Справа № 803/30/22
№ 1-кс/183/836/22

У Х В А Л А
08 липня 2022 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Прокурора відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
Прокурор відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивуючи його тим, що остання, будучи громадянинкою України, скоїла кримінальне правопорушення за наступних обставин.
У зв`язку із веденням агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, 26 лютого 2022 року смт Станиця Луганська Луганської області захоплена збройними силами російської федерації спільно з незаконними збройними формуваннями так званої «ЛНР».
У березні 2022 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалася приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх корисних інтересів, а саме отримання відповідної влади у смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, та відповідно наділення її функціями учасника незаконного правоохоронного органу, тобто «помічника прокурора» «прокуратури Станично-Луганського району ЛНР», створених на тимчасово окупованій території, а саме в окупаційній адміністрації держави-агресора (Станично-Луганська окупаційна адміністрація), перебуваючи на території смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі у місті смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, та реалізуючи його, вступила у злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «ЛНР», та отримавши від них пропозицію зайняти посаду «помічника прокурора» «прокуратури Станично-Луганського району ЛНР» в смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодилася на вказану пропозицію.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , у березні 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянкою України, перебуваючи на території смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області, зі своїх особистих мотивів та бажання зайняти посаду у незаконному правоохоронному органі, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», ОСОБА_4 умисно, добровільно зайняла посаду «помічника прокурора» «прокуратури Станично-Луганського району ЛНР», у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, де діє окупаційна адміністрація держави-агресора - Станично-Луганська окупаційна адміністрація, в смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області.
На жоден з викликів громадянка України ОСОБА_4 в призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття до Луганської обласної прокуратури не повідомила.
Прокурором, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_4 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 01.06.2022 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 121 (7242) від 01.06.2022, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.
31 травня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні прокурором з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.
Постановою прокурора від 16.06.2022 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_4 оголошено в розшук.
Таким чином, прокурор посилається на наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами огляду публічної інформації мереж Інтернету, показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Також прокурор у клоппотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Всі перелічені прокурорм обставини, на його думку, свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Отже, у клопотанні прокурор наполягає на тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних протиправних дій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Згідно пунктів 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)вчинити інше кримінальне провадження чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, санкцією статті передбаченого найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваної навмисно переховуватися від слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності; також ОСОБА_4 має можливість виїхати за межі України та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, активно співпрацює з представниками держави агресора та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити скоєне нею кримінальне правопорушення та надає їй можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку влади України.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів (особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт або застава) не зможе запобігти наявним ризикам, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на свободі, зокрема за місцем свого проживання, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Крім того, прокурор посилається на вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, у відповідності до якої, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК Ураїни, а також на відсутність ризиків, визначених прокурорм у заявленому клопотанні.
Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його не обґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.
Прокурор посилався на те, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_4 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
Між тим, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, Слідчим суддею встановлено порушення процесуального закону, оскільки вимоги ст. 193 КПК України передбачають розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу виключно за участю підозрюваного.
Слідчим суддею, відповідно до ст. 187 КПК України, здійснено судовий виклик підозрюваної, але вона не з`явилася і слідчий суддя позбавлений можливості провести судовий розгляд без підозрюваної, клопотання про затримання підозрюваної з метою її приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу до суду не надходило.
За таких обставин у слідчого та прокурора залишається право приймати інші процесуальні рішення щодо затримання підозрюваної та застосування інших заходів впливу.
Встановлені порушення вимог КПК України позбавляють суд можливості розглянути клопотання по суті. Відмова в розгляді клопотання не позбавляє слідчого та прокурора звернутися до суду після усунення порушень закону з клопотанням про обрання запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181-183, 194, 196, 350, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1 .