Справа №613/356/22 Провадження № 1-кс/613/174/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000303 від 21 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на:

автомобіль марки MERCEDES-BENZ CLK 200 д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить ОСОБА_4 та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_5 . Зберігання автомобіля просить здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Міліцейська, 9.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 20 червня 2022 року до Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області зі служби "102" надійшло повідомлення про те, що а/д Старий Мерчик-Мурафа-Краснокутськ 10 км+500 м сталося ДТП за участю автомобіля MERCEDES-BENZ CLK 200 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який не обрав безпечної швидкості та допустив перекидання вищевказаного автомобіля, внаслідок ДТП пасажир ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, закритий перелом лівої ключиці та був доставлений каретою швидкої медичної допомоги до КНП "Валківська ЦРЛ".

20 червня 2022 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, вилучено автомобіль марки MERCEDES-BENZ CLK 200 д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, з механічними пошкодженнями.

Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 21 червня 2022 року автомобіль марки MERCEDES-BENZ CLK 200 д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, визнаний в якості речового доказу по даному кримінальному провадженні та направлений для зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, тобто вказаний транспортний засіб є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення 21 червня 2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль марки MERCEDES-BENZ CLK 200 д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідні для з`ясування параметрів механізму та дій учасників дорожньої транспортної пригоди.

Враховуючи, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, їх окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей, виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про арешт майна, просила його задовольнити з вказаних вище підстав. Зазначила, що первинних медичних документів, які могли б підтвердити діагноз ОСОБА_6 , вказаний в клопотанні, на даний час немає, судово - медичну експертизу, щодо отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, призначено не було. Також підтвердила, що на даний час взагалі жодних судових експертиз по даному провадженню на призначено.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що ОСОБА_6 на даний час не перебуває в лікарні, а знаходиться вдома.

Слідчий суддя вислухавши думку прокурора, власника майна, дослідивши Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, матеріали клопотання та надані докази, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пункт 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, регламентує арешт майна як один з видів заходів кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 червня 2022 року, було оглянуто та вилучено автомобіль марки MERCEDES-BENZ CLK 200 д.н.з. НОМЕР_1 , який було направлено на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області. При цьому в протоколі відсутні відомості відносно того, які саме механічні пошкодження отримав вищевказаний автомобіль.

Як вбачається з постанови слідчого СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 21 червня 2022 року, вилучений вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000303, зазначено, що автомобіль з механічними пошкодженнями.

Відповідно до протоколу допиту в якості потерпілого ОСОБА_6 від 21 червня 2022 року, останній повідомив, що він разом зі своїм товаришем ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухалися по а/д Старий Мерчик-Мурафа-Краснокутськ, що сталося він не пам`ятає, пам`ятає лише, що водій не впорався з керуванням та допустив перекидання автомобіля. Зазначив, що він відмовляється від проходження судово-медичної експертизи та претензій по даному факту не має і в подальшому мати не буде.

Крім того, в матеріалах клопотання відсутні будь-які первинні медичні документи, які могли б підтвердити ступінь отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та взагалі факт його звернення за медичною допомогою до КНП «Валківська ЦРЛ».

При цьому, в матеріалах клопотання наявний запит слідчого СВ « Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області до головного лікаря КНП « Валківська ЦРЛ» від 21.06.2022, з проханням повідомити з яким первинним діагнозом 20.06.2022 був доставлений до КНП « Валківська ЦРЛ» гр.. ОСОБА_6 , однак відповідь на нього відсутня.
Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятого у Парижі 20 березня 1952 року, було гарантовано захист права власності. Згідно з нею, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

З врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення, в розумінні вимог статті 173 КПК України, не доведено правової підстави для арешту вказаного у клопотанні майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не доведено та не зазначено конкретних фактичних обставин, які виправдовували б такий спосіб втручання у права та інтереси осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, та приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000303 від 21 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1