Справа № 536/472/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці, в залі суду, подання старшого інспектора Кременчуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 , про звільнення від призначеного покарання у виді штрафу, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мажейкяй, Межейкського району Республіка Литва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 25.10.2019 року вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, -
ВСТАНОВИВ:

Клопотання обґрунтоване зокрема тим, що вирок відносно ОСОБА_4 надійшов на виконання до Кременчуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області 02.11.2021 року.
Згідно ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
ОСОБА_4 квитанцію про сплату штрафу в передбачений законом термін до органу пробації не надав.
Як зазначається в ч. 1 п.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Враховуючи, що з моменту набрання вироком законної сили минув зазначений у ч. 1 п.1 ст.80 КК України строк, а також відсутність факту вчинення особою нового злочину, просила суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від покарання у виді штрафу призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25.10.2019 року, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.
18.05.2022 року від представника РСПП надійщла заява про здійснення розгляду клопотання за її відсутності, подання підтримала, просила задовольнити.

18.05.2022 року від прокурора ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд подання за його відсутності, проти його задоволення не заперечував.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 5 ст. 537 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З урахуванням наявних клопотань та відсутності поважних причин неприбуття засудженого, суд вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності сторін.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Як встановлено, ОСОБА_4 засуджений вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25.10.2019 року за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 850 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_4 квитанцію про сплату штрафу в передбачений законом термін до органу пробації не надав.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, а саме: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України встановлено обставини коли перебіг давності зупиняється або переривається.

Так зокрема перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

З зазначеного слідує, що особа звільняється від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний, засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що інформація яка б свідчила про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності - відсутня, а тому немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

З урахуванням вказаного та те що на даний час строки давності виконання обвинувального вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25.10.2019 року сплинули, факт ухилення засудженим від відбування покарання вироком суду або вчинення нового злочину не встановлений, тому суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд
УХВАЛИВ:

Подання старшого інспектора Кременчуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у виді штрафу, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,звільнити від покарання призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25.10.2019 року за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області на протязі 7 днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1