г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2491/22
Номер провадження 1-кс/213/429/22
У Х В А Л А
Іменем України
23 жовтня 2022 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , поданого в межах кримінального провадження №0000233, за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, має середню-спеціальну освіту, офіційно не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий.

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу з клопотанням погодженим з прокурором про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що існують ризики: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та вважає що обрання більш м`яких запобіжних заходів неможливе.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт за місцем реєстрації підозрюваного. Звертали увагу, що підозрюваний добровільно здався працівникам поліції та видав викрадений мобільний телефон. Підозрюваний має на утриманні особу похилого віку бабусю, крім того є наркозалежною особою, проходить реабілітацію, перебуває на «метадоновій програмі». У скоєному розкаюється.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно клопотання, ОСОБА_4 будучи раніше засуджений 20.01.2021 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.121, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.ст.75, 76 КК звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком терміном на 2 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, у період випробувального терміну, повторно скоїв новий корисливий злочин. Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022) в Україні введено воєнний стан.

Так, 21.10.2022р. приблизно о 11:00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи на території ринку «ПГЗК» житлового масиву «Південний» Інгулецького району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, де підійшов до раніше йому незнайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та помітив в правій кишені куртки ОСОБА_7 мобільний телефон, та у нього раптово виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу з корисливих мотивів з метою особистого збагачення. Надалі, ОСОБА_4 реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно,діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку інших осіб, зокрема ОСОБА_7 ,таємно викрав, обережно діставши своєю правою рукою з правої кишені куртки потерпілого мобільний телефон «realme», сірого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , куплений за грошові кошти у розмірі 4000 гривень, і утримуючи викрадене майно при собі, швидко покинув місце вчинення правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 4000 гривень.

Умисні дії, ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану. 22.10.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення. 21.10.2022р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України судом встановлено обгрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, що підтверджується: витягом з ЄРДР, з якого видно, що до ЄРДР за заявою потерпілого про викрадення у нього телефону Realme - внесено відомості за ч.4 ст. 185 КК України. Показами потерпілого, з яких видно обставини вчиненого відносно нього злочину, дата, час, місце. Протоколом допиту свідка, який повідомив, що був свідком вчиненого підозрюваним злочину, бачив особу, що здійснила злочин. Протоколом затримання від 21.10.2022р. відповідно до якого безпосередньо після вчинення злочину було затримано ОСОБА_4 , під час затримання у нього виявлено мобільний телефон Realme. Протоколом допиту підозрюваного, який вину визнав повністю, розповів про обставини вчиненого так як вони вказані у повідомленні про підозру. Протоколом огляду предмета від 21.10.2022р. Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.10.2022р. відповідно до якого свідок впізнав ОСОБА_4 як особу яка вчинила крадіжку. Протоколом огляду речі від 22.10.2022р. оглядався викрадений телефон Realme. Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22.10.2022р. відповідно до якого потерпілий впізнав належний йому телефон Realme, який було вилучено під час затримання у ОСОБА_4 . Вказаний телефон визнано речовим доказом. Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.10.2022р. за участю підозрюваного, який показав як вчиняв злочин.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом.

Відповідно до ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме за ст. 185 ч.4 КК України строк від 5 до 8 років позбавлення волі. Злочин відноситься до тяжких злочинів. Підозрюваний офіційно не працює, не одружений, дітей не має. Суд враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, що не є особою похилого віку, не перебуває на обліку в лікаря психіатра, зі слів перебуває під наглядом у нарколога, раніше судимий, інкримінований злочин вчинено в період іспитового строку.

Судом встановлені ризики за ст. 177 КПК України: підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, підозрюваний може вчинити інші злочини.

Ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, міцних соціальних зв`язків не має, офіційно не працевлаштований, постійних джерел доходів не має, і тому побоюючись його засудження до реального терміну покарання, може переховуватись від органів розслідування та суду. З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в справі «W проти Швеції» від 26 січня 1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та не дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.
Ризик вчинити нове кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше засуджений, в тому числі за умисний корисливий злочин, і злочин у вчиненні якого він підозрюється вчинив у період випробувального терміну, що свідчить про його небажання встати на шлях виправлення та припинити вчиняти нові злочини.

Стороною захисту не спростовано дані ризики вказані стороною обвинувачення. Підтвердження перебування на реабілітації наркозалежного не надано. Доказів перебування на утриманні підозрюваного осіб похилого віку, та взагалі можливість їх утримання, наявність у підозрюваного доходів, - суду не надано.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин.

Суд зазначає, що на даний час, коли по справі не зібрані всі докази, не проведено всі слідчі дії, та за існування вказаних ризиків, наявні аргументи тільки "проти" звільнення, тобто "за" обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даний захід є необхідним за вказаних обставин.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і особистого зобов`язання не зможуть запобігти ризикам переховування, оскільки він матиме змогу ухилитись від слідства та суду, що посилюється введенням в країні військового стану. Особиста порука не може бути застосована, оскільки суду не повідомлено про наявність осіб, які б заслуговували на довіру та поручились за підозрюваного. Слід визначити альтернативний вид запобіжного заходу заставу.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вказане, суд вважає клопотання підлягає задоволенню. Клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього ареншту не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107,131,176-178,182, 183-187,193-194.196-197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0000233, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити часом закінчення строку дії даної ухвали 19.12.2022р.

Визначити розмір застави 104000 гривень, в разі сплати якого вважати обраним ОСОБА_4 , запобіжний захід заставу, на строк до 19.12.2022р.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання; не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора; з,являтись на виклики суду та слідчого, прокурора.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Виконання ухвали покласти на ВП № 7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1