Справа №721/103/21
Провадження №1-кп/721/37/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 11.02.2022 та обвинувальний акт з додатками від 11.02.2022 в кримінальному провадженні, внесеному 21.10.2021 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) №0000021 щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Червонокостянтинівка, Петровський район, Кіровоградська область, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , молодшого інспектора прикордонної служби І категорії інспектора кінологічного відділу прикордонного загону ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ :
Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Відповідно до угоди про визнання винуватості та обвинувального акту, ОСОБА_4 відповідно підозрюється та обвинувачується у проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 368 КК України, за таких обставин:

Молодший інспектор прикордонної служби 1 категорії - інспектор кінологічного відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону молодший сержант строкової військової служби ОСОБА_4 19 жовтня 2021 року, точного часу досудовим розслідування не встановлено, перебуваючи біля гуртово-роздрібного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що по АДРЕСА_1 , будучи військовою службовою особою правоохоронного органу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, запропонував ОСОБА_6 реалізувати за його сприянням неправомірну діяльність, а саме - переміщення через державний кордон України до Республіки Румунія тютюнових виробів без здійснення прикордонного та митного контролю, при цьому висловив пропозицію щодо надання йому ( ОСОБА_4 ) неправомірної вигоди у розмірі 20 (двадцяти) євро за кожний незаконно переміщений через державний кордон України ящик з тютюновими виробами за сприяння у такому незаконному переміщенні тютюнових виробів.

Надалі, 10 листопада 2021 року у період з 11.12 год. по 11.16 год., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, із корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, одержав від ОСОБА_6 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 30000 (тридцять тисяч) грн., шляхом перерахування останнім у період з 11.12 год. по 11.16 год. в приміщенні центрального відділення Чернівецької філії AT КБ «Приватбанк», яке знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Університетська, 1, за допомогою терміналу AT КБ «Приватбанк» на банківські рахунки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , які надав раніше ОСОБА_4 , відповідно 7000 (сім тисяч) грн. та 23000 (двадцять три тисячі) грн., за сприяння ОСОБА_6 у переміщенні 07 листопада 2021 року через державний кордон України до Республіки Румунія в районах 703-704 прикордонних знаків, без здійснення прикордонного та митного контролю поза межами пункту пропуску 50 ящиків з тютюновими виробами, шляхом надання ОСОБА_6 службової інформації про розстановку, часові проміжки перебування та відсутність прикордонних нарядів і несення служби військовослужбовцями відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, довівши свій злочинний умисел на одержання для себе від ОСОБА_6 неправомірної вигоди до кінця.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

Угода про визнання винуватості укладена 11.02.2022 у місті Чернівці в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 21.10.2021 №0000021 між ОСОБА_3 прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

В угоді про визнання винуватості визначено істотні обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення.

Згідно з угодою, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 за ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 досудовим розслідуванням не встановлено.

Підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання

Відповідно до укладеної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, вчиненого ним за викладених у обвинувальному акті обставин у повному обсязі. Укладення угоди є добровільним.

Інкримінованим кримінальним правопорушенням шкоди не завдано, цивільний позов у справі не заявлявся, судові витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі наведеного вище, сторони угоди погодились запропонувати суду призначити ОСОБА_4 узгоджене основне покарання у виді арешту з відбуванням на гаупвахті на строк чотири місяці та додаткове покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю щодо забезпечення недоторканості державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні строком на три роки.

В угоді зазначено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини 4 статті 394 України та частини 3 статті 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.

В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, та наслідки відмови від права на судовий розгляд, передбачені частиною 4 статті 474 КПК України.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 угоду підтримав, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, належність даного кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також повідомив про відсутність потерпілих та шкоди, завданої інкримінованим обвинуваченому кримінальним правопорушенням.

ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте все одно просив затвердити укладену угоду. Він також вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження. Крім того, повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Згідно з частиною 1 статті 368 КК України «Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою" - кримінально караним є прохання надати та одержання службовою особою неправомірної вигоди таку вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища та карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Молодший сержант ОСОБА_4 , при виконанні службових обов`язків за своєю посадою молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії інспектора кінологічного відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " НОМЕР_1 прикордонного загону, відповідно до положень ст. 2 ЗУ "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" та примітки 1 до ст. 365 КК України, є службовою особою правоохоронного органу, яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади.

Відповідно до наведеного вище та обставин обвинувачення, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 368 КК, належить до нетяжких злочинів.

За пунктом 1 частини 4 статті 469 КПК, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.

Судом встановлено, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості від 11.02.2022 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Крім того, укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Також умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

У даному кримінальному провадженні відсутні потерпілі, а кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам громадян або інтересам юридичних осіб, а внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення не завдано матеріальних збитків державі.

Речових доказів, запобіжних заходів та арешту майна в даному провадженні немає.

Встановлено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини 4 статті 394 КПК України та частини 3 статті 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України. В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

В укладенні даної угоди згідно з пунктом 9 частини 2 статті 52 КПК України брав участь захисник.

Суд вважає, що укладена угода відповідає нормам КК та інтересам суспільства і в частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 цього Кодексу.
Згідно з частиною 5 статті 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Проте питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами, відповідно до норм статті 50 КК.

Відтак загалом суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, що є виключно судовою дискрецією у кримінальному судочинстві і охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Тому суд бере до уваги особу обвинуваченого, його позитивну характеристику, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання відповідно до частини 1 статті 66 КК України, а саме щире каяття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 КК України, покарання у виді арешту військовослужбовці відбувають на гауптвахті.

Запропоноване в угоді додаткове покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення права займатися певною діяльністю щодо забезпечення недоторканості державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні строком на три роки, відповідає вимогам частини 1 статі 55 КК України

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України, при призначенні позбавлення права займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, з призначенням покарання за ч. 1 ст. 368 КК України у виді арешту з відбуванням на гаупвахті на строк чотири місяці та додаткове покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю щодо забезпечення недоторканості державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні строком на три роки., відповідає вимогам закону, а отже слід відповідно до умов угоди призначити ОСОБА_4 таке покарання, оскільки воно відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості злочинів та особистості обвинуваченого з врахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а також відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Висновок суду щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України, а тому дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку про необхідність її затвердження, шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженої міри основного та додаткового покарання.

Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не на час затвердження угоди про визнання винуватості не застосовуваний, а сторони провадження не заявили такого клопотання, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було. Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні

На підставі викладеного та керуючись ст. 55, 65, 66 КК, а також ст. 314, 374-376, 469-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному 21.10.2022 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань №0000021, укладену 11 лютого 2022 року у місті Чернівці між ОСОБА_3 , прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 368 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді арешту з відбуванням на гаупвахті на строк чотири місяці з позбавленням права займатися діяльністю щодо забезпечення недоторканості державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні на строк три роки.

Строк відбування основного покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 . Строк додаткового покарання засудженому обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду з підстав, передбачених статтею 394 КПК та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_7