Житомирський апеляційний суд
Справа №935/2206/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , -
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 07.06.2022 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_7 ) у кримінальному провадженні № 00001500 за ст. ст. 27 ч. 2, 115 ч. 2 п. 12, 263 ч. 1 КК України, -
в с т а н о в и в:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора ОСОБА_8 та продовжено на 60 днів по 05.08.2022 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 00001500 за ст. ст. 27 ч. 2, 115 ч. 2 п. 12 КК України.
28.07.2022 всі учасники апеляційного розгляду не з`явилися в судове засідання та заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою та обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, або інший альтернативний запобіжний захід не пов`язаний позбавленням волі. Твердить про необґрунтованість судового рішення та недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказує на міцність соціальних зв`язків, позитивну характеристику обвинуваченого, наголошує на тривалому перебуванні його під вартою та необхідності утримувати свою сім`ю.
Перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
З матеріалів справи видно, що з грудня 2019 року Коростишівським районним судом Житомирської області розглядається кримінальне провадження щодо обвинувачених ОСОБА_7 за ст. ст. 27 ч. 2, 115 ч. 2 п. 12 КК України, ОСОБА_9 за ст. ст. 263 ч. 1, 27 ч. 3, 115 ч. 2 п. 12, 13 КК
України та ОСОБА_10 за ст. ст. 263 ч. 1, 27 ч. 2, 115 ч. 2 п. 12 КК
України.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні в травні 2019 року в с. Кам`яний Брід Коростишівського району Житомирської області за попередньою змовою групою осіб з іншими двома обвинуваченими умисного вбивства ОСОБА_11 із застосуванням вогнепальної зброї.
16.05.2019 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та з вказаної дати щодо нього слідчими суддями та судом було застосовано та продовжується застосовуватися до даного часу запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зокрема, ухвалою суду першої інстанції від 13.04.2022 обвинуваченим було продовжено строк тримання під вартою по 11.06.2022.
У судовому засіданні 07.06.2022, у зв`язку з неможливістю закінчення судового розгляду до 11.06.2022 та перебуванням інших двох суддів у відпустці, суддею ОСОБА_1 з належним дотриманням вимог КПК України, зокрема п. 20-5 Перехідних положень цього Кодексу, було розглянуто клопотання прокурора від 30.05.2022 про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 діб та клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_12 на більш м`який.
До даного часу дане кримінальне провадження не розглянуто по суті з різних об`єктивних причин, які наведені у довідці про рух справи (а. с. 160-169).
Оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі, не працює, не має постійного джерела доходів, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований в АР Крим, що є територією непідконтрольній Україні, намагався втекти від працівників поліції під час його затримання на мотоциклі, який використовувався під час вчинення злочину за версією сторони обвинувачення, та на даній стадії судового розгляду всі свідки судом не допитані, - прокурором доведено обґрунтованість підозри обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та продовження існування на даний час заявлених у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК, - можливості, перебуваючи на волі, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, переховуватись від суду та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
В ухвалі суду наведені докладні обґрунтовані мотиви, з яких судом визнано безпідставними доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 менш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
З такими мотивами погоджується також колегія суддів.
З урахуванням вищевказаних обставин на даний час суспільний інтерес у подальшому триманні обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, попри презумпцію невинуватості та тривале тримання під вартою, переважує принцип поваги до особистої свободи вказаної особи з метою досягнення завдань кримінального провадження, наведених у ст. 1 КК України.
Ухвала суду першої інстанції є достатньо обґрунтованою та висновки суду першої інстанції про обґрунтованість клопотання прокурора та відсутність підстав для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на домашній арешт або інший альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. відповідають фактичним обставинам справи.
З урахуванням стадії судового розгляду даного кримінального провадження, за наслідками якого згідно вимог КПК суд першої інстанції у вироку має навести обґрунтовані висновки про доведеність обвинувачення, висунутого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про недоведеність стороною обвинувачення та не відображення в ухвалі суду висновків щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину.
Тому апеляційний суд не знаходить підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції та визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 422-1 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 00001500 за ст. ст. 27 ч. 2, 115 ч. 2 п. 12, 263 ч. 1 КК України, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: