягаючими задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2022 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 26 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3