Справа № 523/4351/22
Провадження №1-кп/523/1218/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001320 від 03.10.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, із середньою освітою, офіційно неодруженого та непрацевлаштованого, не маючого місця реєстрації, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-18.12.2020 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 24.09.2021 року за відбуттям строку покарання,
-26.04.2022 року Суворовським районним судом м Одеси за ч.1 ст.309, ст..ст.75, 76 КК України до 3 років обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, а також цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до підсудного «Про відшкодування матеріальної шкоди»,

В С Т А Н О В И В:
02.10.2021 року, приблизно о 19:30 годині, підсудний ОСОБА_5 прибув до будинку АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_8 , та через огорожу проник на територію подвір`я зазначеного будинку, де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет металевий лом, шляхом віджиму вхідних дверей, забезпечив собі вільний доступ до приміщення будинку.

Перебуваючи в приміщенні будинку, підсудний ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на власне незаконне збагачення шляхом крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно та усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_8 : ноутбук марки «HP Papilion Laptop», серійний номер 5GD1092Р9Е, в корпусі білого кольору, вартістю 18487 грн; ігровий ноутбук марки «Acer», серійний номер NHQ9HEV00L03033EE, у корпусі чорного кольору, вартістю 25498 грн; жіночий шкіряний гаманець, вартістю 1500 грн, в якому знаходились грошові кошти у сумі 18700 грн, заволодівши яким, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином зазначеній потерпілій матеріальну шкоду у загальному розмірі 64185 гривень.

Крім того, підсудний ОСОБА_5 28.10.2021 року, приблизно о 01:00 годині, прибув до будинку АДРЕСА_3 , що є місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 , та через огорожу проник на територію подвір`я зазначеного будинку, де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму вікна забезпечив собі вільний доступ до приміщення сараю.

Перебуваючи в приміщенні сараю, який розташований на подвір`ї вищезазначеного будинку, підсудний ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на власне незаконне збагачення шляхом крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно та усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_6 : сварочний апарат марки «IGBT Дніпро М-258 DP», серійний номер ZST7, в корпусі чорно-червоного кольору, вартістю 2400 грн; електродрель марки Энхель, в корпусе жовтого кольору, вартістю 150 грн; турбінку марки «Спарки», темно-бордового кольору, вартістю 1800 грн; електролобзик марки BlauCraft» BPS 650 Е, в корпусі темно-зеленого кольору, вартістю 800 грн; електропилку марки Craft, в корпусі темно-зеленого кольору, вартістю 1800 грн, заволодівши якими залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином зазначеному потерпілому матеріальну шкоду у загальному розмірі 6950 гривень.

Разом із тим, підсудний ОСОБА_5 02.11.2021 року, приблизно о 01:00 годині, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, прибув на територію гаражного кооперативу по АДРЕСА_4 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму навісного замка, забезпечив собі вільний доступ до приміщення гаражу за № НОМЕР_1 , в якому зберігалось майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 .

Перебуваючи в приміщенні гаражу, підсудний ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на власне незаконне збагачення шляхом крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно та усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_9 : спортивний велосипед марки «Команч-16», жовтого кольору, вартістю 14000 грн; зварювальний апарат у корпусі жовтого кольору, вартістю 1000 грн; одяг, який матеріальної цінності не представляє, заволодівши яким залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином зазначеному потерпілому матеріальну шкоду у загальному розмірі 15000 гривень.

09.11.2021 року, підсудний ОСОБА_5 приблизно о 08:00 годині, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_5 , що є місцем проживання потерпілої ОСОБА_10 та проник через огорожу на територію подвір`я зазначеного будинку, де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму металевої решітки, проник через вікно у будинок, тим самим забезпечив собі вільний доступ до приміщення.

