Справа № 487/1354/21
Провадження № 1-кп/487/255/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, відносно якої надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку підготовки клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003093 від 30.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч.1 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч.1 ст. 185 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає можливим призначити кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру до розгляду у судовому засіданні. Вважає, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не вбачає.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти призначення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру до судового розгляду у судовому засіданні. Підтримала своє клопотання від 27.09.2021 про повернення клопотання прокурору, у зв`язку з його не відповідністю КПК України, зазначивши, що в порушення норм КПК України у клопотанні вказано, що у період інкримінуємих діянь ОСОБА_4 через ознаки хронічного захворювання, недоумство та інший хворобливий стан, не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Проте, далі в клопотанні зазначено, що у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій умисел, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та бажаючи настання наслідків, розуміючи те, що за його діяннями ніхто не спостерігає та т.д., але вказані дії передбачають наявність як інтелектуального та і вольового моменту умислу.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_5 підтримала думку захисника.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 504 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 39 КПК України.

Як зазначено у клопотанні ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення у стані неосудності, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №22 від 28.01.2021, в період інкримінованих йому діянь виявляв ознаки хронічного психічного захворювання, недоумства, інший хворобливий стан психіки і на теперішній час виявляє хронічне психічне захворювання у формі помірної розумової відсталості з вираженими порушеннями емоції та поведінки. В період час, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

Однак, прокурор у клопотанні вказував, що у « ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна», крім того, «реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та бажаючи настання наслідків, розуміючи те, що за його діяннями ніхто не спостерігає», «довів свій злочинний умисел на вчинення кримінального правопорушення до кінця», «своїми умисними діями спричинив потерпілому матеріальні збитки», тобто що дії останнього характеризують умисною формою вини, що відповідає діянням осудної особи.

Крім того, в прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003093 від 30.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч.1 ст. 185 КК України, що не відповідає вимогам п.1 ч.1 ст. 503 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності підстав вважати, що особа вчинила суспільне небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність у стані неосудності.

З урахуванням викладеного, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , підлягає поверненню прокурору окружної прокуратури м. Миколаєва, як таке, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з чим клопотання захисник ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 503, 504, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисник ОСОБА_6 про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003093 від 30.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч.1 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 , з додатками прокурору окружної прокуратури м. Миколаєва, у зв`язку з його невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1