ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2021 Справа №607/11674/21

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000914 від 05.06.2021р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Тернополя, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

-- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2021 року близько 10 год. 00 хв., у ОСОБА_3 , який перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , перед дверима квартири АДРЕСА_3 виник умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису у справі № 607/5167/21 від 26.03.2021р., виданого Тернопільським міськрайонним судом, згідно якого ОСОБА_3 строком на три місяці заборонено: перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 ; наближатись на відстань ближче 50 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 та переслідувати її в будь-який спосіб; вести листування (поштові листи, електронні листи, надсилання інших повідомлень у соціальних мережах), телефонні переговори з ОСОБА_6 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_6 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-яких спосіб спілкуватись із нею. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із обмежувальним приписом Тернопільського міськрайонного суду, виданим у справі № 607/5167/21 від 26.03.2021р., яким йому заборонено перебувати в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , в місці його спільного проживання з ОСОБА_6 строком на 3 місяці, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 04 червня 2021року, близько 10 год., зайшов у приміщення квартири АДРЕСА_4 , де перебував протягом календарного дня та систематично влаштовував конфлікт із ОСОБА_6 . Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 12 червня 2021 року ОСОБА_3 , який перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , перед дверима квартири АДРЕСА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, направлені на умисне невиконання обмежувального припису у справі № 607/5167/21 від 26.03.2021р. виданого Тернопільським міськрайонним судом, згідно якого, ОСОБА_3 заборонено перебувати у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 строком на 3 місяці, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЩІК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, зайшов у приміщення квартири АДРЕСА_4 , де перебував протягом календарного дня та систематично влаштовував конфлікт із ОСОБА_6 . Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 13 червня 2021 року ОСОБА_3 , який перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , перед дверима квартири АДРЕСА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, направлені на умисне невиконання обмежувального припису у справі № 607/5167/21 від 26.03.2021р.
виданого Тернопільським міськрайонним судом, згідно якого, ОСОБА_3 заборонено
перебувати у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , в
місці його спільного проживання з гр. ОСОБА_6 строком на 3 місяці, нехтуючи
обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований
на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання
рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача
обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не
зупиняє його виконання, зайшов у приміщення квартири
АДРЕСА_4 , де перебував протягом календарного дня та
систематично влаштовував конфлікт із ОСОБА_6 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України визнав повністю та кається у вчиненому, просить суворого не карати, шкодує про вчинене, сприяв розкриттю злочину, не ухилявся від слідства, однак не виявив бажання надавати покази щодо обставин справи.

Окрім визнання ОСОБА_3 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування та оголошеними документами матеріалів кримінального провадження а саме:

- електронним рапортом чергового інспектора Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 12.06.2021р. про реєстраціє заяви про порушення вимог обмежувального припису, яка зареєстрована ЄО за №25748 від 12.06.2021р.;

- електронним рапортом чергового інспектора Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 13.06.2021р. про реєстраціє заяви про порушення вимог обмежувального припису, яка зареєстрована ЄО за №25843 від 13.06.2021р.;

- рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.03.2021р. по справі №607/5167/21 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 строк на 3 роки та визначенням заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладенням на нього відповідних обов`язків;

- протоколом роз`яснення особі стосовно якої винесено обмежувальний припис покладених на нього обов`язків та заборон від 11.04.2021р., з яким ознайомився ОСОБА_3 .

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, думку потерпілої, висловлену в судових дебатах, із якої встановлено, що вона просить не застосовувати обвинуваченого ОСОБА_3 покарання, пов`язане із обмеженням волі, чи арешту, оскільки він став на шлях виправлення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання своєї вини та щире каяття обвинуваченого. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді обмеження волі.

Разом з тим, суд, враховуючи вищенаведені пом`якшуючі обставини покарання обвинуваченого, думку прокурора, потерпілої та представника потерпілої, які підтримали прокурора вважає, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачений п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

В кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 було подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним проступком. Зважаючи на подану потерпілою письмову заяву щодо залишення позову без розгляду, суд прийшов до висновку, що цивільний позов слід залишити без розгляду, згідно ч. 1 ст. 257 ЦПК України, що не позбавляє права потерпілої на звернення із таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України, а саме: магнітний носій DVD-R диск із відеозаписом із нагрудного відео реєстратора інспектора СПДН Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 вважати звільненим від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Цивільний позов потерпіло ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь матеріальної та моральної шкоди у розмірі 150000 гривень - залишити без розгляду.

Речові докази:

-магнітний носій DVD-R диск із відеозаписом із нагрудного відео реєстратора інспектора СПДН Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1