Справа № 991/2642/22
Провадження 1-кс/991/2661/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на рішення детектива про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій захисник просить:
скасувати постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 27.06.2022, постановлену за результатами розгляду клопотання захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про проведення допитів свідків у порядку міжнародної правової допомоги від 24.06.2022 в рамках кримінального провадження № 0000531;
зобов`язати детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження № 0000531, допитати в якості свідків в порядку міжнародної правової допомоги щодо відомостей про бенефіціарних власників компаній, осіб, які могли здійснювати фактичний вплив на компанії станом на 16.12.2016, можливості/неможливості ОСОБА_5 здійснювати вплив на ПрАТ «СК «Інгосстрах» через вказані компанії: Гіанну Трапезаніду (англ. Gianna Trapezanidou) - директор Bolroot Commercial Limited; ОСОБА_6 (англ. Marina Sawidou) - директор Achillion Commercial Limited; ОСОБА_7 (англ. Michalakis Tsitsekkos) - директор Triviona Ltd та директор Rivolino Holdings Limited, а також встановити та допитати щодо цих же обставин керівників компаній станом на грудень 2016 року: Paston Enterprises Limited, Eastmoor Holdings Limited, Norton Investments Limited, Moston Trading Limited, Condor Investments Limited, Regerside Investments Ltd, Brimmilton Limited, Falmer Corporation Limited.
Скарга обґрунтована тим, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000531, в рамках якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру.
Захисник зазначає, що ОСОБА_5 у період з 25.10.2011 по 23.12.2016 обіймав посаду Першого Заступника Голови Правління ПАТ «Приватбанк» та здійснював оперативне управління банком в своїй частині. Протиправність діяння ОСОБА_5 , згідно позиції органу досудового розслідування, полягала у виплаті додаткової винагороди на користь пов`язаної компанії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» () (далі - ПрАТ «СК «Інгосстрах»).
При цьому, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 був фактичним власником ПрАТ «СК «Інгосстрах» і цим зумовлений факт виплати додаткової винагороди цій компанії. Про цю обставину зазначалося у клопотаннях про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , від 14.04.2021 та від 05.01.2022, що, на думку захисника, свідчить про формування версії обвинувачення.
З метою збирання доказів неможливості ОСОБА_5 здійснювати вплив на ПрАТ «СК «Інгосстрах» через юридичних осіб-акціонерів (опосередкований вплив) 24.06.2022 сторона захисту звернулась із клопотанням про проведення допитів свідків у порядку міжнародної правової допомоги.
27 червня 2022 року у задоволенні клопотання відмовлено, а постанова детектива обґрунтована тим, що допит керівників компаній-нерезидентів-акціонерів ПрАТ «СК «Інгосстрах» не спростовує причетність ОСОБА_5 до інкримінованого злочину, оскільки він підозрюється у виплаті додаткової винагороди на користь пов`язаної з банком компанії.
Захисник ОСОБА_3 стверджує, що детектив необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання, оскільки показання директорів юридичних осіб-акціонерів ПрАТ «СК «Інгосстрах» мають значення для кримінального провадження, а їх допит має на меті спростувати твердження, що ОСОБА_5 був фактичним власником ПрАТ «СК «Інгосстрах» та/або міг опосередковано здійснювати вплив на цю юридичну особу, а не питання пов`язаності ПрАТ «СК «Інгосстрах» та ПАТ «Приватбанк».
Посилаючись на п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, захисник зазначає, що питання чи був ОСОБА_5 фактичним власником ПрАТ «СК «Інгосстрах» та чи здійснював опосередкований вплив через компанії акціонери відносяться до обставин, що підлягають доказуванню, як такі, що стосуються способу, мотиву та мети вчинення кримінального правопорушення.
Також, посилаючись на ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, стверджує, що внаслідок відмови у задоволенні клопотання про проведення допитів в порядку міжнародної правової допомоги детектив порушив засаду рівності сторін кримінального провадження, чим обмежив сторону захисту в збиранні доказів обставин, що підлягають доказуванню.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 позицію, висловлену в скарзі підтримав, просив її задовольнити.
