Справа № 760/1719/21
Провадження № 1-кс/752/9996/21
У Х В А Л А

20 грудня 2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 26.10.2021 року до Голосіївського районного суду м. Києва передано провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обгрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 19.01.2021 року через приймальну НАБУ він подав на ім`я керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 заяву за вих. № 4158/19 про вчинення слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, проте всупереч вимогам ч. 1, 4 статті 214 КПК України, заява не внесена до ЄРДР.

Вважає зазначену бездіяльність протиправною та просить слідчого суддю зобов`язати керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 внести до ЄРДР відомості по його заяві за вих. № 4158/19 від 19.01.2021 року, про вчинення слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 кримінальних правопорушень за кваліфікацією ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України; зобов`язати керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 надати належним чином завірені витяги з ЄРДР та Пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальних провадженнях, що відповідають зазначеній кваліфікації вчиненого злочину ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України; зобов`язати керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 повідомити суд про виконання Ухвали суду (у відповідності до ст. 129-1 Конституції України); зазначити у регулятивній частині ухвали вказані заявником усі кваліфікаційні статті вчиненого злочину - ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просив розглядати скаргу в його відсутність.

Представник ГПД НАБУ в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає скаргу ОСОБА_3 такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 214, 303 ч.1 п.1 КПК України предметом судового контролю слідчого судді під час досудового розслідування є, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Між тим, вимоги ч.1, ч.5 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого прокурора при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей щодо кримінального правопорушення зазначити короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Підставою кримінальної відповідальності згідно ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідність дають підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

До того ж підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

А тому, враховуючи наведені вимоги до заяви про кримінальне правопорушення, звернення ОСОБА_3 , що було подано до НАБУ 19.01.2021 року, за своїм змістом не є заявою про кримінальне правопорушення, оскільки не містить жодних даних про вчинення конкретною особою таких кримінальних правопорушень, та в ній відсутні чітко викладені підстави для початку досудового розслідування за ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України.

Стаття 11 Кримінального кодексу України визначає, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому Особлива частина Кримінального кодексу України визначає, які саме діяння є кримінальними правопорушеннями, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого кримінального правопорушення, їх кваліфікуючі ознаки тощо.

Виходячи з наведеного, за умови наявності в заяві, повідомленні тих чи інших об`єктивних даних, що дійсно містять ознаки відповідного кримінального правопорушення, то такі заяви чи повідомлення необхідно вважати саме заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, відомості про які підлягають внесенню слідчим, дізнавачем, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строки, передбачені ст. 214 КПК України.

Приймаючи до уваги, що заява ОСОБА_3 від 19.01.2021 року не містить викладу обставин, котрі могли б свідчити про вчинення вказаною особою кримінальних правопорушень, оскільки такі обставини є також необхідними для їх попередньої правової кваліфікації з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, вважаю відсутніми підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 .

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303-306,307, 309 КПК України, слідчий суддя-

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1