Справа № 304/923/22 Провадження № 1-в/304/34/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника персоналу органу пробації ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Ужгородського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур`я-Поляна Ужгородського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого,

про застосування покарання за наявності кількох вироків,

В С Т А Н О В И В:

до Перечинського районного суду надійшло подання начальника Ужгородського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про застосування засудженому ОСОБА_5 покарання за наявності кількох вироків. Мотивує подання тим, що вироком Свалявського районного суду від 22 жовтня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України. Розпорядження № 306/635/21 від 23 листопада 2021 року та копію вищевказаного вироку одержано Ужгородським РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області 11 березня 2022 року та прийнято до виконання. Також вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України. Розпорядження № 308/12887/19 від 22 квітня 2022 року та копію вищевказаного вироку одержано Ужгородським РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області 09 травня 2022 року та прийнято до виконання. З мотивувальної частини вироку Ужгородського міськрайонного суду від 17 березня 2022 року вбачається, що Кучерявий впродовж серпня, вересня та жовтня 2019 року завдав Закарпатській філії ПАТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 75 381,20 грн, тобто вказане кримінальне правопорушення він вчинив до засудження за вироком Свалявського районного суду від 22 жовтня 2021 року. однак у вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2022 року не враховано покарання за попереднім вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2021 року. Тому на підставі ст. 537 ч. 1 п. 11, ст. 539 ч. 2 п. 2 КПК України просить вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

У судовому засіданні представник персоналу органу пробації подання підтримала та просила таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення даного подання не заперечила.

У судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся у встановленому законом порядку, а відтак суд у порядку ч. 5 ст. 539 КПК України розглядає таке у його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбаченого п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Як встановлено у судовому засіданні, вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання 2 (два) роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 з випробуванням та встановлено іспитовий строк один рік. У відповідності до вимог ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до органу пробації; повідомляти орган пробації про зімну місця проживання або роботи. Вирок набрав законної сили 23 листопада 2021 року.

Також встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав законної сили 19 квітня 2022 року.

Вищевказані вироки надіслані на виконання до Перечинського районного суду надійшло подання начальника Ужгородського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області.

Разом з цим, при постановленні вироку від 17 березня 2022 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області не враховано вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2021 року.

Так, з вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2022 року вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 вчинено впродовж серпня, вересня та жовтня місяця 2019 року, тобто до постановлення вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2021 року.

При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили, а відтак якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів) (постанова Верховного Суду від 1 червня 2020 року у справі № 766/39/17 (провадження № 51-8867кмо18).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.

Крім того, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 29 вказаної постанови, покарання має бути визначене у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникло жодних сумнівів стосовно його виду і розміру.

Об`єднана палата ККС ВС у постанові від 23 вересня 2019 року у справі №199/1496/17 дійшла висновку про те, що кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. При цьому оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Звільнення від відбування призначеного покарання на підставі положень ст.75 КК із встановленням іспитового строку після складання покарань на підставі ч. 4 ст. 70 КК не суперечить положенням кримінального закону.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21 грудня 1990 року № 11, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 411 КПК України у редакції Закону від 28 грудня 1960 року (ст. 539 КПК України у редакції Закону від 13 квітня 2012 року №4651-VI), питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку, встановлювати дані про особу засудженого, які можуть потягти погіршення його становища (про наявність судимості тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення засудженому ОСОБА_5 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2022 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2022 року.

У зв`язку із тим, що вироками, які набрали законної сили, ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

На підставі ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту проголошення вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2021 року.

У зв`язку із наведеним подання органу пробації підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 70 ч. 4 КК України, ст. 165 КВК України, ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

подання задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2022 року, у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, більш суворим покаранням, призначеним вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2022 року, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2021 року.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1