Детектив ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги. Зазначив, що захисником пропущено строк звернення із цією скаргою. Згідно із ч. 5 ст. 38, ч. 5 ст. 40 КПК України детектив на власний розсуд визначає необхідність та порядок проведення слідчих дій. Разом із цим зазначає, що ОСОБА_5 був неодноразово допитаний як підозрюваний, проте будь-яких показань не надав. Звернув увагу, що ПрАТ «СК «Інгосстрах» визнана пов`язаною особою з ПАТ «КБ «Приватбанк» відповідно до рішення Комісії Національного банку України з питань визначення пов`язаних із банком осіб і перевірки операцій банків з такими особами від 13.12.2016 № 105, яке не скасоване у передбачений законом спосіб. Перший заступник голови Правління банку керівник бізнесу крупних і VIP-клієнтів ПАТ «КБ «Приватбанк» ОСОБА_5 підозрюється і розтраті коштів ПАТ «КБ «Приватбанк» шляхом протиправного нарахування і виплати необґрунтованої винагороди на користь пов`язаної з банком юридичної особи ПрАТ «СК «Інгосстрах». Також клопотання захисника ОСОБА_3 про проведення допитів свідків у порядку міжнародної правової допомоги від 24.06.2022 не містить переліку питань, які необхідно поставити особі під час допиту. Письмові заперечення детектива містяться в матеріалах справи.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Доводи детектива щодо пропуску стороною захисту строку на звернення зі скаргою слідчий суддя вважає необгрунтованими.
Встановлено, що захисник ОСОБА_3 оскаржує постанову детектива Національного бюро ОСОБА_4 від 27.06.2022, винесену за результатом розгляду його клопотання про проведення допитів свідків у порядку міжнародної правової допомоги від 24.06.2022. У скарзі захисник зазначив, що оскаржуване рішення сторона захисту отримала 13.07.2022. Доказів, які б спростовували цю обставину, матеріали справи не містять. Скарга надійшла до суду - 25.07.2022 (в перший робочий день після вихідних).
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 304 КПК України, згідно із якою скарги на рішення детектива (слідчого), яке оформлюється постановою, можуть бути подані особою протягом десяти днів з дня отримання особою її копії, слідчий суддя вважає, що строк на звернення зі скаргою на рішення детектива про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій захисником ОСОБА_3 не пропущений.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед детективом, та обґрунтованість внесеного клопотання.
Таким чином, предметом судового контролю під час розгляду аналізованої категорії скарг є не лише прийняте детективом рішення стосовно клопотання, а й дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органами досудового розслідування у кримінальному провадженні.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000531 від 06.03.2017, у якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, що підтверджується копією повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 15.07.2022.
У межах цього кримінального провадження захисник ОСОБА_3 звернувся до детективів Національного бюро із клопотанням від 24.06.2022 про проведення допитів свідків у порядку міжнародної правової допомоги, а саме: Гіанна Трапезаніду (англ. Gianna Trapezanidou) - керівник Bolroot Commercial Limited; ОСОБА_8 (англ. Marina Sawidou) - керівник Achillion Commercial Limited; Міхалакіс Цицеккос (англ. Michalakis Tsitsekkos) - керівник Triviona Ltd; Міхаліс Цицеккос (англ. Michalis Tsitsekkos) - керівник Rivolino Holdings Limited про бенефіціарних власників компаній, осіб, які могли здійснювати фактичний вплив на компанії станом на 16.12.2016, можливості/неможливості ОСОБА_5 здійснювати вплив на ПрАТ «СК «Інгострах» через вказані компанії, а також встановити і допитати щодо зазначених обставин керівників компаній: Paston Enterprises Limited, Eastmoor Holdings Limited, Norton Investments Limited, Moston Trading Limited, Condor Investments Limited, Regerside Investments Ltd, Brimmilton Limited, Falmer Corporation Limited.
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Тобто, право сторони захисту ініціювати проведення слідчих (розшукових) дій є абсолютним, але питання про доцільність та необхідність їх проведення вирішується слідчим та прокурором, шляхом винесення вмотивованої постанови в порядку вимог ст. 220 КПК України.
Вимоги до змісту постанови детектива визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
За результатами розгляду клопотання захисника ОСОБА_3 від 24.06.2022 детектив Національного бюро Першого відділу детективів Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 виніс постанову від 27.06.2022 про відмову в його задоволенні.
В обґрунтування прийнятого рішення детектив зазначив інформацію про надходження клопотання захисника та підстави звернення із таким клопотанням; посилання на ст. 38, 40, 110 КПК України; навів короткий виклад обставин кримінального правопорушення, яке є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000531 від 06.03.2017, та конкретизував обставини злочину за ч. 5 ст. 191 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та дійшов висновку, що встановлення та отримання інформації у директорів компаній-нерезидентів акціонерів ПрАТ «СК «Інгосстрах», жодним чином не спростує/підтвердить причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення щодо розтрати коштів банку.
Тобто, приймаючи оскаржуване рішення, детектив виклав зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування, посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України, тобто постанова відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України.
Слід також звернути увагу, що кримінальне процесуальне законодавство не покладає на орган досудового розслідування обов`язку проводити усі слідчі (розшукові) дії, які ініціює сторона захисту, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути неможливими, недоцільними, передчасними або ж перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Змагальність сторін, як одна із загальних засад кримінального провадження, передбачає, самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України (ч. 1 ст. 22 КПК України).
Тобто, у випадку, коли стороною захисту ініційовано проведення слідчої (розшукової) дії, саме вона має довести доцільність проведення такої дії.
Так, згідно із п. 12 ч. 2 ст. 42, ч. 4 ст. 46 КПК України захисник підозрюваного має право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.
Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1, 2 ст. 223 КПК України).
Одним із видів слідчих дій є допит (ст. 224 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Зі змісту клопотання захисника від 24.06.2022 встановлено, що метою допиту свідків в порядку міжнародної правової допомоги є спростування доводів про можливість ОСОБА_5 здійснювати вплив на ПрАТ «СК «Інгосстрах» через цивільні правовідносини, тобто опосередковане володіння ПрАТ «СК «Інгосстрах» через компанії-нерезиденти. А Національне бюро, відповідно до ст. 542, ч. 1 ст. 551, ч. 1 ст. 545, ч. 3 ст. 552 КПК України має ефективні засоби для проведення допитів в порядку міжнародного співробітництва.
Звертаю увагу, що у матеріалах справи міститься копія Переліку акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах акціонерного товариства № 1196684зв від 13.10.2016, складеного ПАТ «Національний депозитарій України» для ПрАТ «СК «Інгосстрах», відповідно до якого станом на 11.10.2016 власниками акцій ПрАТ «СК «Інгосстрах» були, у тому числі, 12 компаній-нерезидентів: Paston Enterprises Limited, Bolroot Commercial Limited, Eastmoor Holdings Limited, Norton Investments Limited, Moston Trading Limited, Achillion Commercial Limited, Condor Investments Limited, Triviona Ltd, Regerside Investments Ltd, Brimmilton Limited, Rivolino Holdings Limited, Falmer Corporation Limited.
Проте, із доданих до скарги матеріалів слідчий суддя позбавлений можливості встановити із яких процесуальних джерел доказів отримано вказану інформацію, а захисник у судовому засіданні вказані обставини не повідомив.
Таким чином, з урахуванням вимог ст. 86, 94 КПК України, на зазначені вище матеріали не може посилатися слідчий суддя при ухваленні судового рішення за результатами розгляду скарги захисника на рішення детектива про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до вимог ст. 276, 277 КПК України повідомлення про підозру здійснюється, зокрема, за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення; повідомлення має містити, у тому числі, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Встановлено, що повідомлення ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 15.07.2022 не містить посилання про те, що підозрюваний є фактичним власником ПрАТ «СК «Інгосстрах», а зазначені відомості викладені лише у клопотаннях від 14.04.2021 та від 05.01.2022 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 (а.с. 65, 86).
Таким чином, припущення захисника щодо формування можливої версії обвинувачення, слідчий суддя оцінює критично та вважає не доведеним, що показання свідків, про допит яких звертався захисник, можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Звертаю увагу, що обставини, які підлягають доказуванню, визначені у ст. 91 КПК України.
Із наданої у судовому засіданні захисником ОСОБА_3 копії рішення Комісії Національного банку України з питань визначення пов`язаних із банками осіб і перевірки операцій банків з такими особами від 13.12.2016 № 105 встановлено, що ПрАТ «СК «Інгосстрах» визначено особою пов`язаною із ПАТ «КБ «Приватбанк» за ознакою відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність».
Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» пов`язаною з банком особою є будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині.
Разом з тим, рішення НБУ від 13.12.2016 № 105 не містить відомостей про особу чи осіб, в інтересах яких проводилися операції щодо ПрАТ «СК «Інгосстрах».
За викладених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що захисником не доведено, що здійснення допиту як свідків директорів компаній-акціонерів ПрАТ «СК «Інгосстрах» щодо ОСОБА_5 є доцільним та може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні в розумінні ст. 91 КПК України, а викладені у постанові про відмову у задоволенні клопотання від 27.06.2022 висновки детектива не спростовані стороною захисту під час судового засідання.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 2, 7, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1