Справа № 303/6871/21
1-кп/303/819/21
Ряд стат звіту 94, 97
В И Р О К
14 вересня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Мукачеві угоду про визнання винуватості, укладену сторонами у кримінальному провадженні №0000814 внесеному до ЄРДР 25 серпня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.189 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3
- захисника-адвоката ОСОБА_5
неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_6
законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_7
представника неповнолітнього потерпілого - адвоката ОСОБА_8

В СТ А Н О В И В:

31 серпня 2021 року до Мукачівського міськрайонного суду для розгляду по суті надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.189 КК України.
Угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника обвинуваченого 25.08.2021 року, тобто до скерування обвинувального акту до суду. Потерпілий та його законний представник надали свою письмову згоду прокурору на укладення угоди з обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується: в тому, що в невстановлений досудовим розслідуванням день та час у ОСОБА_3 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , виник умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, тобто усвідомлюючи свої дії, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету, а саме незаконного збагачення за рахунок чужого майна, 16.06.2021 близько 07 години ОСОБА_3 зателефонував неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 з приводу зустрічі. Того ж дня, близько 07:40 години ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибули до місця тимчасового проживання неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме до гуртожитку ДПТНЗ "МПАЛ ім. М. Данканича", після чого, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у потерпілого, не перебуваючи з останнім у цивільно-правових відносинах, діючи умисно, з корисливих мотивів, висунув незаконну вимогу про передачу їм грошових коштів у сумі 600 гривень, на що ОСОБА_6 повідомив, що їх не має. Після відмови потерпілого надати їм грошові кошти, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 розуміючи, що кошти потерпілий їм не на дасть діючи з єдиним умислом на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, відкрито відібрали від потерпілого мобільний телефон-смартфон марки «Самсунг М11», синього кольору з чорним чохлом, ІMEI №1 - НОМЕР_1 , ІMEI №2 - НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора Київстар НОМЕР_3 , який в подальшому заклали у ПТ ломбард «Фінанс» за адресою: м.Мукачево, вул. Миру,12, на прізвище ОСОБА_10 , а виручені кошти витратили на власні потреби.
Крім цього 16.06.2021, близько 13 години, ОСОБА_3 , повторно, в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , перебуваючи в кінці дворогосподарства загального користування АДРