ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/864/22 Справа № 203/4934/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000124 за апеляційною скаргою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2022 року, стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта вища, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 361 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2022 року, було частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави відносно ОСОБА_7 .
Змінено запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 744300,00 грн, з урахуванням раніше внесеної суми, визначений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2022 року, справа № 203/4984/21.
Зменшено підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави до 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 372 150,00 грн, який є достатнім для внесення як застави, з урахуванням раніше внесеної застави у розмірі 49620,00 грн. на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 квітня 2022 року, справа № 203/4934/21, провадження № 1-кс/0203/909/2022.
У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_7 на період дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування, на строк не більше двох місяців, тобто до 03 серпня 2022 року включно, покладено процесуальні обов`язки, передбачені п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що до підозрюваного був застосований такий запобіжний захід як застава та така була внесена заставодавцем, а згодом йому повернута, у свою чергу, підозрюваному був визначений менший розмір застави, який також був ним внесений. При цьому внесена застава не була звернута на рахунок держави, у зв`язку з невиконанням підозрюваним своїх обов`язків. Також суд бере до уваги те, що підозрюваний обізнаний про характер кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, про тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним. Водночас доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає недоведеними та безпідставними, оскільки сукупність встановлених обставин та матеріалів клопотання вказують на протилежне.
Так, після внесення грошових коштів як застави, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України, діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України, цей запобіжний захід не має граничного строку дії. Дія запобіжного заходу у виді застави не припинилась та діє як захід забезпечення запобігання спробам підозрюваного переховуватися від слідчого, прокурора та суду, виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Слідчий суддя зазначив, що з плином часу ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, значно зменшуються, а також, з урахуванням особи підозрюваного, який є фізичною особою-підприємцем, одружений, раніше не судимий, має міцні стійкі соціальні зв`язки у суспільстві, а також те, що обсяг доказової бази вже зафіксований в матеріалах кримінального провадження, досудове розслідування завершене, але ще не закінчене, матеріали кримінального провадження відкриті сторонам, застава частково внесена, суду не надано доказів порушення підозрюваним обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді до 30 травня 2022 року, а тому слідчий суддя дійшов висновку про можливість зменшення розміру застави, як запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_7 . Слідчий суддя вважав, що залишення поточного розміру застави буде непропорційним тягарем для підозрюваного, і що застава у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного ст. 182 КПК України, зможе достатньою мірою забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, відповідає його особі та буде найбільш помірним заходом на теперішній час.
В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Вказує, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000124 відомості про яке до ЄРДР внесено 20.02.2021 за ознаками складів злочину, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 361 КК України.
24 травня 2022 року в порядку ст. ст. 276-279 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 361 КК України.
Так у кримінальному провадженні 06.05.2022 ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська задоволено клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в сумі 744 300, 00 гривень та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
В подальшому в результаті розгляду слідчими суддями Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги ОСОБА_7 19.05.2022, ухвалу слідчого судді від 06.05.2022 щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 скасовано та постановлено нову ухвалу якою, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в розмірі 744 300 гривень, з урахуванням раніше внесеної суми (49620 гривень) та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 30.05.2022.
27 травня 2022 року в порядку ст. 290 КІТК України сторонам повідомлено про завершення досудового розслідування та відкрито матеріали досудового розслідування.
31 травня 2022 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 з застави на тримання під вартою у зв`язку з невиконанням ним обов`язків щодо внесення застави.
На думку апелянта, слідчий суддя не врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 не виконав вимоги ухвали від 06.05.2022 щодо внесення застави та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 тяжких кримінальних правопорушень, за які, в разі визнання винним за рішенням суду, ч. 3 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, вік та стан здоров`я останнього не перешкоджають триманню під вартою, також, підозрюваний ОСОБА_7 розуміє, що йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від трьох до восьми років позбавлення волі, а також розуміє тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочині, тому може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора або суду.
Крім того, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 своїми вказівками та порадами може допомогти іншим співучасникам ухилитись від кримінальної відповідальності, та/або може використовувати моральний та фізичний тиск відносно зазначених осіб, незаконно впливаючи на них, висловлюючи погрози, з метою схилення останніх до дачі неправдивих показань, з метою отримання в подальшому більш м`якого покарання для себе.
Так, ОСОБА_7 має можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме: переховуватись від прокурора, суду, схилити до дачі завідомо неправдивих свідчень; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, у тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.
Крім того, прокурор зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 систематично ухиляється від обов`язків покладених на нього в порядку ст. 194 КПК України не з`являється на виклики слідчого та затягує час щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.
ОСОБА_7 було подано заперечення на апеляційну скаргу, в якому він зазначив, що ухвала, є законною та обґрунтованою та просив апеляційну скаргу сторони обвинувачення залишити без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчими СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 20.02.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування під № 0000124, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України, та в подальшому декілька разів доповнювалось із остаточним внесенням відомостей за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України.
30 листопада 2021 року в порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 361 КК України.
Пізніше, 18 березня 2020 року в порядку передбаченому ст.ст. 135, 276-279 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2022 року, справа № 203/4934/21, підозрюваному ОСОБА_7 було зменшено розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених законом, до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 49620,00 гривень, повернуто заставодавцю ОСОБА_10 , заставу в сумі 1085380,00 гривень. Застава у розмірі 49620,00 гривень фактично була сплачена.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2022 року, справа № 203/4934/21, провадження № 1-кс/0203/1028/2022, було частково задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в сумі 744300,00 гривень (з урахуванням раніше внесеної суми), та покладені на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.05.2022 року, справа № 203/4984/21, було частково задоволено апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 361 КК України; ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2022 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляду застави щодо ОСОБА_7 скасовано; постановлено нову ухвалу, якою клопотання прокурора ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу від 03.05.2022 року задоволено частково; застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляду застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 744300,00 гривень, з урахуванням раніше внесеної суми; у разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , на період дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування, а саме до 30 травня 2022 року включно, процесуальні обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 8, ч. 5 ст. 194 КПК України.
