15.03.2022 Справа № 756/2724/22
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/2724/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.03.2022 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в рамках кримінального провадження №0001037 від 28.10.2020 клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подані в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, стосовно обвинувачених
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та громадянина Туніської Республіки, проживаючого на території України у АДРЕСА_1 (посвідка на тимчасове проживання в Україні серія та номер НОМЕР_1 ), тимчасово непрацюючого, раніше судимого за ч. 2 ст. 345 КК України та притягнутого до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК У країни,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та громадянина Туніської Республіки, проживаючого на території України у АДРЕСА_2 (посвідка на тимчасове проживання в Україні серія та номер НОМЕР_2 ), працюючого ФОП « ОСОБА_4 », раніше судимого за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та притягнутого до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та громадянина Туніської Республіки, проживаючого на території України у АДРЕСА_3 (посвідка на тимчасове проживання в Україні серія та №800148627 від 31.07.2020), тимчасово непрацюючого, притягнутого до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України, раніше несудимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України,
та
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та громадянина Туніської Республіки, проживаючого на території України у АДРЕСА_4 (посвідка на тимчасове проживання в Україні серія та №800150071 від 10.08.2020), тимчасово непрацюючого, раніше несудимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146 та ч. 4 ст. 187 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
в с т а н о в и в:
10.03.2022 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 127 КК України, а також ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146 та ч. 4 ст. 187 КК України.
11.03.2022 в судовому засіданні прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 подав клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були наявні при застосуванні та при продовженні строку застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування, не перестали існувати, а обрання більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків та його належної поведінки.
Крім того, прокурор подав клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк 60 днів. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були наявні при застосуванні та при продовженні строку застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування, не перестали існувати, а обрання більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків та його належної поведінки.
Крім того, прокурор подав клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 днів. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були наявні при застосуванні та при продовженні строку застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування, не перестали існувати, а обрання більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків та його належної поведінки.
Крім того, прокурор подав клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на строк 60 днів. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були наявні при застосуванні та при продовженні строку застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування, не перестали існувати, а обрання більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків та його належної поведінки.
До початку розгляду вказаних клопотань сторони обвинувачення по суті відеоконференцзв`язок між Оболонським районним судом міста Києва та ДУ «Київський слідчий ізолятор» було перервано у зв`язку з відсутністю електропостачання в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Вирішуючи питання щодо розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинувачених за участю їх захисників суд виходить з наступного.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон №389-VIII), Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із 05:30 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.
Відповідно до ст. 1 Закону №389-VIII воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Водночас, згідно ст. 122 цього Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотань про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Водночас, відповідно до пункту 7 роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду від 03.03.3022 №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» в разі, якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків. Також, ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.
При цьому, у частині 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) закріплено, що держава зобов`язана гарантувати право підозрюваному/обвинуваченому використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або (за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника) одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Під час формування принципових підходів у питанні дотримання балансу інтересів ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним» (рішення ЄСПЛ по справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005).
Як зазначає ЄСПЛ у рішенні по справі «Еліазер проти Нідерландів» від 16.10.2001 право на участь у розгляді справи, гарантоване статтею 6 Конвенції, не є абсолютним, і має існувати розумна пропорційність між використовуваними засобами та метою, яку прагнуть досягти. Відповідні обмеження не повинні перешкоджати здійснення права таким чином або до такої міри, що порушується сама суть права. Сумісність обмежень, передбачених національним законодавством, з правом доступу до суду, гарантованим статтею 6 Конвенції, має залежати від особливостей конкретного провадження. Загалом неможливо зробити висновок, що процедура, яка прагне збалансувати «конкретні інтереси сторін, які приймають участь» (particular interests involved) є несправедливою.
Враховуючи вищевказані положення кримінального процесуального законодавства України, з огляду на обставини воєнного стану в Україні в сукупності з інформацією, повідомленою ДУ «Київський слідчий ізолятор» про те, що в умовах введеного в Україні воєнного стану конвоювання/доставка підозрюваних/обвинувачених до суду не здійснюється та те, що внаслідок постійних повітряних тривог в місті Києві, відсутності стабільного інтернет зв`язку та періодичну відсутність електропостачання в слідчому ізоляторі, судом було прийнято рішення про розгляд клопотань прокурора за відсутності обвинувачених ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки право на захист останніх, гарантоване положеннями кримінального процесуального законодавства України, забезпечено участю захисників під час вирішення питання в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, про доцільність обрання запобіжного заходу обвинуваченим.
Та обставина, що захист прав обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснюється захисником за призначенням не може вважатись порушенням права обвинувачених на захист з огляду на те, що як зазначає у свої прецедентній практиці ЄСПЛ, що хоча підпункт «c» пункту 3 статті 6 Конвенції надає кожному обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення право «захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника ...», він не уточнює спосіб реалізації цього права. Отже, він залишає договірним державам право вибору засобу забезпечення цих гарантій в їхніх судових системах, а завдання Суду полягає у тому, щоб пересвідчитися, чи відповідає обраний ними засіб вимогам справедливого суду (рішення ЄСПЛ у справах «Каранта проти Швейцарії» від 24.05.1991, «Іглін проти України» від 12.01.2012).