Перебуваючи в приміщенні вищезазначеного будинку, підсудний ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на власне незаконне збагачення шляхом крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно та усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_10 : телевізор марки Samsung, з діагоналлю 32 дюйми, чорного кольору, модель NO: LE32A430, вартістю 5000 грн; телевізор марки Samsung, з діагоналлю 32 дюйми, білого кольору, вартістю 5000 грн; телевізор марки ERGO, модель: LE32CT4000AU, з діагоналлю 32 дюйми, чорного кольору, вартістю 3000 грн; караоке мікрофон марки Remax, модель K05, вартістю 1500 грн; спортивний жіночий велосипед «Сurtis» сірого кольору, вартістю 5000 грн, велосипед марки «Comanche Ranger», вартістю 5000 грн, заволодівши якими залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином зазначеній потерпілій матеріальну шкоду у загальному розмірі 24500 гривень.

До того ж, підсудний ОСОБА_5 , 11.11.2021 року, приблизно о 12:00 годині, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_6 , що є місцем проживання потерпілої ОСОБА_11 та проник через огорожу на територію подвір`я цього будинку, де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, шляхом віджиму вікна забезпечив собі вільний доступ до приміщення будинку.

Перебуваючи в приміщенні вищезазначеного будинку, підсудний ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на власне незаконне збагачення шляхом крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно та усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_11 : грошові кошти у сумі 1200 грн; мобільний телефон марки Nokia, імей НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, вартістю 3000 грн; мобільний телефон марки Meizu М3S, в корпусі сірого кольору, вартістю 1000 грн; каблучку із золота, 585 проби, вагою 6 грам, вартістю 6000 грн; ноутбук марки ASUS, в корпусі чорного кольору, вартістю 12000 грн; фірмовий рюкзак марки «Columbia» на 30 літрів чорно-білого кольору, вартістю 1600 грн, заволодівши якими залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином зазначеній потерпілій матеріальну шкоду у загальному розмірі 24800 гривень.

В подальшому, підсудний ОСОБА_5 , 07.01.2022 року, приблизно о 19:00 годині, перебуваючи біля будинку №20 по вул.Давида Ойстраха в м. Одесі, побачив припаркований навпроти під`їзду №1 зазначеного будинку автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» в кузові сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_12 , де підсудний діючи повторно, з прямим умислом, підійшов до вказаного автомобіля та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та не може завдати реалізації його злочинного умислу, вказаний підсудний шляхом вільного доступу відчинив передні водійські двері та проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав сумку із ноутбуком марки «Lenovo», в корпусі сірого кольору, вартістю 5000 грн, заволодівши яким залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином зазначеному потерпілому матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

Крім того, підсудний ОСОБА_5 , 31.01.2022 року, приблизно о 14:30 годині, перебуваючи біля будинку №3-б по вул.Академіка Сахарова в м.Одесі, побачив припаркований автомобіль марки «Ford Focus» в кузові синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , який належить потерпілій ОСОБА_7 , де підсудний діючи повторно, з прямим умислом, підійшов до вказаного автомобіля та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не може завдати реалізації його злочинного умислу, шляхом розбиття скла правих пасажирських дверей та проник до салону, звідки таємно викрав відеореєстратор марки «GLOBEX GE112», в корпусі чорного кольору, вартістю 800 грн, заволодівши яким залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином зазначеному потерпілому матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

В судові засідання потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , а також потерпіла ОСОБА_8 , - не з`явилися, але перші з яких звернулися до суду із заявами щодо розгляду справи без їх участі, у зв`язку з чим, суд з урахуванням позиції інших сторін процесу й з метою дотримання розумності строків розгляду, вирішив здійснити розгляд кримінального провадження за відсутністю означених потерпілих.

Підсудний ОСОБА_5 , повністю визнавши свою провину по пред`явленому й викладеному в обвинувальному акті обвинуваченню, будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, суд за результатами попереднього обговорення з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону та наслідків її застосування, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих положень закону, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин об`єднаного кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Разом із тим, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини яких ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, повністю підтверджується наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось у повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що підсудний ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив:

-за епізодами від 02.10.2021, 09.11.2021, 11.11.2021 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло;

-за епізодами від 28.10.2021, 02.11.2021 року, 07.01.2022, 31.01.2022 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище, а відтак його дії вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України.

