Справа № 362/1877/22
Провадження № 1-кп/362/448/22
ВИРОК

Іменем України

26.07.2022 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000199 від 16.04.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Гусакове Звенигородського району Черкаської області, українець, громадянин України, освіта середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та житель АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 на початку березня 2022 року (точний час та дату в ході досудового розслідування не встановлено) перебував АДРЕСА_2 , де в окопі знайшов ручну гранату РГО без запалу, ударно-дистанційний запал УДЗ, 150 бойових проміжних патронів калібру 5,45х39, 30 бойових патронів калібру 5,45х39, які споряджені трасуючою кулею «Т», 2 бойових кулеметних патрона калібру 14,5х114м, 1 бойовий гвинтівковий патрон калібру 7,62х54R, який споряджений трасуючою кулею «Т-46М». Знайдене відніс до свого місця проживання, чим розпочав зберігання боєприпасів та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

Так, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел направлений на незаконне придбання та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, не мав права на придбання та зберігання бойових припасів, оскільки не пройшов встановлену процедуру отримання відповідного дозволу, передбаченого Положенням про дозвільну систему, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами, та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21 серпня 1998 року.

16.04.2022 о 16:40 год. ОСОБА_4 зупинили працівники поліції у с. Велика Бугаївка Обухівського району Київської області по вул. Одеська неподалік будинку № 2а, затримали його у порядку ст. 208 КПК України та виявили у його правій руці поліетиленовий пакет чорного кольору, всередині якого були: ручна граната РГО без запалу; ударно-дистанційний запал УДЗ; 150 бойових проміжних патронів калібру 5,45х39; 30 бойових проміжних патронів калібру 5,45х39, які споряджені трасуючою кулею «Т»; 2 бойових кулеметних патрона калібру 14,5х114м; 1 бойовий гвинтівковий патрон калібру 7,62х54R, який споряджений трасуючою кулею «Т-46М».

Надані на дослідження предмети у кількості 150 (сто п`ятдесят), схожих на патрони, належать до бойових проміжних патронів калібру 5,45х39; надані на дослідження 30 (тридцять) предметів, схожих на патрони, належать до бойових проміжних патронів калібру 5,45х39, які споряджені трасуючою кулею «Т»; 2 (два) предмета, схожих на патрони, належать до бойових кулеметних патрона калібру 14,5х114м; 1 (один) предмет, схожий на патрон, належить до бойового гвинтівкових патронів калібру 7,62х54R, який споряджений трасуючою кулею «T46M». Дані патрони придатні для проведення пострілів. Також встановлено, що надані на дослідження предмети, зовні схожі на запал та гранату, являються ручною гранатою РГО без запалу та ударно-дистанційним запалом УДЗ.

ОСОБА_4 при допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з кваліфікацією і його фактичними обставинами. Пояснив, що у канаві, де проходить каналізаційна труба, знайшов вилучені предмети, які залишив собі. Розумів, що робити цього не можна. Потім їх вилучили працівники поліції. Щиро розкаявся, розуміє, що вчинив неправильно, зробив для себе відповідні висновки, просив суд суворо не карати.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.
Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфікованіза ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання та зберіганні бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, офіційно працює робітником в фермерському господарстві «ПЕРСПЕКТИВА 2019», з позитивними характеристикою за місце праці та за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей і матір похилого віку, на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, особи винного, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.
Підстави для застосування ст. ст. 69 КК України відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України, розподіл процесуальних витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.

При цьому, беручи до уваги позицію учасників судового провадження, враховуючи введення на території України воєнного стану, суд вважає за належне звернути вилучені під час досудового розслідування речові докази в дохід держави шляхом їх передачі на потреби Збройних сил України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 40 копійок.
Речові докази після набрання вироком законної сили: фрагменти гранати РГО; 150 (сто п`ятдесят) предметів схожих на патрон, що належить до бойових проміжних патронів калібру 5,45х39; 30 (тридцять) предметів, схожих на патрони, що належать до бойових проміжних патронів калібру 5,45х39, які споряджені трасуючою кулею «Т»; 2 (два) предмета, схожих патрони, що належать до бойових кулеметних патрона калібру 14,5х114м; 1 (один) предмет, схожий на патрон, що належить до бойових гвинтівкових патронів калібру 7,62х54R, який споряджений трасуючою кулею «Т-46М», які здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, - звернути в дохід держави шляхом їх передачі на потреби Збройних сил України в особі ВЧ НОМЕР_1 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1