Провадження № 1-кс/761/9871/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
підозрюваного ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001689 від 10.07.2022, за підозрою:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину (зі слів), офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Києві та Київській обл., раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 10.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001689.
Вказане клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 10.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001689, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
11.07.2022 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
12.07.2022 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю до 08.09.2022 включно.
Двомісячний строк досудового розслідування закінчується 11.09.2022, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, з огляду на що слідчим подано клопотання про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 11.10.2022.
Продовження строку досудового розслідування до трьох місяців необхідне у зв`язку з необхідністю: завершення проведення судово-медичної експертизи (трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та отримання висновку експерта; завершення проведення цитологічної експертизи (зрізи нігтів трупа ОСОБА_8 ) та отримання висновку експерта; завершення проведення цитологічної експертизи (змив плями речовини бурого кольору з руки трупа ОСОБА_8 ) та отримання висновку експерта; завершення проведення молекулярно-генетичної експертизи (зразку букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 ) та отримання висновку експерта; проведення аналізу інформації, отриманої у мобільних операторів шляхом тимчасового доступу до речей та документів ТОВ «Лайфселл», ПРаТ «ВФ Україна», ПРаТ «Київстар»; отримання відповідей на запити слідчого, без яких неможливо об`єктивно встановити всі обставини вчинення кримінальних правопорушень та завершити досудове розслідування, а також виконати вимоги ст.ст. 283, 290, 291 КПК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив про достатність даних, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому дій, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, та вказав, що метою продовження строку застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України.
Крім того, в клопотанні слідчим вказано, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому та просив задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилалась на відсутність обставин на підтвердження ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для продовження діючого запобіжного заходу. Крім того зазначила, що ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітню дитину.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 підтримав позицію захисника та просив у задоволенні клопотання відмовити.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого з огляду на наступне.
Як встановлено в судовому засіданні, у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 10.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001689, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
11.07.2022 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
12.07.2022 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю до 08.09.2022 включно.
Як зазначає в клопотанні слідчий, на даний час у кримінальному провадженні виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Таким чином, на думку слідчого, завершити розслідування до закінчення дії попередньої ухвали неможливо, оскільки у даному кримінальному провадженні необхідно виконати процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме:завершення проведення судово-медичної експертизи (трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та отримання висновку експерта; завершення проведення цитологічної експертизи (зрізи нігтів трупа ОСОБА_8 ) та отримання висновку експерта; завершення проведення цитологічної експертизи (змив плями речовини бурого кольору з руки трупа ОСОБА_8 ) та отримання висновку експерта; завершення проведення молекулярно-генетичної експертизи (зразку букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 ) та отримання висновку експерта; проведення аналізу інформації, отриманої у мобільних операторів шляхом тимчасового доступу до речей та документів ТОВ «Лайфселл», ПРаТ «ВФ Україна», ПРаТ «Київстар»; отримання відповідей на запити слідчого, без яких неможливо об`єктивно встановити всі обставини вчинення кримінальних правопорушень та завершити досудове розслідування, а також виконати вимоги ст.ст. 283, 290, 291 КПК України.
Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 спливає 08.09.2022, а для виконання слідчих (розшукових) та процесуальних дій потрібен додатковий час, слідчий, за погодженням з прокурором, просить суд продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 у межах строку досудового розслідування, звертаючи увагу суду на те, що більш м`які запобіжні заходи не є достатніми для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Крім того, слідчий вказує про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, слідчий в клопотанні зазначає, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів вчинених проти життя та здоров`я, а саме: заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, за який передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі. З метою ухилення від кримінальної відповідальності за вказаний злочин підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та/або суду.
Наявність обґрунтованих ризиків орган досудового розслідування також обґрунтовує тим, що остання може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, покази яких мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, що яскраво характеризується вчиненим ОСОБА_3 діянням, а також тим, що останній в ході виконання слідчих дій отримає ряд копій документів, котрі нададуть останньому можливість фізично та психологічно вплинути на свідків, з якими останній підтримує зв`язки, що може призвести до зміни показів уже допитаних осіб та відмови давати покази встановлених в ході досудового слідства очевидців події злочину.
З метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання підозрюваний ОСОБА_3 , щодо якого у слідства відсутні відомості про офіційне працевлаштування, який не має стійких соціальних зв`язків, може виїхати за межі міста Києва та Київської області, у тому числі на непідконтрольну територію або перетнути державний кордон, ухилятись від органів розслідування, прокуратури або суду, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.
Також, підставами стверджувати, що підозрюваний ОСОБА_3 може продовжити свою кримінально-протиправну діяльність та вчинити новий умисний середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин із застосуванням насильства є те, що будучи обвинувачуваним у кримінальному провадженні №0000056 від 04.01.2013 за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 187 КК України; підозрюваним у кримінальному провадженні № 000808 від 21.05.2019 за ч. 2 ст. 125 КК України та підозрюваним у кримінальному провадженні №0001340 від 03.06.2022 за ч. 4 ст. 185 ч. 4 ст. 186 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, а переховуючись від органів досудового розслідування й перебуваючи в розшуку по вказаним вище кримінальним провадженням, вчинив новий умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи із застосуванням насильства, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, на переконання слідчого судді, на день розгляду клопотання ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Вказані обставини підтверджується матеріалами, долученими слідчим до клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 10.07.2022 за адресою: АДРЕСА_2 ; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , №010-3949 від 10.07.2022, виданим Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи; тпротоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_9 ; слідчим експериментом за участю свідка ОСОБА_9 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;слідчим експериментом за участю свідка ОСОБА_10 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Аналіз наявних в матеріалах клопотання доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому злочинами, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Таким чином, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Слідчий суддя, дослідивши документи долучені до клопотання, дійшов висновку, що причетність ОСОБА_3 до інкримінованих йому правопорушень підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Водночас, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ст. 199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. При розгляді клопотання про продовження тримання під вартою мають враховуватися у відповідності до ч.3 ст.199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Враховуючи вищевикладене, а також дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя, приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.
Матеріали клопотання містять докази існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема, можливості ОСОБА_3 незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.
Згідно постанови Європейського суду з прав людини від 13.03.2007 у справі «Кастравець проти Молдови», особа звинувачена в скоєні злочину повинна завжди звільнятися з під варти, якщо держава-відповідач не продемонструє, що є вагомі та достатні причини які виправдовують особу тримання її під вартою.
Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_3 , його вік, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків, а також його роль у вчиненні інкримінованого правопорушення, яке вчинено із застосуванням насильства, з урахуванням чого слідчий суддя не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки враховуючи наявні ризики, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, в даному випадку загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу. Слід зазначити, що слідчим суддею також не встановлено обставин, що за станом здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору.
Отже, слідчий суддя вважає доведеним наявність раніше заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, оскільки, в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.
Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених КПК України в межах визначених ч.5 ст.182 КПК України.
Визначаючи заставу у даному випадку, слідчий суддя враховує конкретні обставини кримінального провадження, майновий, сімейний стан та інші дані про підозрюваного, ризики, передбачені ст.177 КПК України, наявність яких встановлено при розгляді клопотання.
Таким чином, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.10.2022 року включно.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 22, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити до 11 жовтня 2022 року включно.
Визначити розмір застави ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України у вигляді 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в достатній мірі буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок для внесення застави.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного, у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, до прокурора, слідчого судді та в суд, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин заздалегідь про це повідомляти посадовій особі чи органу, який здійснив виклик;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку;
- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду.
Визначити строк дії обов`язків за ст. 194 КПК України, покладених судом з дня внесення застави терміном до 11 жовтня 2022 року.
Роз`яснити підозрюваному, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1