КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження 11-кп/824/766/2022 Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
Єдиний унікальний номер 754/6510/21 Головуючий у суді 1 інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001007, внесеного до ЄРДР 14 квітня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2021 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянинУкраїни, неодружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

- вироком Апеляційного суду міста Києва від 14 листопада 2016 року за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 роки позбавлення волі, звільнився 11 жовтня 2018 по відбуттю строку покарання;

- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2019 року за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 роки позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання, не відбуте за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2019 року і остаточно, за сукупністю вироків, визначено ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді4 років 1 місяць позбавлення волі.
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що 13 квітня 2021 року приблизно о 20.15 год. знаходячись на 13-му поверсі будинк АДРЕСА_2 , побачив двері до загального коридору квартир АДРЕСА_3 , після чого у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна з проникненням у інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з проникненням у приміщення, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є таємними, усвідомлюючи, що вхід до вищевказаного приміщення вільний, проник до коридору загального користування вказаних квартир, звідки повторно таємно викрав належний ОСОБА_9 велосипед марки «Comanch-Indigo» вартістю 5415,90 грн., з яким з місця вчинення злочину зник. Викраденим розпорядився за власним розсудом.

Початок строку покарання ОСОБА_6 обчислюється з моменту затримання.

Цим вироком суду вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Не погоджуючись з вироком суду в частині призначення покарання, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки призначене судом покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,.
З посиланням на положення ст. 66 КК України, обвинувачений зазначає про те, що, ухвалюючи оскаржуваний вирок, суд першої інстанції не врахував обставини, які пом`якшують покарання, - щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Окрім того, обвинувачений вказує на те, що стороною захисту надані документи:
- характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 , від 17 травня 2021 року за № 26 Житлово - будівельним кооперативом «КРИСТАЛ-16», згідно з якою за період проживання в будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_6 проявив себе вихованим, поводив себе ввічливо і скромно, скарг від сусідів та мешканців на нього не надходило, останніми роками проявляє активну участь у благоустрої прибудинкової території, приймав участь у загально будинкових роботах та заходах, періодично працював помічником сантехніка та різноробочим;
- довідку № 27 від 17 травня 2021 року, видана ОСОБА_6 в тім, що правління ЖБК «КРИСТАЛ-16» розглянуло заяву ОСОБА_6 про працевлаштування та ухвалило рішення про те, що ОСОБА_6 буде прийнятий на роботу у ЖБК «КРИСТАЛ-16» на посаду різноробочого при надання паспорту та інших необхідних документів, що свідчить про намір обвинуваченого працевлаштуватись офіційно на роботу і мати можливість заробляти кошти своїм трудом, не вчиняючи більше кримінальних правопорушень проти власності;
- довідку про реєстрацію місця проживання особи - матері обвинуваченого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджує проживання обвинуваченого та його матері разом;
- довідку від 17 травня 2021 року № ПМ300000029, видана ОСОБА_10 про розмір нарахованого та отриманого доходу за період січень 2021 року - квітень 2021 року, що свідчить про невеличкий розмір доходу матері обвинуваченого та необхідність обвинуваченого допомагати матеріально матері;
- копія свідоцтва про народження обвинуваченого та копія свідоцтва про смерть батька обвинуваченого, що підтверджує, що після смерті батька обвинуваченого його мати залишилась одна, необхідність матеріальної допомоги обвинуваченим його матері ОСОБА_10 ;
- консультаційний висновок спеціаліста Комунального некомерційного підприємства «ФТИЗІАТРІЯ» від 5 травня 2021 року, який підтверджує обставину захворювання обвинуваченого на особливо небезпечне захворювання туберкульоз, направлення сімейного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги №2» Деснянського району міста Києва від 17 травня 2021 року обвинуваченого на проходження рентгенографії грудної клітки з метою встановлення стадії у обвинуваченого особливо небезпечного захворювання туберкульоз, рекомендацій лікаря щодо лікування та медичного контролю даного захворювання;
- адвокатський запит на адресу Комунального некомерційного підприємства «ФТИЗІАТРІЯ» разом з доказами направлення адвокатського запиту для з`ясування питань, поставлених в адвокатському запиті, пов`язаних зі станом здоров`я обвинуваченого
Апелянт переконаний, що надані стороною захисту докази, зокрема, це позитивна характеристика обвинуваченого, його намір офіційно працевлаштуватись, що, з урахуванням кримінального правопорушення проти власності, є суттєвою обставиною, проживання обвинуваченого разом з матір`ю без батька, необхідність допомагати матері матеріально з урахуванням розміру її доходів, стан здоров`я обвинуваченого, зокрема з урахуванням його захворювання на туберкульоз, хворобу, яка зазвичай прогресує саме в місцях позбавлення волі, створення цим загрози життю та здоров`ю обвинуваченому та його оточенню, є обставинами, які у розумінні ч. 2 ст. 66 КК України, пом`якшують покарання.
Крім того, на переконання апелянта, суд першої інстанції при призначенні міри покарання в оскаржуваному вироку не надав оцінки та не врахував позицію потерпілого, викладену ним у заяві від 10 травня 2021 року, згідно з якою потерпілий не має претензій до обвинуваченого та просив суд при призначенні обвинуваченому міри покарання призначитиміру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.
Також в апеляційній скарзі звертається увага й на тому, що згідно з відповіддю КНП «ФТИЗІАТРІЯ» від 26 травня 2021 року № 061-200/1015/04 на адвокатський запит від 14 травня 2021 року вбачається, що, незважаючи на те, що ОСОБА_6 перебував на диспансерному обліку в період з 12 серпня 2019 року по 28 вересня 2020 року з приводу туберкульозу верхньої частки лівої легені без бактеріовиділення, отримав за час диспансерного нагляду повний курс протитуберкульозної хіміотерапії, підлягає постійному спостереженню у сімейного лікаря; що його перебування в місцях позбавлення волі буде сприяти поверненню хвороби, у зв`язку з умовами перебування засуджених (не достатньо збалансоване харчування, відсутність достатньої кількості свіжого повітря, постійне перебування в оточенні осіб, багато з яких мають захворювання на туберкульоз тощо).
Окрім того, на думку обвинуваченого, призначена судом міра покарання не відповідає ступеню суспільної небезпеки обвинуваченого та є значно суворішою ніж потенційна суспільна небезпека, яка має місце з огляду на особу обвинуваченого.

