Справа № 456/1230/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/592/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 29 червня 2022 року про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви № 1 від 26 квітня 2022 року про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376 КК України.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 29 червня 2022 року та скерувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Крім цього, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.
В обґрунтування причин пропуску строку апелянт покликається на те, що копія оскаржуваного рішення була скерована йому електронною поштою 7 липня 2022 року, яку він отримав 8 липня 2022 року.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що слідчим суддею порушено вимоги ст. 25 КПК України, яка є імперативною, відтак у прокурора відсутні законні підстави для відмови у прийнятті заяви про вчинення кримінального правопорушення; вимоги ст. 214 КПК України, відповідно до яких на стадії розгляду скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчий суддя не має законних повноважень перевіряти відомості про кримінальне правопорушення на відповідність диспозиції конкретної статті КК України.
Більше того, на переконання апелянта, ним у поданій заяві викладено обставини, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, а також зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Як зазначає апелянт, слідчим суддею порушено вимоги статей 370, 372, 75, 216 КПК України, оскільки у мотивувальній частині ухвали вказано, що скарга не підлягає задоволенню через те, що прокурор скерував заяву ОСОБА_6 до Територіального управління Державного бюро розслідувань з урахуванням положень ст. 216 КПК України (підслідності).
На думку апелянта, слідчий суддя ухвалив незаконне процесуальне рішення про відмову у задоволенні його скарги. Крім цього, він дискримінував скаржника ОСОБА_6 за ознакою соціального статусу.
У судове засідання ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.
Прокурор Стрийської окружної прокуратури, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, у судове засідання не з`явився.
За таких обставин, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 495 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності учасників, що не з`явились.
Перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.
З огляду на те, що розгляд скарги проводився у відсутності ОСОБА_6 , копія ухвали була скерована останньому на електронну адресу 7 липня 2022 року, що стверджується наявним у матеріалах справи супровідним листом (а.с.86 зворот), колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Згідно з вимогами ст. 214 КПК України слідчий проводить досудове розслідування лише після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Статтею 214 КПК України також встановлено, що досудове розслідування без внесення відомостей до ЄРДР проводити заборонено та вказані вимоги мають імперативний характер.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).

Як слідує з заяви №1 про вчинення кримінального правопорушення, поданої ОСОБА_6 26 квітня 2022 року за допомогою засобів електронної пошти через поштовий сервіс mail.ukr.net, а саме: з електронної адреси скаржника на адресу Стрийської окружної прокуратури - , заява стосується дій, вчинених суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі №453/10/17, які, на думку заявника, містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених 1 ст. 356, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Втім, ст. 216 КПК України визначає підслідність органів досудового розслідування. Зокрема, відповідно до ч. 1 вказаної статті слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Пунктом 1 ч. 4 цієї статті визначено, що слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених, зокрема, суддею, крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.

Водночас, ч. 5 зазначеної статті визначає, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: кримінальне правопорушення вчинено суддею.

Як зазначено ОСОБА_7 , викладені ним у заяві обставини містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених 1 ст. 356, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376 КК України.

За таких обставин, враховуючи суб`єктний склад зазначених у заяві осіб, викладені ОСОБА_6 обставини підлягають перевірці, відповідно до вимог ст. 216 КПК України, слідчими органів державного бюро розслідувань.

З листа заступника керівника Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 27 квітня 2022 року за №14.57/4-28р вбачається, що звернення ОСОБА_6 було скеровано до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, для організації проведення перевірки наведених заявником доводів та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується зі слідчим суддею стосовно того, що, з урахуванням суб`єктного складу осіб, викладені в заяві ОСОБА_6 обставини підлягають перевірці слідчими органів державного бюро розслідувань. В той же час, заявник звернувся з заявою до прокурора Стрийської окружної прокуратури, який не уповноважений здійснювати процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, що здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

При цьому доводи апелянта про імперативність норми, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК України є безпідставними, адже вказана норма перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, відповідно до якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, та мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У цьому випадку прокурор, встановивши, що подана заява стосується дій суддів, що належить до підслідності іншого органу досудового розслідування, а тому скерував звернення ОСОБА_6 за належністю. Таким чином, бездіяльність у діях прокурора не встановлена.
За наведеного, на переконання колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою.
Окрім того, слідчим суддею роз`яснено заявнику його право оскаржити, у випадку невнесення уповноваженою особою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, до уповноваженого слідчого судді.
Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, колегією суддів не встановлено, тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.
Ухвалу слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 29 червня 2022 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, - залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4