Справа № 128/2002/21
УХВАЛА

07 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ямпіль Вінницької області, громадянина України, неодруженого, маючого неповну середню освіту, до засудження непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,
засудженого вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 09.08.2016 за ч. 3 ст. 185 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі, вироком апеляційного суду Вінницької області від 14.12.2017 вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 09.08.2016 в частині призначеного покарання скасовано та призначено покарання за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України у виді 5 років позбавлення волі та штрафу в сумі 850 грн. (покарання у виді штрафу виконувати самостійно). На підставі ст. 72 ч. 5 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 13.11.2017 по 14.12.2017 та з 26.07.2018 по 26.09.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в якій він просить застосувати до нього ст. 82 КК України. Клопотання мотивовано тим, що він відбуває покарання за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України. початок строку 13.11.2017, кінець строку 12.08.2022. На даний час його, відповідно до ст. 101 КВК України його переведено до дільниці соціальної реабілітації. А тому просить замінити невідбуту частину покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити,
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, вважаючи, що засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, оскільки поведінка засудженого після відмови Вінницьким апеляційним судом у застосуванні положень ст. 81 КК України погіршилася та вже після його звернення до суду із даним клопотанням до нього було застосовано ще одне дисциплінарне стягнення. А тому просив в задоволенні клопотання відмовити.
Представник ДУ «Стрижавкська виправна колонія (№81)» ОСОБА_5 підтримав надану адміністрацією установи характеристику на засудженого, зазначив, що засуджений характеризується в установі негативно. Щодо клопотання, то покладається на розсуд суду.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
На даний час ОСОБА_4 є засудженим вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 09.08.2016 за ч. 3 ст. 185 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі, вироком апеляційного суду Вінницької області від 14.12.2017 вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 09.08.2016 в частині призначеного покарання скасовано, вважати засудженим за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України до 5 років позбавлення волі та штрафу в сумі 850 грн. (покарання у виді штрафу виконувати самостійно). На підставі ст. 72 ч. 5 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 13.11.2017 по 14.12.2017 та з 26.07.2018 по 26.09.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. Початок строку 13.11.2017, кінець строку 12.08.2022.
З характеристики засудженого ОСОБА_4 , наданої установою виконання покарань, вбачається, що ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 13.11.2017. З 14.11.2017 утримувався в ДУ «Вінницька УВП №1», де до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися. З 02.01.2018 відбував покарання в ДУ «Стрижавська ВК №81» , де до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися. З 26.03.2018 утримувався в ДУ «Вінницька УВП №1», де до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися. З 14.07.2018 утримувався в ДУ «Київський слідчий ізолятор», де до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися.З 03.08.2018 утримувався в ДУ «Вінницька УВП №1», де до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися. З 11.10.2018 відбував покарання в ДУ «Стрижавська ВК №81» на дільниці ресоціалізації, де до дисціплінарної відповідальності не притягувався, отримав шість заохочень.
24.09.2020 постановою начальника установи переведений до дільниці соціальної реабілітації. Працевлаштований різноробочим на виробництві установи. За час відбування покарання характеризувався позитивно, проте, після відмови в застосуванні ст. 81 КК України змінив свою поведінку в гіршу сторону та на даний час характеризується негативно, до дисциплінарної відповідальності двічі притягувався, одне з яких стягнень не зняте і не погашене. У взаєминах з іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має не завжди охайний зовнішній вигляд. До майна установи та виконання дорученої роботи ставиться не завжди відповідально, майно не завжди використовує за призначенням. Передбачені законом вимоги персоналу виконує, проте допускає порушення вимог порядку відбування покарання. Виконує роботи із самообслуговування, не завжди бачить необхідність в самостійному їх виконанні. Роботи із благоустрою установи виконує, проте, під наглядом адміністрації установи, на даний час ініціативи не проявляє. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня. Не приймає участі у роботі самодіяльної організації, соціально корисної активності в організації їх роботи не проявляє. Приймає участь в прогармі деференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення».
Застосуванню ст. 101 КВК України за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання 12.04.2019, однак комісією відмовлено, як особі, яка не стає на шлях виправлення. 24.09.2020 комісією погоджено застосування ст. 101 КВК України як особі, яка стає на шлях виправлення.
Застосуванню ст. 82 КК України за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 12.02.2020, комісією протоколом №6 від 13.02.2020 погоджено застосування ст. 82 КК України як особі, яка стала на шлях виправлення. Ухвалою Вінницького районного суду від 03.04.2020 відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, яку постановою Вінницького апеляційного суду від 21.07.2020 залишено без змін.
Застосуванню ст. 81 КК України за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частин строку покарання 12.12.2020 та комісією погодженого застосування ст. 81 КК Укарїни, як особі, яка довела своє виправлення. Ухвалою Вінницького районного суду від 25.01.2021 задоволено застосування ст. 81 КК України. Постановою Вінницького апеляційного суду від 19.02.2021 ухвалу Вінницького районного суду від 25.01.2021 скасовано.
Засуджений ОСОБА_4 на профілактичному обліку в установі не перебуває.
З урахуванням того, що засуджений ОСОБА_4 після відмови Вінницьким апеляційним судом 19.02.2021 в застосуванні ст. 81 КК України змінив свою поведінку в гіршу сторону, допустив два порушення встановленого порядку відбування покарання, за що був притягнений до дисциплінарної відповідальності (одне з яких не зняте та не погашене ), на даний час корисної ініціативи у виробничому процесі не проявляє, на заходи виховного та профілактичного характеру не реагує, адміністрація установи вважає, що засуджений ОСОБА_4 на даний час не заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України.
З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній має сім заохочень, останнє з яких було застосовано ще 15.01.2021, натомість за період з 19.03.2021 по 28.07.2021 ОСОБА_4 отримав три дисциплінарні стягнення.
Згідно з положеннями, викладеними в ч.ч. 1, 3 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних злочинів, належних висновків не зробив та знову вчинив злочини.
Суд враховує надану установою відбування покарання характеристику засудженого ОСОБА_4 , відповідно до якої останні після ухвали Вінницького апеляційного суду від 19.02.2021 про відмову в застосуванні ст. 81 КК України, змінив свою поведінку в гірший бік, допускає порушення порядку відбування покарання, не проявляє ініціативи при виконання покладених на нього обовязків, за що отримав дисциплінарні стягнення, останнє з яких вже під час розгляду судом його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого. При цьому, відбування покарання у виді обмеження волі, передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.
Враховуючи неодноразові судимості ОСОБА_4 , тяжкість вчинених ним злочинів, його поведінку під час відбування покарання, те що він останнім часом негативного характеризується, відсутність ініціативи до виконання робіт із благоустрою установи, згідно наданої суду характеристики, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_4 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах обмеження волі. Таким чином, суд вважає передчасним вирішення питання про заміну невідбутої засудженим частини покарання більш м`яким покаранням.
Виходячи з вищевикладеного, у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 слід відмовити.
Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1