Обвинувачений, належним чином повідомлений про день та час апеляційного розгляду, до суду не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав.
Попередньо обвинуваченим через захисника передавалась медична довідка, відповідно до якої обвинувачений перебував у лікаря (ас. 122). Однак, при перевірці наданої обвинуваченим захиснику інформації встановлено, що ОСОБА_6 до лікаря не звертався, ніякої довідки з рекомендаціями не отримував, у системі HELSIзвернень не зареєстровано, а лікар (яким підписана довідка) перебувала у відпустці (ас. 130, 131).
Вислухавши думку прокурора та захисника про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого, з огляду на те, що апеляційна скарга подана тільки обвинуваченим, у ній не ставиться питання про погіршення його становища та про обов`язковий розгляд за його участі, обвинувачений протягом тривалого часу не з`являється в судові засіданні, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з матеріалами судового провадження та журналу судового засідання, фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не оспорювалися і докази відносно них відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. Фактичні обставини кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.
За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичні обставини кримінального правопорушення, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, з проникненням в інше приміщення.

Що стосується доводів обвинуваченого про суворість призначеного покарання та неврахування судом при призначенні покарання інших даних, які пом`якшують його покарання, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який неодноразово судимий, вчинив інкримінований злочин під час іспитового строку, характеризується позитивно, стан здоров`я обвинуваченого і його матері, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування заподіяної шкоди, обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочину, та обрано обвинуваченому за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції, передбаченої за вчинення вказаного злочину.

Тобто, всупереч доводів апеляційної скарги обвинуваченого, суд першої інстанції при призначенні йому покарання враховані й ті обставини, на які ОСОБА_6 посилався в апеляційній скарзі.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що судом не враховано стан його здоров`я, то відповідно до долученої до апеляційної скарги копії довідки, ОСОБА_6 знятий з диспансерного нагляду в КНП «КМТЛ № 1 з ДВ» 11 березня 2021 року та підлягає спостереженню у сімейного лікаря, епідемічної загрози для оточуючих не представляє, і вказані відомості спростовують доводи обвинуваченого про тяжкість перебігу його хвороби.
Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що наявність обставин, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, існували до вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і не стали стримуючим фактором від вчинення останнім кримінального правопорушення.

Визначаючи остаточну міру покарання, суд першої інстанції також врахував ознаку, що характеризує особу обвинуваченого, який, будучи засудженим вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2019 року до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки, правильних висновків для себе не зробив, вчинив новий тяжкий корисливий злочин у період іспитового строку за попереднім вироком.
З огляду на те, що злочин за оскаржуваним вироком вчинено після ухвалення вироку Деснянського районного суду м. Києва 31 липня 2019 року та у період іспитового строку, встановленого вказаним вироком, суд першої інстанції з урахуванням положень ст. 71 КК України частково приєднав до покарання за даним вироком, та призначив остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю вироків у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, і з таким висновком погоджується колегія суддів, оскільки саме таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Беручи до уваги встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, врахувавши характер, тяжкість та суспільну небезпеку скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого та інші наявні у провадженні дані, які його характеризують, вмотивовано обрав ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, і з таким висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів.

З урахуванням обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2021 року щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України залишити без зміни, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді:

__________________ __________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4