Справа № 146/481/21
Провадження №11-кп/801/933/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000014 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 25.07.2022, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яришівка Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, неодруженого, учасника АТО, особою з інвалідністю, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 України, та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту затримання, а саме з 23 січня 2021 року.
Вирішено питання з процесуальними витратами, накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, в ніч з 22 на 23 січня 2021 року, точного часу слідством встановити не представилось за можливе, ОСОБА_7 , перебував у приміщенні літньої кухні, за місцем власного проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно зі своїм знайомим ОСОБА_9 розпивав алкогольні напої.
У подальшому, під час розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зав`язалась словесна суперечка, в ході якої, на ґрунті неприязних побутових відносин у ОСОБА_7 виник раптовий умисел на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, в той час як ОСОБА_9 сидів на ліжку, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень останньому, обхопивши ОСОБА_9 рукою за голову, із прикладанням фізичної сили ударив головою ОСОБА_9 об ніжку дерев`яного кухонного стола, спричинивши останньому тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_9 втратив свідомість на місці події.
23 січня 2021 року ОСОБА_9 госпіталізовано до відділення інтенсивної терапії Томашпільської центральної районної лікарні.
Згідно висновку експерта № 11 від 03.02.2021 року смерть ОСОБА_9 наступила в результаті закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня, двосторонніх субдуральних гематом, забійної рани лобу, садна тім`яної ділянки голови, крововиливів м`яких тканин волосяної частини голови і обличчя. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії тупого твердого предмету, вірогідніше всього, в день госпіталізації ОСОБА_9 , 23.01.2021 року і по важкості відносяться до тяжкого ступеня, які безпосередньо призвели до смерті.
Крім того, на тілі потерпілого ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців в області таза зліва, під правим підребер`ям, в області п`ястно-зап`ястного суглобу справа, обох колін. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії тупого твердого предмету до 3-х діб від часу настання смерті, можливо 23.01.2021 року, в причинному зв`язку зі смертю не стоять та стосовно живих осіб відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_9 наступила о 02 год 25 січня 2021 року у відділенні інтенсивної терапії Томашпільської центральної районної лікарні.
Відповідно висновку експерта № 15 від 17.02.2021 року ОСОБА_9 нанесені множинні тілесні ушкодження тупим твердим предметом в область голови зі значною силою, що проявилося важкою черепно-мозковою травмою, після отримання якої, не вбачалися можливість ОСОБА_9 чинити свідомі самостійні дії пересуватися, розмовляти, тощо.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання, визначення початку строку відбування покарання і зарахування попереднього ув`язнення, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту ухвалення нового вироку.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 23.01.2021 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом при призначені покарання ОСОБА_7 не зазначено за правилами якої статті і як саме рахувати покарання засудженого, а саме не застосовано положення ч. 5 ст. 72 КК України, щодо зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок та постановити по справі виправдувальний вирок, яким виправдати ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченню за ч. 2 ст. 121 КК України, у зв`язку з відсутністю у його діях складу злочину.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що обвинувальний акт ґрунтується на припущеннях, так як ніякої суперечки і бійки між потерпілим і обвинуваченим не було, зі слів ОСОБА_7 , близько 22 год ОСОБА_9 виходив вирішити свої проблеми, а коли повернувся, він був побитий, в крові, коли ішов до умивальника зачепив стола і перекинув його, а тому ОСОБА_7 постелив йому на підлозі, де ОСОБА_9 і ліг спати, а рано викликав йому швидку.
Також захисник зазначає, що тяжка травма, яка спричинила смерть потерпілого, не могла виникнути від удару об ніжку стола, а інші ушкодження не були предметом дослідження в суді.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу про скасування вироку, оскільки ОСОБА_7 заперечує обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, а пояснює, що ОСОБА_9 вже прийшов до нього з тілесними ушкодженнями, також захисник вважає нез`ясованими обставини можливості спричинення тілесних ушкоджень від удару об ніжку дерев`яного столу, а тому просить про скерування кримінального провадження на новий судовий розгляд, прокурор підтримав апеляційну скаргу частково, лише в частині вірного застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України та заперечив проти апеляційної скарги захисту, оскільки пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 спростовуються матеріалами кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора щодо застосування ч. 5 ст. 72 КК України та відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Суд першої інстанції, розглядаючи дане кримінальне провадження в повному обсязі перевірив пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та прийшов до вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_7 за зазначених у вироку обставин.

Після дослідження письмових доказів в суді першої інстанції, стороною захисту не заявлялось клопотання про виклик експерта для з`ясування додаткових обставин, на які захисник ОСОБА_6 звертає увагу в апеляційній скарзі, також не заявлялось клопотань в суді апеляційної інстанції і не наведено в ході апеляційного розгляду обставини передбачені Законом, які би давали підстави для скасування вироку з поверненням на новий судовий розгляд.

Апеляційний суд також приходить до висновку, що пояснення ОСОБА_7 суперечать зібраним матеріалам кримінального провадження, зокрема, що потерпілий ОСОБА_9 вже прийшов до будинку ОСОБА_7 з явними тілесними ушкодженнями, а також ще й зачепив стола, впав, після чого обвинувачений постелив потерпілому і той ліг спати.

Такі пояснення ОСОБА_7 суперечать висновку експерта №15 від 17.02.2021 про нанесення множинних тілесних ушкоджень тупим твердим предметом в область голови зі значною силою, що проявилося важкою черепно-мозковою травмою, після отримання якої, не вбачалася можливість ОСОБА_9 чинити свідомі самостійні дії пересуватися, розмовляти, тощо.

Виходячи із висновку експерта потерпілий не міг отримати тілесні ушкодження, які призвели до закритої черепно-мозкової травми поза межами будинку ОСОБА_7 , оскільки після неї потерпілий не мав можливість пересуватися, розмовляти.

Також є неспроможними доводи щодо отримання такої важкої травми після падіння і ударання об ніжку стола, оскільки ОСОБА_9 нанесені множині тілесні ушкодження тупим твердим предметом в область голови зі значною силою, що підтверджується висновком експерта, а доводи захисника про не характерність їх отримання від удару головою об ніжку стола і що ніжка стола виконана із м`якої деревини є припущенням сторони захисту, без будь-якого підтвердження відповідними матеріалами кримінального провадження.

Відсутність у обвинуваченого при затриманні тілесних ушкоджень не може підтвердити факт, що між обвинуваченим і потерпілим не було суперечки, а також в обвинувачені не зазначалося, що між обвинуваченим і потерпілим була бійка.

За таких обставин немає підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_7 через недоведеність його вини.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності зарахування у строк покарання ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення та визначення початку строку відбування покарання, які підтримані прокурором, підлягають задоволенню.

Так, ч. 5 ст. 72 КК України визначено, що попереднє ув`язнення
зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі
день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Однак, судом при ухваленні вироку та призначенні ОСОБА_7 покарання в резолютивній частині не зазначено, за правилами якої статті і як саме рахувати покарання засудженого, що позбавляє можливість зробити висновок про його доцільність та правильність.

ОСОБА_7 затримано 23.01.2021 та обрано запобіжний захід у виді
тримання під вартою, відповідно із 23.01.2021 по теперішній час, обвинувачений перебував у слідчому ізоляторі установи виконання покарань № 1 в м. Вінниці, для забезпечення його участі у розгляді кримінального провадження.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з дня затримання до набрання вироком законної сили, то початок строку відбування покарання необхідно рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 409, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити частково, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 25.07.2022 щодо ОСОБА_7 змінити в частині початку строку відбування покарання і зарахування строку попереднього ув`язнення.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 23.01.2021 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4