Номер провадження: 11-кп/813/495/22
Номер справи місцевого суду: 495/6281/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 вересня 2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001601 від 20 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України на підставі п.3-1) ч.1 ст.284 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 вересня 2021 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001601 від 20 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України закрито, на підставі п.3-1) ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що оскаржена ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу України, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду. При цьому потерпіла вказує на те, що її взагалі не було повідомлено про час та місце судового розгляду, що є безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

Потерпіла зазначила про те, що вона у своїй заяві вказувала на конкретну особу, яка вчинила відносно неї кримінальне правопорушення, а тому твердження прокурора про те, що не встановлено особу, яка вчинила злочин, є передчасними, оскільки слідчий раніше уже приймав рішення щодо закриття кримінального провадження, однак вони скасовувались слідчими суддями.

Також, під час досудового розслідування слідчий та прокурор порушували її права як потерпілої, в тому числі і не надавали їй можливість ознайомитись з матеріалами досудового розслідування.

Крім того потерпіла вказала на те, що 08 вересня 2021 року вона отримала відповідь від Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001601 триває, в свою чергу клопотання прокурора про закриття вказаного кримінального провадження було подане до суду 04 серпня 021 року, що свідчить про навмисне надання прокуратурою інформації, яка не відповідала дійсності.

Позиції учасників апеляційного провадження

Під час апеляційного розгляду потерпіла ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Апеляційним судом встановлено, що сектором дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001601 від 20 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

Оскарженою ухвало Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 вересня 2021 року було задоволено клопотання прокурора та вищевказане кримінальне провадження закрито на підставі п.3-1) ч.1 ст.284 КПК України, оскільки не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження з огляду на те, що дане кримінальне провадження було зареєстровано в ЄРДР саме на підставі заяви ОСОБА_7 від 19 червня 2017 року, в якій потерпіла вказала про те, що 07 червня 2017 року по АДРЕСА_1 її сусідка ОСОБА_9 погрожувала їй предметом, схожим на пістолет, і такі ситуації пов`язанні з погрозою вбивством неодноразово повторювались.

Відтак, у заяві ОСОБА_7 , поданій в порядку ст.214 КПК України, були викладені конкретні факти щодо конкретної, а не невідомої особи, які в подальшому були внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

За таких обставини органу досудового розслідування було достеменно відомо про конкретну особу, щодо якої здійснювалось досудове розслідування.
В залежності від встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин слідчий приймає процесуальне рішення за результатами оцінки дій саме цієї особи, і саме щодо цієї особи може вирішуватись питання про наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінчення строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Та обставина, що у даному кримінальному провадження ОСОБА_9 не було пред`явлено підозру у вчинені злочину, не є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п.3-1) ч.1 ст.284 КПК України.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають подальше кримінальне провадження щодо конкретної особи (оскільки вона встановлена) або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження, зокрема безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження в їх сукупності.

Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки окрім перебігу часу вимагається не ухилення від слідства та суду, а також невчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені.

При цьому сама по собі тривалість часу, що пройшов з дня вчинення кримінального правопорушення не є підставою для закриття провадження за наявності відомостей про особу, причетність якої до вчинення злочину має бути перевірена під час досудового розслідування.

Пунктом 2) ч.1 ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Оскільки в заяві потерпілої ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 19 червня 2017 року було чітко вказано, що саме сусідка ОСОБА_9 погрожувала їй предметом, схожим на пістолет, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції зробив неправильний та необґрунтований висновок про те, що під час досудового розслідування не було встановлену особу, яка причетна до вчинення злочину відносно потерпілої і такий висновок суд не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до п.2) ч.1 ст.409; п.1) ч.1 ст.411 КПК України є підставою для скасування оскарженої ухвали про закриття кримінального провадження.

Крім того частиною ч.2 ст.318 КПК України передбачено, що судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

В свою чергу суд першої інстанції розглянув клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження без участі потерпілої.

В матеріалах провадження відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт належного сповіщення потерпілої або її представника про дату, час та місце судового засідання.

За таких обставин, апеляційний суд констатує, що судом першої інстанції були грубо порушені права потерпілої ОСОБА_7 , передбачені ст.56 КПК України.

Відповідно до п.3) ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Пунктом 5) ч.2 ст.412 КПК України встановлено, що судові рішення у будь-якому разі підлягають скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального проводження, а розгляд клопотання прокурора здійснювався з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а саме без участі потерпілої ОСОБА_7 та її представника, належним чином не повідомленими про дату, час та місце судового засідання, апеляційний суд вважає, що ухвала суду підлягає безумовному скасуванню з постановленням нової ухвали якою, в даному випадку, слід відмовити в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження з наведених вище підстав.

Відповідно до п.4) ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Керуючись статтями 284, 404, 405, 407, 409, 411, 412, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 вересня 2021 року, якою закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001601 від 20 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001601 від 20 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України на підставі п.3-1) ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4