Провадження № 1-кп/185/296/22
У Х В А Л А

15 лютого 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000886 від 30 жовтня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , зазначивши, що останній може переховуватися від суду, так як обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі до 10 років, під загрозою застосування до нього суворого покарання у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі він може переховуватись від суду. Зазначив, що ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, тому вказана обставина дає підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначили про те, що ОСОБА_3 не збирається ухилятися. Просили врахувати, що обвинувачений дає визнавальні покази та сприяє встановленню істини, готовий співпрацювати із правоохоронними органами. Крім того, має постійне місце проживання і домашній арешт, в тому числі з браслетом, повністю попередить заявлені прокурором ризики.

З`ясувавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Клопотання має певні помилки, що не відповідають пред`явленому обвинуваченню. В той же час суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою незалежно від наявності клопотань сторін.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , спливає 21 лютого 2022 року.

Як встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років. ОСОБА_3 не одружений, не має постійного місця роботи.

Так, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику кримінального провадження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованому злочині. Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».

Встановлено наявність ризику залишення ним свого місця проживання з огляду на тяжкість пред`явленого обвинувачення.
Заявлений прокурором ризик вчинення іншого злочину, не доведено, оскільки обвинувачений є особою раніше не судимою, а зміст обвинувального акту свідчить про обвинувачення у вчиненні злочинів у короткий проміжок часу.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченого, дані про можливість ухилення від суду разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Альтернативні запобіжні заходи на час проведення судового засідання не попередять вказаний ризик, тому з метою запобігання йому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, а саме, що він не працює, не має постійного джерела доходів, тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується та обставини їх вчинення, суд вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 99240 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 15 квітня 2022 року.

Розмір застави визначити в сумі 99240 (дев`яносто дев`ять двісті сорок) грн. 00 коп.
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_3 покласти обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 15 квітня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того же строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1