Справа № 308/9910/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000396, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
01 серпня 2022 року слідчий СВ ВП№1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000396, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про арешт майна.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 01.08.2022 року клопотання ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000396, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про арешт майна, повернуто прокурору для усунення недоліків.
04 серпня 2022 року засобом поштового зв`язку прокурор Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 направив слідчому судді клопотання у кримінальному провадженні №0000396, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про арешт майна.
В рамках даного клопотання просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 31.07.2022 року, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 , з транспортного засобу «УАЗ», зеленого кольору, з д.н.з. НОМЕР_1 , та біля нього, а саме:
- змив речовини бурого кольору зовні схожої на кров, вилучений із вантажного відсіку, який упаковано до паперового конверту, з підписами учасників;
- мобільний телефон марки «SIGMA», який упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ.
Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про розгляд клопотання була повідомлена засобом телефонного зв`язку, про що секретарем судового засідання складена відповідна телефонограма.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000396, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.07.2022 року.
Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що «30 липня 2022 близько 21 год. 48 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в с.Анталовці Ужгородського району Закарпатської області, вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_7 , в результаті чого у нього виник злочинний умисел на заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, в ході даного конфлікту, 30 липня 2022 близько 21 год 48 хв., перебуваючи в населеному пункті с.Анталовці Ужгородського району Закарпатської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_7 один удар ножем в область ноги, внаслідок чого останній від отриманих травм помер».
31.07.2022 року «змив речовини бурого кольору зовні схожої на кров, вилучений із вантажного відсіку, який упаковано до паперового конверту, з підписами учасників; мобільний телефон марки «SIGMA», який упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ» визнано речовим доказам в кримінальному провадженні №0000396, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України /постанова про визнання речовими доказами від 31.07.2022/.
Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.
Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події, який проводився 31.07.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «SIGMA», який упаковано до паперового конверту НПУ ГС, власником якого був потерпілий ОСОБА_7 .
Що стосується накладення арешту на змив речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, вилучений із вантажного відсіку, який упаковано до паперового конверту, з підписами учасників, то в цій частині клопотання до задоволення не підлягає, так як сліди, поза всяким сумнівом, не є речами, а предмети, на яких вони збереглися, не стають ними автоматично, оскільки не завжди мають юридичні ознаки речі, а отже, не можуть уважатися тимчасово вилученими й піддаватися арешту.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити частково.
З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на вилучене під час огляду місця події, який проводився 31.07.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон марки «SIGMA», який упаковано до паперового конверту НПУ ГС, власником якого був померлий ОСОБА_7 .
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.
У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8