Справа № 442/9471/21
Провадження № 1-кп/442/92/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
за участю захисника ОСОБА_4
з участю обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000803 від 23.10.2021 відносно обвинуваченого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уличне Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого ФОП діяльність із забезпечення фізичного комфорту, одруженого, маючи на утриманні неповнолітню дитину, невійськовозобов`язаного, інвалід 3- групи, позапартійного, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого.,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , 23 жовтня 2021 року о 11 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем "Nissan Sanny", реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вулиці Самбірській, що у м. Дрогобичі Львівської області, у напрямку за межі міста, при проїзді її ділянки в районі перехрестя з вул. С. Наливайка, при здійсненні повороту праворуч на вул.. Наливайка, грубо порушив вимоги Р.1 п.п.1.3,1.5, 1.10 (в частині визначення термінів "безпечна швидкість", "дорожні умови", "дорожня обстановка", « небезпека для руху «, « пішохід») ; Р.2 п. п. 2.3 б, д.); Р.10 п.10.1, Р. 12 п. п. 12.1, 12.3, Р.16 п.16.2 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, з моменту, як мав об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину дороги вул. Наливайка зліва направо по напрямку руху автомобіля, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, що призвело до наїзду на вказаного пішохода.
У результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово - медичної експертизи, отримав тілесні ушкодження відкрита черепно мозкова травма, у вигляді перелому кісток склепіння черепу зліва з переходом на основу черепа із крововиливами на і під тверду мозкову оболонку зліва, під м`які мозкові оболонки, в речовину лівої півкулі мозку з проривом крові в шлуночкову систему, що призвело до набряку та набубнявіння головного мозку, які призвели до смерті та перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП.
Таким чином, ОСОБА_5 , будучи особою, яка керувала транспортним засобом, своїми вищевказаними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, та дав показання, які не суперечать викладеному в обвинувальному акті. В даний час щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення та просить його суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, подавши суду клопотання з проханням слухати справу за їх відсутності за наявними у справі доказами, поясненнями та матеріалами, які підтверджують в повному обсязі. Щодо міри покарання покладаються на думку суду. Цивільний позов наміру подавати не мають, жодних претензій до нього не мають.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінальних проваджень, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника відповідно до ч. 2 та ч.3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він будучи особою, яка керувала транспортним засобом, своїми вищевказаними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 .
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування ,тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого. Крім того покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо суворості покарання та правом підсудного на справедливе покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, вік обвинуваченого, помякшуючі обставини та обтяжуючі обставини.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, однак відноситься до категорії злочинів вчинених з необережності , дані про його особу, що він є особою молодого віку, має міцні соціальні зв`язки, що він одружений, має на утриманні малолітню дитину, дружину та хвору маму, працевлаштований, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалід 3 групи з дитинства, раніше не судимий, повністю визнав вину у скоєному, щиро розкаявся, відшкодував потерпілим всю завдану шкоду, що значно зменшує ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого та є обставинами, що помякшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України.
Обтяжуючих обставин згідно ст. 67 КК України судом не встановлено
Суд приходить до висновку, що обставини, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого, думку потерпілих, щодо покарання, наявність обставин, що помякшують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, і останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, у межах санкції статті Кримінального Закону, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням, у даному випадку є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, оскільки перебуваючи під наглядом уповноваженого органу з питань пробації він відчуватиме відповідний тиск відповідальності, при цьому залишаючись соціально адаптованою особою, як такою, що поважає сімейні і релігійні цінності, має позитивне ставлення до праці, тобто працюючи забезпечить утримання себе та сім`ї, відповідно зменшивши ймовірний тягар його утримання у місцях позбавлення волі.

Судові витрати на залучення експерта стягнути з ОСОБА_5 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-
Ухвалив:
ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 ( три ) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 2 ( два) роки, в період якого, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- СД диск з файлами відео з ДТП, який зберігається у матеріалах кримінального провадження до прийняття процесуального рішення, залишити в матеріалах кримінального провадження №442/9471/21 № провадження 1-кп/442/92/2022

- автомобіль марки "Nissan Sanny", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , проживаючого АДРЕСА_2 та який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_5 та зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Дрогобицького відділу поліції ( вул. Бориславська, 30 м. Дрогобич Львівська область) повернути ОСОБА_5 .

Скасувати арешт на автомобіль марки "Nissan Sanny", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , проживаючого АДРЕСА_2 та який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_5 , накладений ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 6006.70 гривень;

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_1