Справа № 680/269/22
№1-кп/680/32/22
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2022 року смт Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 28 березня 2022 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Щербівці, Новоушицького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не є депутатом, раніше не судимому, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 27 січня 2012 року Новоушицьким РВ УМВСУ в Хмельницькій області,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

установив:
ОСОБА_4 , у 2017 році придбав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в подальшому навесні 2019 у будинку знайшов полімерну ємність напівпрозорого білого кольору з написом на етикетці «Порох мисливський бездимний для спорядження гладко ствольних набоїв» вагою 57,3 грама, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, усвідомлюючи, що вказаний порох являється вибуховою речовиною, діючи умисно, в порушення п.9 «Положення про дозвільну систему», п. 2 Додатку 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», відповідно до якого до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, серед іншого, віднесено і вибухові речовини, п. 2, п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, якими передбачено, що до предметів, на які поширюється дозвільна система, належать вибухові матеріали та речовини, видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, облік, охорону, перевезення і використання яких здійснюється у порядку, визначеному МВС, достовірно знаючи, що він не має передбаченого законом дозволу на вибухові речовини, а саме полімерну ємність напівпрозорого білого кольору з написом на етикетці «Порох мисливський бездимний для спорядження гладко ствольних набоїв» вагою 57,3 грама, ОСОБА_4 , прийняв рішення про незаконне зберігання, з метою використання у власних цілях.

В подальшому 28 березня 2022 року в ході проведення санкціонованого огляду домогосподарства АДРЕСА_1 , за місцем постійного проживання ОСОБА_4 , в період часу з 19 год. 35 хв. по 19 год. 47 хв., на подвір`ї виявлено та вилучено полімерну ємність напівпрозорого білого кольору з написом на етикетці «Порох мисливський бездимний для спорядження гладкоствольних набоїв» вагою 57,3 грама.

Таким чином, ОСОБА_4 , умисно, без передбаченого законом дозволу, за місцем свого проживання зберігав нітроцелюлозний (бездимний) порох, масою 57,3 грама, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/123- 22/2867-ФХВР від 11 квітня 2022 року відносяться до категорії вибухових речовин метальної дії та придатний до вибухового перетворення.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, які виразились у незаконному зберіганні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

29 квітня 2022 року між начальником Новоушицького відділу Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно із умовами вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати вину в обсязі обвинувачення. Висловив свою згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, із застосуванням ст.75 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468, ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просив зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене покарання для нього та при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України в обсязі обвинувачення.

Захисник обвинуваченого підтримав думку прокурора та обвинуваченого, просив визнати угоду та призначити його підзахисному покарання визначене в угоді.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.263 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: незаконне зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу та кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України.

Узгоджена між прокурором та обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема, те що ОСОБА_4 раніше не судимий, повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину.

Суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік із покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосувались.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта відповідно до частини другої статті 124 КПК України слід стягнути із обвинуваченого.
Відповідно до ст.96-1 КК України у разі вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за рішенням суду застосовується спеціальна конфіскація, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 29 квітня 2022 року про визнання винуватості, укладену між начальником Новоушицького відділу Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 92 копійки стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі ст.96-1 КК України: нітроцелюлозний (бездимний) порох, масою 57,3 грама, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області - конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1