Справа № 308/5672/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/482/22 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.07.2022.
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави, до 22.09.2022, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Губиніха Новомосковського району Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.4 ст.296, ч.2 ст.162 КК України.
З матеріалів контрольного провадження вбачається, що кримінальне провадження, внесене 10.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000544 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.4 ст.296, ч.2 ст.162 КК України, знаходиться в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та розглядаючи питання доцільності збереження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, одне з яких (ч.4 ст.296 КК України) відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років; прокурором в судовому засіданні доведено продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: можливість переховування від суду, незаконного спливу на потерпілу та перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не зможе запобігти зазначеним ризикам, суд вважав за доцільне продовжити обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів. При цьому, судом констатовано, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується у даному кримінальному провадженні, під час іспитового строку, будучи засудженим вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.12.2018 за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 03 (три) роки.

-2-

Також у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 ніде не працює, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має. Крім того, судом враховано позицію потерпілої яка була нею озвучена 26.06.2020 у підготовчому судовому засіданні при розгляді клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, де потерпіла ОСОБА_7 зазначила, що у разі перебування обвинуваченого на волі, буде боятися за здоров`я своїх дітей та своє здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала суду від 26.07.2022 про продовження строку тримання під вартою є незаконною та необрунтованою.
У відповідності до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Враховуючи наведене, розгляд апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 апеляційним судом здійснюється без учасників судового розгляду, які не виявили бажання брати участь у судовому розгляді.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

-3-

Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що обставини, які були підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінились, наведені прокурором ризики не зменшились і продовжують існувати.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу обґрунтовано взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним (від 3 до 7 років позбавлення волі) те, що одне з вчинених діянь (ч.4 ст.296 КК) відноситься до тяжких злочинів, а також відсутність обставин, які б перешкоджали триманню обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та необхідність проведення судом великого обсягу необхідних процедурних (процесуальних) дій.
Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку й тому, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень під час іспитового строку, ніде не працює, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має.
Також, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги позицію потерпілої, яка була нею озвучена 26.06.2020 у підготовчому судовому засіданні при розгляді клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, де потерпіла ОСОБА_7 зазначила, що у разі перебування обвинуваченого на волі, буде боятися за здоров`я своїх дітей та своє здоров`я.
Тому, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_5 обвинувачується і за які йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 03 до 07 років, а також наведених вище обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу чи свідків, а також вчиняти нові кримінальні правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що в свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку суду першої інстанції і в цій частині.
Колегія суддів також вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим, вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також дієвості кримінального провадження.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що в матеріалах контрольного провадження відсутні відомості про те, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 унеможливлює тримання його під вартою.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілу чи свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинені інкриміновані йому кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище

-4-

обставини та дані про його особу, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не має, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без змін.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі в апеляційній скарзі не вказувалось.
Керуючись ст.ст.177,183,199,404, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.07.2022, якою обвинуваченому за ч.1 ст.129, ч.4 ст.296, ч.2 ст.162 КК України ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.09.2022 включно,- без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді