Номер провадження: 11-сс/813/1364/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 01.09.2021 в межах кримінального провадження №0000507 від 13.05.2020, якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Табаки Болградського району Одеської області, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, заеєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.02.2021Біляївським райсудом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, звільнений від відбування покарання на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 75, п.п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було відмовлено у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту
установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000507 від 13.05.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України було відмовлено в задоволенні клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 01.11.2021, в межах строку досудового розслідування, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що органом досудового розслідування була доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та ризик можливого переховування останнього від органу досудового розслідування та суду не зменшився та продовжує існувати, разом із тим, ризик впливу підозрюваного на свідків, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, суттєво зменшились, з огляду на ту обставину, що ОСОБА_7 погоджується з підозрою, співпрацює зі слідством, надає покази, які викривають осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень.
Крім того, слідчим суддею було враховано характеризуючи дані ОСОБА_7 , зокрема, він офіційно не працевлаштований, раніше судимий, а також стан здоров`я підозрюваного, а саме те, що останній страждає на атрофію зорового нерву.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 зазначив, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з огляду на те, що слідчим суддею не оцінено обставини кримінального провадження, передбачені ст. 178 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування або суду, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.
Посилаючись на вищевикладене, прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 та просив її задовольнити, думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, враховуючи те, що питання обґрунтованості підозри ОСОБА_7 на теперішній час не є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та повністю підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого, а саме: протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 01.02.2021 (а.с. 57-60); протоколом про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 19.08.2021 (а.с. 61-64); протоколом огляду закупника і вручення грошових коштів від 20.08.2021 (а.с. 65-66); протоколом отримання добровільно наданого предмету від 20.08.2021 (а.с. 67-68); висновком експерта №СЕ-19/116-21/9217-НЗПРАП від 03.06.2021 (а.с. 69-74); протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 21.05.2021 (а.с. 75-80); протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 08.07.2021 (а.с. 81-83); протоколом про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи від 19.08.2021 (а.с. 84-87); протоколом огляду закупника і вручення грошових коштів від 08.07.2021 (а.с. 87-88); протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 10.08.2021 (а.с. 129-138) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді про те, що на даній стадії, сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме позбавлення волі на строк від 6 до 10 років із конфіскацією майна, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду продовжує існувати.

При цьому, колегія суддів враховує роль ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме - безпосередній збут наркотичних засобів наркозалежним особам, самостійно та за вказівкою керівника організованої групи.

Окрім того, в зазначеному провадженні також існують ризики можливого впливу підозрюваного на свідків, а також ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, проте враховуючи те, що ОСОБА_7 погоджується з пред`явленою йому підозрою, співпрацює зі слідством, зокрема, надає покази, які викривають осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає, що зазначені ризики хоча і продовжують існувати проте вони суттєво знизились.

Разом із тим, прокурором під час апеляційного розгляду не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_7 умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з моменту його застосування 01.09.2021, він з`явився до апеляційного суду для участі в розгляді апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про погіршення його становища, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що застосований відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в достатній мірі може забезпечити належну поведінку підозрюваного на час проведення досудового розслідування.

Водночас, колегія суддів також враховує стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , який відповідно до довідки МСЕ №026685 серії 2-18ОБ (а.с. 207) є інвалідом ІІІ групи та страждає на атрофію зорового нерву (а.с. 214).

Апеляційний суд враховуючи положення п. 3 ст. 5 Конвенції, згідно якої зі спливом певного часу, лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а також обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обставини злочину, його роль, наявність в зазначеному кримінальному провадженні доведених ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, є обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 01.09.2021, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 01.11.2021- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4