Справа №463/5231/22
Провадження №1-кс/463/3894/22
У Х В А Л А

27 липня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернулася із скаргою до слідчого судді на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та про зобов`язання до вчинення дій.

Скаргу обґрунтовує тим, що вона скерувала до суб`єкта оскарження заяву датовану 04 липня 2022 року про вчинення кримінального правопорушення слідчим ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.384 КК України. Така відповідно до трекінгу Укрпошти вручена адресату 07 липня 2022 року. Однак уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові інформація в ЄРДР не внесена. Вважає, що уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові допущено бездіяльність, так як, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування, а тому звернулась із скаргою до суду.

В судове засідання скаржник не з`явилась, скерувала на адресу суду клопотання про розгляд скарги за її відстуності, таку повністю підтримує та просить її задоволити.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, жодних пояснень на адресу суду не скерував.

У відповідності до вимог ст. 306 КПК відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, вважаю, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.
Ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

З наведених положень вбачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

У своїй заяві (повідомленні) про кримінальне правопорушення датованій 4 липня 2022 року, скаржниця вказує, що на її думку, свідок ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.384 КК України.

Об`єктивна сторона злочину за ст. 384 КК характеризується активною поведінкою - діями, які виявляються в: а) неправдивих показаннях свідка чи потерпілого; б) неправдивому висновку експерта; в) неправдивому звіті оцінювача про оцінку майна; г) неправильному перекладі, зробленому перекладачем.

Відповідальність за ст. 384 КК настає, якщо показання, висновок, звіт чи переклад є неправдивими, тобто такими, які повністю або хоча б частково не відповідають дійсності. Показання (ст. 95 КПК) свідка (ст. 65 КПК) чи потерпілого (ст. 55 КПК) є неправдивими (лжесвідчення), якщо полягають у повідомленні недостовірних відомостей про факти та обставини, що мають значення для відповідного провадження.

За частиною 2 ст. 384 КК караються ті самі дії, якщо вони: а) або поєднані з обвинуваченням у тяжкому (ч. 4 ст. 12 КК), особливо тяжкому (ч. 5 ст. 12 КК) злочині; б) або поєднані зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту (див. коментар до ст. 383 КК); в) або вчинені з корисливих мотивів (прагнення одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе чи інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат, досягти іншої матеріальної вигоди).

Ознайомившись із заявою про вчинення кримінального правопорушення та долученими до скарги копіями протоколів допиту ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що такі жодних даних, які б свідчили про наявність описаних вище елементів об`єктивної сторони вказаного злочину не містять. Мотиви заяви скаржниці зводяться до власних припущень, що не може слугувати підставою для внесення відомостей до ЄРДР. Неодноразово допитаний в якості свідка ОСОБА_4 дає аналогічні за змістом покази при цьому змінюються лише формулювання наданої ним інформації, що не свідчить про неправдивість свідчень.

Враховуючи зміст заяви скаржниці до ТУ ДБР розташованого у м. Львові вважаю, що заява ОСОБА_3 від 04.07.2022 скерована до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Львові, не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення злочину передбаченого ст. 384 КК України. Отже, дане звернення не являється повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внести відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Беручи до уваги вказані вимоги КПК України та встановлені в судовому засіданні обставини в задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 214, 303-307, 309, 372 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі її заяви датованої 4 липня 2022 року.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1