Справа № 456/2801/22
Провадження № 1-кп/456/347/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесене в ЄРДР за №0000475 від 01.08.2022, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого, останній раз вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 05.11.2015 року за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 125, ч.1 ст.186, ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_5 ,

особи стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в:

01 серпня 2022 близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину «Єва№1565», що належить ТзОВ «РУШ», який розташований за адресою: провулок Чорновола 1/18, м. Стрий, Львівської області, де побачив на стелажі з парфумерією туалетну воду, після чого, реалізовуючи свій задум, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгового стелажу магазину «Єва №1565», одну чоловічу туалетну воду марки «ММ STR8 Faith», ємкістю 100 мл., вартістю 344 грн. 70 коп. (без ПДВ), заховавши її у ліву кишеню штанів, в які був одягнутий, та утримуючи при собі даний товар, не розплатившись пройшов касову зону, тобто виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення суспільно-небезпечного діяння до кінця, але таке не було закінчене з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками «Єва№1565» на виході з магазину.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , пояснив, що він дійсно вчинив дане правопорушення і був в такому стані ніби ним хтось керував. Коли б був нормальним такого би не вчинив. Скоро іде за кордон, але перед тим ще би повоював. Підтримує клопотання і повністю визнає вину.

Винуватість особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , у вчиненні суспільно небезпечного діяння підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Заявою представника потерпілого про вчинення правопорушення, згідно якої просять прийняти міри до особи, яка 01.08.2022 о 14 год. 25 хв. викрала туалетну воду;

Протоколом огляду місця події від 01.08.2022 згідно якого оглянуто місце події де під час огляду знаходився ОСОБА_3 в якого було вилучено туалетну воду марки «ММ STR8 Faith»;

Довідкою про вартість туалетної води марки «ММ STR8 Faith», яка становить 344 грн. 70 коп.;

Постановою про визнання речовим доказом даної туалетної води;

Протоколом огляду предмету, а саме відеодиску з розкадровкою від 03.08.2022 з на якому зображено особу, яка викрала дану туалетну воду;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.08.2022 де представник потерпілого Швед О розповіла про обставини вчинення правопорушення;

Протоколом проведення слідчого експерименту від 05.08.2022 згідно якого ОСОБА_3 розповів та показав обставини вчинення ним кримінального правопорушення;

Висновок судово-психіатричної експертизи №334 від 11.08.2022 року, згідно якого вбачається, що ОСОБА_3 , страждає хронічним психічним захворюванням у виді біполярного органічного (афектного) розладу настрою, маніакальний стан з психотичною симптоматикою, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді поміщення до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.
Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що в ході судового розгляду відповідними доказами доведено, що ОСОБА_3 , вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжки) в стані неосудності оскільки, страждає хронічним психічним захворюванням у виді біполярного органічного (афектного) розладу настрою, маніакальний стан з психотичною симптоматикою, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді поміщення до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.
Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно ч. 3, 4 ст. 503 КПК України, кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_3 , психічного захворювання згідно висновку судово-психіатричної експертизи №334 від 11.08.2022 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_3 , примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Керуючись ст. ст. 503, 512, 513 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання задоволити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 - примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази: DVD диск, на якому розміщений відеозапис від 01.08.2022 залишити при справі;

Туалетну воду марки «ММ STR8 Faith», яка передана на зберігання керівнику магазину ТзОВ РУШ «Єва» - залишити у їх власності.

Запобіжний захід у виді поміщення особи до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його протиправну поведінку до набрання ухвалою законної сили залишити без змін.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1