Провадження № 11-сс/4808/236/21
Категорія ст. 170 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ТОВ «КнауфГіпсСкала» на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.08.2021 року про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000414 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить постанову слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль «KIA CEE'D» та повернути його власнику. Вказує на те, що автомобіль належить третій особі - ТОВ «КнауфГіпсСкала», а тому клопотання щодо накладення арешту на майно, відповідно до приписів ч. 2 ст. 64-2 КПК України, подане не уповноваженою на те особою, внаслідок того, що таке право має лише прокурор, а не слідчий. Проте слідчий суддя не звернув на це увагу, чим істотно порушив вимоги закону, що, на думку апелянта, є безумовною підставою для скасування прийнятого ним рішення. Також звертає увагу на те, що по справі проведені всі необхідні експертизи, а тому немає потреби для арешту транспортного засобу.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.08.2021 року задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зокрема й на автомобіля марки «KIA CEE'D», з підстав збереження речових доказів, проведення експертизи, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що воно в подальшому може мати доказове значення під час досудового розслідування та могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на автомобіль марки «KIA CEE'D», слідчий суддя вважає підставним та доцільним.
Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «КнауфГіпсСкала» підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити;

- прокурор не підтримав доводи апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, вважав ухвалу слідчого судді законною, та такою, що ґрунтується на вимогах ст. 380 КПК України, а подане клопотання слідчого було узгодження з прокурором, тому порушень приписів ч. 2 ст. 64-2 КПК України не вбачає.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апелянт в апеляційній скарзі наголошував на подачі клопотання про накладення арешту на майно третьої особи, слідчим, тобто особою, що не наділена правом звернення до суду згідно приписів ч. 2 ст. 64-2 КПК України, якими чітко встановлено, що питання про арешт майна третьої особи вирішується за клопотанням прокурора.

Перевіряючи вказаний довід апелянта, колегія суддів доходить наступного висновку.

Вбачається, що 22.08.2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстроване кримінальне провадження за №000047 про вчинення кримінального правопорушення, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 186 КК України (а.п. 4), де короткий виклад обставин, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення викладено наступним чином: 21.08.2021 року приблизно о 20-55 год. по вул.. Шевченко у с. Тюдів Кутської СІГ Косівського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «KIA CEE'D», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись у напрямку с. Великий Рожин. Вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_9 . Після чого, водій автомобіля марки «OPEL KADETT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , який рухався попутно позаду автомобіля «KIA CEE'D», переїхав тіло лежачого потерпілого ОСОБА_9 . Від отриманих травм потерпілий ОСОБА_9 помер по дорозі до лікувального закладу.
З наданих суду матеріалів вбачається, що власником майна - автомобіля марки «KIA CEE'D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на яке слідчим суддею накладено арешт, є ТОВ «КнауфГіпсСкала», згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.п. 11).

Вказаний транспортний засіб, відповідно до постанови слідчого від 22.08.2021 року визнано речовим доказом по справі (а.п. 8).

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, зокрема й автомобіль марки «KIA CEE'D», при цьому, слідчим суддею було враховано що клопотання про арешт майна, було погоджене прокурором (а.п. 20).

На переконання колегії суддів, слідчим суддею було належним чином перевірено, що зазначене вище майно - автомобіль марки «KIA CEE'D», в повній мірі відповідає ознакам, визначеним у ст. 98 КПК України, а відтак, наявна правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту вказаного майна.

На думку колегії суддів, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні органу досудового розслідування.

З огляду на положення ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, тому доводи апеляційної скарги про неможливість арешту вказаного майна є недоведеними.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано, та колегією суддів не встановлено.

З матеріалів провадження вбачається, що з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду, власника майна ТОВ «КнауфГіпсСкала» було повідомлено про час та місце розгляду клопотання про накладення арешту на майно (а.п. 16), що свідчить про те, що належним чином здійснено судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів третьої особи під час досудового розслідування.

Представник третьої особи за викликом слідчого судді не з`явився, про що складено відповідну довідку (а.п. 17).

Залишаючи рішення слідчого судді про арешт майна без змін, колегією суддів було враховано й те, що за наслідками кримінального правопорушення, у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою що сталась 21.08.2021 року, за участю, у тому числі й транспортного засобу автомобіля марки «KIA CEE'D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є третя особа - ТОВ «КнауфГіпсСкала», загинула людина, а тому, на переконання колегії суддів, арешт майна в даному конкретному випадку відповідає принципу розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки транспортний засіб міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, що має суттєве значення для встановлення істини по справі.

Колегія суддів звертає увагу, що копії матеріалів, доданих до клопотання, завірені у передбачений Законом спосіб, у зв`язку із чим можуть бути підставою для висновків щодо обставин викладених у клопотанні.

Втручання у права та інтереси власника майна, на які посилається апелянт, окрім іншого, не можуть перешкоджати досягненню цілей й завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, оскільки Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (ст.1 КК України).

На переконання колегії суддів, у даному конкретному випадку, той факт, що клопотання про арешт майна подане слідчим, не є тим істотним порушенням, що є безумовною підставою для визнання прийнятого слідчим суддею рішення незаконним, за умови, що таке клопотання погоджено з прокурором у кримінальному провадженні відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_11 , шляхом його підписання разом із слідчим, чим фактично й було підтверджено факт особистого волевиявлення прокурора.

Отже, сам по собі факт звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна третьої особи слідчим, за умови його погодження та підписання прокурором, не може бути підставою для відмови в арешті майна, виходячи із завдання кримінального провадження.

Крім того, таке рішення не позбавляє права власника транспортного засобу звернутись до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України, після проведення експертних досліджень арештованого транспортного засобу - автомобіля марки «KIA CEE'D», й отримання відповідних висновків.

Враховуючи дотримання балансу між охороною прав, свобод та законних інтересів усіх учасників кримінального процесу і захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає законним прийняте слідчим суддею рішення.

Посилання апелянта на те, що по справі проведені всі необхідні експертні дослідження, як підставу безпідставного арешту майна, не є слушним, оскільки стороною обвинувачено було наголошено на тому, що хоча по справі й призначено проведення певних експертних досліджень, проте висновки щодо них, до органів досудового розслідування до теперішнього часу не надходили, а тому не можливо зробити остаточний висновок про достатність всіх необхідних даних експерту, для оформлення результатів, враховуючи право експерта відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів, зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.

Враховуючи час перебування транспортного засобу в розпорядженні сторони обвинувачення, а саме, на майданчику затриманого автотранспортну Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківський області з 22.08.2021 року, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість такого втручання у права та інтереси власника майна на цьому етапі кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді є обґрунтованою, належно мотивованою, та такою, що ґрунтується на законі. Підстав для її зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 172, 376, 404, 405, 407, 419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ТОВ «КнауфГіпсСкала», залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.08.2021 року про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000414 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4