УХВАЛА

Справа № 569/11182/22

1-кс/569/3637/22

16 серпня 2022 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області капітан юстиції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області капітан юстиції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон «Huawei» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вилучений 12.08.2022 в ході затримання ОСОБА_5 , який належить на праві приватної власності останньому - з метою забезпечення збереження речових доказів із забороною відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном та конфіскації майна як виду покарання.

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим відділом УСБУ в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000077 від 16.07.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований у АДРЕСА_1 , надає допомогу спецслужбам російської федерації у проведенні розвідувально-підривної діяльності проти України.

Зокрема встановлено, що ОСОБА_5 приблизно з 15.03.2022, в умовах воєнного стану в Україні, здійснює збір та передачу інформації щодо маршрутів руху та місць дислокації підрозділів ЗС України та інших військових формувань, їх кількості, особового складу та військової техніки, розташування блок постів, а також об`єктів критичної інфраструктури у м. Запоріжжя та його околицях для співробітника 9 управління Департаменту оперативної інформації федеральної служби безпеки російської федерації, зокрема, через месенджер «Telegram» за допомогою власного мобільного телефону.

Так, 12.08.2022 ОСОБА_5 затримано під час вчинення злочину та надалі 13.08.2022 останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

В ході проведення вказаного затримання, ОСОБА_5 добровільно надав мобільний телефон «Huawei» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який в подальшому було вилучено.

Під час огляду вказаного телефону у месенджері «Telegram» за акаунтом, який зареєстрований під № НОМЕР_3 виявлено листування з особою підписаною як « ОСОБА_6 » за № НОМЕР_5 щодо надання допомоги ОСОБА_5 у проведенні підривної діяльності проти України.

Вказаний мобільний телефон 12.08.2022 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000077 та належать на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Слідчий в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області капітан юстиції ОСОБА_3 подав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.
У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, яке є засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, тобто вказане майно відповідає критеріям ст.167 КПК України, а тому виникла необхідність у забороні розпоряджатися ним та використовувати його, оскільки їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема у незабезпеченні збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до п.п.1,2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Як убачається із п.7 ч. 2 ст.131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Враховуючи, те що слідчим доведено, що речі вилучені 12.08.2022 в ході затримання ОСОБА_5 , відповідають критеріям, зазначеним у статті 98, 167 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного клопотання та накладення арешту.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.98, 131-132, 167, 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, мобільний телефон «Huawei» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вилучений 12.08.2022 в ході затримання ОСОБА_5 , який належить на праві приватної власності останньому - з метою забезпечення збереження речових доказів із забороною відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном та конфіскації майна як виду покарання.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_7