Так, з огляду на ч.3 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому, що карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років, а з огляду на п.1 примітки цієї ж статті, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або ст.187, 262 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 вказаного Кодексу, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним, кількісний склад протиправних діянь (7 епізодів) та їх суспільну небезпечність, які в силу ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, а також судом ураховується наявність матеріальних претензій потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до підсудного за цивільними позовами і часткове відшкодування ним матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

Крім того, при вирішенні наведеного питання суд бере до уваги стан здоров`я підсудного ОСОБА_5 та його особу - свою провину в інкримінованому діянні визнав, на обліку в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я ООР» не перебуває, забезпечений місцем проживання, але місця реєстрації не має, офіційно не працевлаштований та неодружений, раніше судимий та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів корисливої спрямованості, в теперішній час є засудженим за вироком Суворовського районного суду від 26.04.2022 року (набрав законної сили 27.05.2022 року), а інкриміноване йому діяння у цьому кримінальному провадженні мало місце протягом нетривалого проміжку часу (семи діб) з місць позбавлення волі та при наявності незнятої й непогашеної у встановленому законом порядку судимості за попереднім вироком того ж суду від 18.12.2020 року, сукупність чого свідчить про стійку схильність підсудного до протиправної поведінки, небажання стати на шлях виправлення та про неможливість його виправлення в умовах суспільства.

Разом із тим та згідно з обвинувальним актом, органом досудового розслідування та прокурором в суді, у якості обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_5 , поміж іншого, визначено щире каяття.

Проте, з такою позицією органу досудового розслідування та сторін в суді, суд погодитись не може, оскільки в судовому засіданні встановлено, що протягом досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження, підсудний ОСОБА_5 , незважаючи на визнання своєї провини та перебування протягом певного проміжку часу на волі (до 20.04.2022 року), заподіяну потерпілим за усіма епізодами матеріальну шкоду у повному обсязі - не відшкодував, а згідно з правовими висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (постанови від 22.03.2018 року у справі №759/7784/15-к, від 09.10.2018 року у справі №51-275км17), щире каяття особи передбачає, окрім визнання фактів вчинення злочинів, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у скоєному, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, у бажані виправити наслідки вчиненого.

Втім, відомості, які б підтверджували факт щирого каяття підсудного ОСОБА_5 за наведених вище обставин за усіма епізодами, мали знайти своє відображення в матеріалах об`єднаного кримінального провадження, але відповідних доказів на підтвердження відшкодування вказаним підсудним або намаганні відшкодувати завдану зазначеним вище потерпілим матеріальну шкоди у повному обсязі, до суду не надано і матеріали судового провадження таких даних не містять.

Отже, за приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_5 , слід віднести визнання ним своєї провини за усіма епізодами та часткове відшкодування шкоди за епізодами за потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , а обставин, що обтяжують покарання вказаного підсудного, протягом розгляду кримінального провадження судом не встановлено.

Втім, зважаючи на позицію сторони захисту та досліджуючи питання можливості застосування положень статті 69 КК України при призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Поняття суддівського розсуду або судової дискреції у кримінальному судочинстві розкрито у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.02.2018 року (справа №634/609/15-к), яке охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства конкретних обставин кримінального провадження, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції, принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оцінюючі поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст.66, ст.67 КК України), визначення «інші обставини справи», або ж «інші обставини кримінального провадження», можливості призначення більш м`якого покарання або виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.ст.69, 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила кримінальне правопорушення, залежно від особливостей цього кримінального правопорушення і його суб`єкта.
Проте, доводи сторони захисту щодо наявності у підсудного ОСОБА_5 певних обставин (служба рідного брата у лавах Збройних сил України та наявність сестри, яка потребує допомоги; визнання ним своєї провини та часткове відшкодування потерпілим ОСОБА_8 і ОСОБА_10 матеріальної шкоди у зв`язку з поверненням викраденого майна), то за переконанням суду, з урахуванням особи підсудного (зокрема, неодноразово попереднє притягнення до кримінальної відповідальності, наявність незнятої й непогашеної у встановленому законом порядку судимості), кількісного складу інкримінованих кримінальних правопорушень корисливої спрямованості та їх системності, у аспекті приписів ст.69 КК України, не містять достатніх даних, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених вказаним підсудним кримінальних правопорушень.

