Провадження №1-кп/761/1121/2021
В И Р О К
іменем України

03 листопада 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , в приміщенні суду в рамках судового засідання з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0005057 від 30.05.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, громадянина України, учня державного навчального закладу «Центр професійної освіти інформаційних технологій, поліграфії і дизайну м. Києва», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

26 травня 2019 року, приблизно о 23 годині 20 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в підземному переході станції метрополітену «Майдан Незалежності», в м. Києві, побачивши раніше не знайомого неповнолітнього ОСОБА_9 , який мав при собі мобільний телефон торгової марки «Xiaomi Redmi Note 6 Pro» 4/64 GB Gold al version Bllack, діючи умисно, підійшов до ОСОБА_9 та в грубій формі почав вимагати мобільний телефон під надуманим приводом подзвонити. В подальшому потерпілий ОСОБА_9 , хвилюючись за своє здоров`я та життя, надав обвинуваченому ОСОБА_4 свій мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 6 Pro» 4/64 GB Gold al version Bllack, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 5600 грн., з сім-карткою, що матеріальної вартості для потерпілого не представляє. Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , тримаючи в руках згаданий мобільний телефон, застосував фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , а саме наніс останньому один удар своєю рукою в область голови, в зв`язку з чим спричинив йому фізичний біль, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 26 травня 2019 року, приблизно о 23 годині 45 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в підземному переході станції метрополітену «Майдан Незалежності», в м. Києві, побачивши наглядно знайомого потерпілого ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та спав, діючи умисно, підійшов до нього та, користуючись тим, що за його діями не спостерігають перехожі громадяни, почав перевіряти вміст його кишень, вважаючи, що в них є грошові кошти чи цінне майно. Далі, виявивши в кишені одягу ОСОБА_10 мобільний телефон торгової марки «SAMSUNG SM J4 Galaxy Plus Duos ZDN» Gold, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 , вартістю 3583, 25 грн., з сім-карткою, що матеріальної вартості для потерпілого не представляє, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи повторно, таємно викрав наведений телефон, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, беззаперечно підтвердив викладені обставини вчинення кримінальних правопорушень, та при цьому пояснив, що 26 травня 2019 року, перебуваючи в підземному переході станції метрополітену «Майдан Незалежності», в м. Києві, він здійснив відкрите викрадення мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_9 , завдавши при цьому останньому удар в область обличчя, а в подальшому, орієнтовно через 20 хвилин, перебуваючи в тому ж місці, він таємно викрав мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_10 , який спав у зазначеному переході.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися у повторному таємному викраденні чужого майна, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття, а також те, що відповідні кримінальні правопорушення вчинені неповнолітнім (станом на 26.05.2019).

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що він є раніше не судимою особою, на наркологічному а психіатричному обліках не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності, характеризується задовільно, тому, на думку суду, необхідним для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, в даному конкретному випадку є призначення йому мінімального розміру покарання, передбаченого у санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

В той же час, беручи до уваги, що повторне вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення (крадіжки) відбулось через незначний проміжок часу після скоєння грабежу вперше, що певним чином, на переконання суду, свідчить про його схильність до таких проявів, при визначенні відповідного виду покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, суд вважає необхідним обрати останньому покарання у виді арешту, однак у максимальному розмірі.

Враховуючи всі обставини даної справи, відповідно до правил ст. 70 КК України, на думку суду, слід застосувати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою молодого віку, без кримінального досвіду, має сім`ю, задовільну характеристику за місцем проживання та навчання, в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку і в подальшому пообіцяв не порушувати закон, завіривши суд щодо недопустимості будь-яких антисоціальних проявів в майбутньому зі свого боку, тому, на переконання суду, в даному випадку є можливість його виправлення без відбування покарання, і тому по відношенню до нього суд застосовує ст. 75 КК України, і викладене на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 185 КК України, за якими призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на шість місяців.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, а саме мобільні телефони «Xiaomi Redmi Note 6 Pro» та «SAMSUNG SM J4 Galaxy Plus Duos ZDN» повернути законним володільцям майна відповідно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1