В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 542/952/22
провадження № 1-кп/542/102/22
26 серпня 2022 року смт Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2022 за № 0000142 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Височиновка Марковського району Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не є особою з інвалідністю, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, на диспансерних обліках не перебуває, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Законом України № 2263-ІХ, що набрав чинності 23.05.2022 затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
31 липня 2022 року о 12 год. 53 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ТОВ «Вигідна покупка», що розташований за адресою: Полтавська область, Полтавський район, селище Нові Санжари, вулиця Незалежності, будинок №37/1. Перебуваючи в приміщенні магазину, у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу відкрито викрав з полиці магазину ліхтарик вартість якого, згідно з актом контрольної перевірки №93 становить 99 гривень 00 копійок та продукти харчування: три паштети Varo з індиком, 390 гр, вартість яких, згідно з висновком товарознавчої експертизи становить 99 гривень 39 копійок (33 гривні 13 копійок кожний), дві вермішелі швидкого приготування DUDOMI зі смаком яловичини, 70 гр вартість яких, згідно з висновком товарознавчої експертизи становить 30 гривень 00 копійок (15 гривень 00 копійок кожна), одну цукерку NUTS Nestle з цілими горіхами, 42 гр, вартість якої, згідно з висновком товарознавчої експертизи становить 22 гривні 46 копійок, чим завдав матеріальної шкоди магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» на загальну суму 250 гривень 85 копійок.
Викрадені продукти харчування та ліхтарик, ОСОБА_4 помістив до полімерного пакету, який він приніс із собою до магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» та не реагуючи на вимоги касирів оплатити товар, пройшов повз касову зону та залишив приміщення магазину.
У подальшому викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. В своїх діях щиро розкаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення. Докази його вини, здобуті досудовим розслідуванням, визнав повністю і не оспорював. Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин вчинених правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні виду та міри покарання покладається на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд, враховуючи згоду обвинуваченого, думку захисника та прокурора, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотиви кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів та процесуальних витрат, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
На підставі сукупності наведених і оцінених доказів суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.
Згідно з положеннями ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України є тяжким злочином.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступне.
Відповідно до статей 50 та 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
За змістом положень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Положеннями ч. 1 ст. 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Так, призначаючи ОСОБА_4 покарання суд виходить із положень статей 50, 69 КК України, враховує принцип законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків, розмір заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди та її повне відшкодування, відсутність у представника потерпілого претензій матеріального характеру, дані про особу обвинуваченого, його позитивну характеристику.
За таких обставин суд приходить до висновку про можливість застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
За правилами ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих обставин, визнання обвинуваченим своєї вини, відсутність тяжких наслідків, обставини вчинення злочину, відсутність майнових претензій з боку потерпілого, позицію потерпілого щодо призначення міри покарання, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його критичним ставленням до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення.
Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.
Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст. 124 КК України.
Встановлено, що документально підтверджені прокурором витрати у справі становлять 1 510,24 грн (одна тисяча п`ятсот десять гривень двадцять чотири копійки).

Цивільний позов не заявлений.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що в даному кримінальному провадженні запобіжний захід відповідно до ст. 315, 331 КПК України не обирався.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 349, 373, 374, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 1 510,24 грн (одна тисяча п`ятсот десять гривень двадцять чотири копійки).

Речові докази:
- три жерстяні банки, на яких є надпис «Паштет з індиком», марки «Varo», масою 390 гр, зі штрих-кодом 876; дві упаковки вермішелі швидкого приготування зі смаком яловичини, марки DUDOMI, масою 70 гр, штрих-код 760; ліхтарик акумуляторний з USB, штрих-код 288; цукерка NUTS® з цілими горіхами, марки Nestle, маса 42 гр, штрих-код 841, які передано під зберігальну розписку ОСОБА_6 повернути представнику потерпілої особи - ОСОБА_6 ;
- пакет із надписом ВМW чорного кольору, який передано під зберігальну розписку ОСОБА_4 повернути власнику - ОСОБА_4 .
Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1