Крім того, право кожного, кого обвинувачено в учиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист за допомогою адвоката є однією з засадничих характеристик справедливого судового розгляду. Обвинувачений не втрачає цього права тільки через те, що він не присутній на засіданнях суду. Законна вимога, щоб обвинувачений був присутнім на судових слуханнях, може бути виконана за допомогою інших засобів, ніж позбавлення права на захист (рішення ЄСПЛ у справах «Ван Гейзегем проти Бельгії» від 21.01.1999, «Толмачев проти Естонії» 09.07.2015).
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши при цьому, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених, оскільки ризики у кримінальному провадженні не перестали існувати.
Захисник ОСОБА_9 , діючи в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Дріді Мохамеда Рамі, заперечив проти задоволення клопотань, посилаючись на те, що ризики заявлені прокурором є необґрунтованими та відповідним чином недоведеними, кожен із його підзахисних має постійне місце проживання у м. Києві, а тому захисник просив відмовити у застосуванні будь-якого запобіжного заходу, натомість в разі, якщо суд дійде висновку про необхідність застосування запобіжного заходу, просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо кожного із його підзахисних.
Захисник ОСОБА_8 , діючи в інтересах ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ризики, заявлені прокурором є необгрунтованими та недоведеними, враховуючи те, що ОСОБА_10 під час досудового слідства активно сприяв органу досудового розслідування, офіційно проживає на території України, має сім`ю та дітей, що свідчить про сталі соціальні зв`язки, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо його підзахисного та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи заявлене в судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою суд виходить з наступного.
Востаннє, 16.02.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.03.2022 включно.
Суд, відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим, у сукупності з даними про особу обвинуваченого, котрий раніше вже притягався до кримінальної відповідальності, приходить до висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, які на даний момент судом не допитані, тобто в такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід судового розгляду та встановленню об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на це, суд вважає достатніми підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останнього не допускає його тримання під вартою суду стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод немає.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.
Що стосується заявленого прокурором клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою суд виходить з наступного.
Востаннє, 16.02.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11.03.2022 включно.
Суд, відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим, у сукупності з даними про особу обвинуваченого, котрий раніше вже притягався до кримінальної відповідальності, приходить до висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, які на даний момент судом не допитані, тобто в такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід судового розгляду та встановленню об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на це, суд вважає достатніми підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останнього не допускає його тримання під вартою суду стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод немає.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.
Що стосується заявленого прокурором клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою суд виходить з наступного.
Востаннє, 16.02.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11.03.2022 включно.
Суд, відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим, у сукупності з даними про особу обвинуваченого, котрий раніше вже притягався до кримінальної відповідальності, приходить до висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, які на даний момент судом не допитані, тобто в такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід судового розгляду та встановленню об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на це, суд вважає достатніми підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останнього не допускає його тримання під вартою суду стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод немає.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.
Що стосується заявленого прокурором клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою суд виходить з наступного.
Востаннє, 16.02.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.03.2022 включно.
Суд, відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_12 , покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим, у сукупності з даними про особу обвинуваченого, приходить до висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, які на даний момент судом не допитані, тобто в такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід судового розгляду та встановленню об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на це, суд вважає достатніми підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останнього не допускає його тримання під вартою суду стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.
Суд враховує доводи сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо кожного з обвинувачених, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними доказами обставин, на які посилалась сторона захисту при обґрунтуванні необхідності зміни запобіжного заходу, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про обрання більш м`якого запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.
Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, « ОСОБА_13 та інші проти України» від 17.01.2019.
Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183, статей 315, 331 КПК України суд при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованого діяння не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Що стосується поданої захисником ОСОБА_9 скарги в порядку ст. 206 КПК України, то суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення свободи особи.
Таким чином, звільнення особи з-під варти може бути здійснено слідчим суддею вже за результатами перевірки відомостей, які створили у нього обґрунтовану підозру, що особа позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, чи інших правових підстав для позбавлення свободи, утримується під вартою незаконно.
Водночас, у разі неможливості проведення підготовчого судового засідання обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці. У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважаться продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці (частини 5, 6 ст. 615 КПК України в редакції Закону №2111-ІХ від 03.03.2022).
Таким чином, в ході судового розгляду не встановлено обставин, визначених положеннями ст. 206 КПК України, які б давали підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , незаконно утримуються під вартою, а тому у задоволенні скарги захисника ОСОБА_9 слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 206, 315, 395 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 задовольнити.
Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком до 09.05.2022 включно.
Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком до 09.05.2022 включно.
Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком до 09.05.2022 включно.
Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 задовольнити.
Обрати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком до 09.05.2022 включно.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Скаргу на незаконне тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , Дріді Сейфеддіна, Дріді Мохамеда Рамі, подану захисником ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали.
Суддя ОСОБА_1