Справа № 577/2900/22
Провадження № 1-кс/577/998/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" серпня 2022 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000647 від 22 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Олевського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, на хронічні захворювання не страждає, інвалідності не має, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

24 серпня 2022 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що 22 серпня 2022 року близько 02 години, у період дії воєнного стану ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибув до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , 1937 року народження, у якого ОСОБА_6 за декілька місяців до вказаної дати проживав.

Переслідуючи злочинний корисливий намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом вчинення нападу, достовірно знаючи, що потерпілий є особою похилого віку, проживає сам і не зможе чинити активний опір, ОСОБА_6 переліз через паркан, яким огороджене господарство, та шляхом вільного доступу через незамкнені двері проник до приміщення літньої кухні, у якій на той час перебував ОСОБА_7 .

Шукаючи привід для початку розмови, ОСОБА_6 попрохав ОСОБА_7 пригостити його спиртними напоями, але ОСОБА_7 йому відмовив.

Після цього ОСОБА_6 став спілкуватися з ОСОБА_7 на побутові теми, тим самим відволікаючи увагу ОСОБА_7

22 серпня 2022 року близько 03 години ОСОБА_6 попрохав ОСОБА_7 провести його до хвіртки та, рухаючись позаду ОСОБА_7 , невстановленим тупим предметом, який знайшов на подвір`ї, умисно наніс ОСОБА_7 один удар по голові у ділянку потилиці.

Від вказаного удару ОСОБА_7 впав на землю.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_7 віддати йому грошові кошти та, з метою примусити ОСОБА_7 до виконання вказаної вимоги, наніс останньому не менше двох ударів невстановленим тупим предметом по голові та не менше двох-трьох ударів носаками ніг по тулубу ОСОБА_7 .

Оскільки потерпілий стверджував, що він не має грошей, ОСОБА_6 наступив ногою на праву руку ОСОБА_7 , обшукав кишені одягу останнього та відкрито заволодів належними потерпілому грошовими коштами у сумі 300 грн 00 коп та мобільним телефоном марки «Nokia» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар».

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину, а викраденими речами у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок застосування ОСОБА_6 насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я людини, потерпілому ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забійної рани потиличної ділянки голови, забою м`яких тканин перенісся, забою м`яких тканин лівої кисті.

Відомості за вказаним фактом 22 серпня 2022 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000647 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

22 серпня 2022 року о 12 год 22 хв ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та 23 серпня 2022 року його повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 України.

Обгрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами. Так, незважаючи на заперечення ОСОБА_6 факту розбійного нападу на ОСОБА_7 , підозрюваний підтвердив своє перебування у господарстві потерпілого, заволодіння мобільним телефоном останнього, а також нанесення ОСОБА_7 серії ударів по голові, в тому числі за допомогою палиці; показами потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив про заволодіння ОСОБА_6 належними йому мобільним телефоном та грошима шляхом застосування до нього насильства, небезпечного для його життя і здоров`я; протоколом затримання ОСОБА_6 , у якого під час особистого обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон та гроші потерпілого; відомостями про характер заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, з приводу яких він звернувся за медичною допомогою, та іншими доказами.

Слідчий для обґрунтовання підстав застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, посилається на те, що під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який, згідно санкції ч. 4 ст. 187 КК України, йому, у випадку доведення його вини, може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Тяжкість вчиненого злочину свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності ОСОБА_6 , а усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання за вчинення вказаного злочину виключно у вигляді позбавлення волі, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку та підвищує ризик того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може вчиняти дії, направлені на уникнення кримінального покарання, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_6 не має постійного визначеного місця проживання, не є мешканцем Конотопського району Сумської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не проживає.

Про існування ризику, передбаченого п. 3 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_6 добре знайомий з потерпілим, деякий час винаймав у нього житло, під час вчинення злочину застосував до потерпілого фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я останнього. Крім того надані ОСОБА_6 показання значно різняться від показань, наданих потерпілим ОСОБА_7 , а тому, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, схиляючи його до надання неправдивих показань на свою користь.

При встановленні ризику незаконного впливу на потерпілого, необхідно врахувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні ( ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчать наступні обставини: ОСОБА_6 на даний час ніде не працює та немає офіційних джерел доходу.

Відповідно до відмітки у паспорті громадянина України підозрюваному заборонено в`їзд на територію Російської Федерації, що обумовлено притягненням останнього до кримінальної відповідальності за вчинення злочину на території вказаної держави.

Характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та відомості, про особу останнього, свідчать про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного, а тому вирішення питання щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить не лише права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За таких обставин, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, а тому до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали і прохають його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 оспорює обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, посилаючись на те, що він не мав наміру заволодіти майном ОСОБА_7 . Дійсно в ніч з 21 на 22 серпня 2022 року він прибув до господарства ОСОБА_7 в с. Салтикове Конотопського району Сумської області, щоб з`ясувати у ОСОБА_7 чому він погано повівся із його двоюрідною сестрою, яка тривалий час доглядала за ним. Коли він прийшов до ОСОБА_7 , то перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він та ОСОБА_7 посварилися та коли він залишав будинок останнього, то дійсно взяв на столі у літній кухні мобільний телефон марки «Nokia», оскільки думав, що це його телефон. У подальшому, виявивши, що телефон йому не належить, він вирішив не повертатися до господарства ОСОБА_7 , а тому телефон ОСОБА_7 залишився у нього. Коли ОСОБА_7 проводжав його до хвіртки свого господарства та йшов попереду нього, то він, пригадавши всі образи на ОСОБА_7 наніс йому удар кулаком по голові, а коли ОСОБА_7 впав, то продовжив наносити йому удари руками по тулубу. Він не наносив удари ОСОБА_7 по голові палкою чи іншим предметом, а також не бив ОСОБА_7 ногами і не забирав у потерпілого грошові кошти в сумі 300 грн 00 коп. Наносив удари ОСОБА_7 не з метою заволодіння майном останнього, а через свою лють на потерпілого за його поведінку. При вирішенні питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прохає врахувати, що він не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, має постійне місце проживання, а тому прохає застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 підтримує позицію свого підзахисного.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані докази, приходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Частинами 1, 2, 4 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

23 серпня 2022 року ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

ОСОБА_6 оспорює обгрунтованість повідомленої йому підозри.

Проте обгрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22 серпня 2022 року; рапортами про виявлене кримінальне правопорушення від 22 серпня 2022 року протоколом огляду місця події від 22 серпня 2022 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22 серпня 2022 року; протоколом допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 23 серпня 2022 року; протоколом допиту підозрюваного від 22 серпня 2022 року, протоколом огляду предметів від 22 серпня 2022 року, протоколом огляду місця події від 22 серпня 2022 року та іншими доказами.

Слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського Суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Крім того у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с) Конвенції, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Оцінка доказів, які підтверджують винуватість чи невинуватість підозрюваного, які будуть покладені в основу обвинувального вироку чи навпаки виправдувального вироку, згідно ст. 368 КПК України, є предметом судового розгляду кримінального провадження по суті.

Таким чином ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, за вчинення вказаного злочину передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю інформації про матеріальний, соціальний стан особи та інше. Так у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування».

ОСОБА_6 зареєстрований у АДРЕСА_1 .

Проте, як вбачається з довідки-характеристики, виданої 24 серпня 2022 року Миколаївським селищним головою Сумського району Сумської області, за вказаною адресою не проживає.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22 серпня 2022 року, ОСОБА_6 винаймав у нього житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з березня 2022 року до початку травня 2022 року.

Підозрюваному ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в с. Салтикове Конотопського району Сумської області.

Підозрюваний ОСОБА_6 ніде не працює, не має постійного джерела доходів.

Крім того, ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину щодо особи похилого віку, у стані алкогольного сп`яніння, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, а також в умовах воєнного стану.

Вищевказані обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_6 має підвищену суспільну небезпеку для оточуючих.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 надав показання, що він добре знайомий із потерпілим ОСОБА_7 , а тому існує певний ризик того, що він може незаконно впливати на потерпілого.

Слідчий суддя, вважає, що стороною обвинувачення надані докази наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить висновку, що ОСОБА_6 в якості запобіжного заходу слід застосувати саме тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (справа «Летельє проти Франції»).

ОСОБА_6 був затриманий 22 серпня 2022 року о 12 год. 22 хв.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний призначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчий суддя враховує, що при вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, підозрюваний застосував до потерпілого ОСОБА_7 фізичне насильство, зокрема, ОСОБА_6 інкримінується, що він наніс ОСОБА_7 не менше двох ударів невстановленим тупим предметом по голові та не менше двох-трьох ударів носаками ніг по тулубу.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати підозрюваному розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 жовтня 2022 року до 24 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом 5 днів з моменту вручення йому копії ухвали.

СуддяОСОБА_1