24.05.2022 року Дніпропетровською обласною прокуратурою було вручене підозрюваному ОСОБА_7 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 361 КК України.
Відповідно до повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів від 26.05.2022 року, підозрюваного ОСОБА_7 було повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження сторонам.
Відповідно до довідки про заборгованість станом на 02.06.2022 року ОСОБА_7 , має заборгованість перед банком АТ «Універсал Банк» у розмірі 19492,98 грн.
Відповідно до листів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Слідчого управління та Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 31.05.2022 року, прокурора було повідомлено про те, що станом на 31.05.2022 року підозрюваним ОСОБА_7 чи його заставодавцем не було внесено суму застави у розмірі 744300,00 грн та не надано платіжного документа про її внесення.
31.05.2022 року слідчий Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про зміну запобіжного заходу та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави відносно ОСОБА_7 .
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2022 року у клопотання слідчого було задоволено частково. Змінено запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 у виді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 744300,00 грн, з урахуванням раніше внесеної суми, визначений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2022 року, справа № 203/4984/21.
Зменшено підозрюваному ОСОБА_7 , розмір застави до 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 372150,00 грн, який є достатнім для внесення як застави, з урахуванням раніше внесеної застави у розмірі 49620,00 грн на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 квітня 2022 року, справа № 203/4934/21, провадження № 1-кс/0203/909/2022.
У разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , на період дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування, на строк не більше двох місяців, тобто до 03 серпня 2022 року включно, процесуальні обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 8 частини 5 статті 194 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає їх законними та обґрунтованими, виходячи з наступного.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.
Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Правові засади застосування запобіжних заходів регламентовані главою 18 КПК України (статті 176-213 КПК України).
Термін «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й зміну на інший запобіжний захід. Такий висновок узгоджується з судовою практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанови від 18.12.2018 року у справі № 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18).
Порядок зміни запобіжних заходів врегульовано статтями 200, 201 КПК України.
Поряд з цим щодо окремих видів запобіжних заходів закон передбачає спеціальні умови для їх зміни.
Так, відповідно до частин 8, 9 10 статті 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений порушив покладені на нього ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки, вирішується питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави вона звертається в дохід держави.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 132 КПК України, загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження є те, що їх застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до частини 8 статті 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Згідно з частиною 4 статті 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Згідно з вимогами статті 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України, строку дії застави як запобіжного заходу не визначено.
Відповідно до пункту 2 частини 5, абзацу другого частини 5 статті 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Відповідно до частини 11 статті 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.
Відсутність підстав для звернення застави у дохід держави, не може слугувати обґрунтуванням можливості її повернення.
З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.
Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не є підставою або умовою повернення, визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу, і внесеної застави.
Відповідно до статті 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до статті 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до частини 5 статті 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Отже, строк, на який до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід КПК України не обмежує строками досудового розслідування, у рамках якого особі обирається відповідний захід, та такий може бути чинним до настання однієї з обставин, наведених у статті 203 КПК України.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень частини 5 статті 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із злочинами, в яких він підозрюється.
Позиція Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, суд повинен, врахувавши положення статей 177, 178 КПК України, раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого ним злочину.
При цьому слід брати до уваги, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого прийшов до висновку, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 361 КК України, та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж застава.
З таким висновком слідчого судді погоджується колегія суддів.
Зокрема, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 не вніс заставу, визначену ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.05.2022 року, справа № 203/4984/21, у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 744300,00 грн, з урахуванням раніше внесеної застави у розмірі 49620,00 грн.
Так, до підозрюваного був застосований такий запобіжний захід як застава та така була внесена заставодавцем, а згодом йому повернута, у свою чергу, підозрюваному був визначений менший розмір застави, який також був ним внесений. При цьому внесена застава не була звернута на рахунок держави, у зв`язку з невиконанням підозрюваним своїх обов`язків. Також суд взяв до уваги те, що підозрюваний обізнаний про характер кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, про тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним.
Після внесення грошових коштів як застави, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України, діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України, цей запобіжний захід не має граничного строку дії. Дія запобіжного заходу у виді застави не припинилась та діє як захід забезпечення запобігання спробам підозрюваного переховуватися від слідчого, прокурора та суду, виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу: зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків. Крім цього, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, як і при вирішенні питання про його застосування, слідчий суддя, суд відповідно до статті 178 КПК України, повинен дослідити й інші обставини.
Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами для зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.
Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший більш або менш суворий. При цьому підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.
Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я підозрюваного чи обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення. Однак, існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.
Колегією суддів встановлено, що з плином часу ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, значно зменшуються, а також, з урахуванням особи підозрюваного, який є фізичною особою-підприємцем, одружений, раніше не судимий, має міцні стійкі соціальні зв`язки у суспільстві, а також те, що обсяг доказової бази вже зафіксований в матеріалах кримінального провадження, досудове розслідування завершене, але ще не закінчене, матеріали кримінального провадження відкриті сторонам, застава частково внесена, суду не надано доказів порушення підозрюваним обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді до 30 травня 2022 року, а тому слідчий суддя дійшов висновку про можливість зменшення розміру застави, як запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_7 .
Колегією суддів не встановлено достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та застосуванням до підозрюваного ОСОБА_7 більш суворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення - не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження, а тому апеляційна скарга прокурора з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2022 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4