Тотожну позицію за аналогічних обставин справи висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 15.03.2018 року (№51-1118км18), яким сформульовано, що призначення за правилам ст.69 КК України більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції відповідної норми, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції відповідної статті було б явно несправедливим.

З огляду на ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, зарахувавши при цьому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, відбуте повністю або частково покарання за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги досліджені під час судового розгляду обставини інкримінованих підсудному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, їх кількісний склад, ступінь тяжкості й суспільної небезпечності, наведені вище характеризуючи дані про особу останнього, суд у контексті ст.ст.50, 65, 67 КК України доходить висновку про те, що у розглядуваному випадку покарання належить призначити лише у виді позбавлення волі в межах строку, встановленого у визначеній санкцією ч.3 ст.185 цього Кодексу межі, а остаточне покарання з урахуванням вироку суду від 26.04.2022 року слід визначити за правилами ч.4 ст.70 цього ж Кодексу, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень, що за переконанням суду уявляється обґрунтованим і достатнім для виправлення вказаного підсудного і недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Положення ст.63 КК України встановлюють, що покарання у виді позбавленні волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення підсудного ОСОБА_5 до строку призначеного йому покарання за цим вироком, суд в силу ч.5 ст.72 КК України ураховує строк його тримання під вартою в цьому кримінальному провадженні, тобто в період з 20.04.2022 року.

Крім того, виходячи з вимог ст.ст.128-129 КПК України, суд вважає, що цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , заявлені до підсудного ОСОБА_5 й визнані ним у повному обсязі, - належить задовольнити у заявлених розмірах, оскільки за приписами ст.ст.22, 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а щодо процесуальних витрат та арешту майна, - за правилами ст.ст.124, 126 і ст.174 цього ж Кодексу, відповідно.

Керуючись ст.100, 124, 126, 128-129, 174, ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

В силу ч.4 ст.70, ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 26.04.2022 року, шляхом поглинення менш суворого призначеного покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (одного) місяця, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Згідно зі ст.ст.72, 63 КК України, строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу набрання вироком законної сили, зарахувавши у цей строк в силу ч.5 ст.72 КК України термін його попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні в період з 20.04.2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою ДУ «Одеський слідчий ізолятор», - залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст.ст.128-129 КПК України, ст.ст.22, 1166 ЦК України, цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до підсудного «Про відшкодування матеріальної шкоди», - задовольнити у повному обсязі та стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5 ) на користь цивільних позивачів ОСОБА_6 (ІНП відсутній) та ОСОБА_7 (ІПН відсутній), на відшкодування матеріальної шкоди 6950 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень) і 800 (вісімсот) гривень, відповідно.
На підставі ст.174 КПК України, арешт на майно, накладений за ухвалою слідчого судді від 11.10.2021 року на вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , предмети: гайковий ключ, викрутка з дерев`яною рукояткою, ніж з чорною рукояткою, довжиною леза 14 см, металевий лом, після набрання вироком законної сили, - скасувати.

В порядку ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні:

-синю куртку фірми «Jack Jones», що перебуває в камері схову ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області (квитанція №000760 від 16.02.2022 року), знищити;

-ніж, викрутку, ключ 36/41 та металевий лом, які перебувають в розпорядженні СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області (постанова слідчого ОСОБА_13 від 05.10.2021 року), знищити;

-ноутбук марки «Acer Nitro5», модель N20C1 та телевізор марки «Samsung», чорного кольору, модель LE32CT4000AU, металеве кріплення для телевізора чорного кольору, мікрофон караоке, модель К05, які повернуті потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 під зберігальні розписки, відповідно, - вважати повернутими за належністю вказаним особам.

З огляду на ст.ст.124-126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення експертного дослідження, в сумі 1201,34 гривень, стягнути у повному обсязі із засудженого ОСОБА_5 , на користь держави.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_5 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також направити до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», - для виконання в частинах, що стосується їх відповідних повноважень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1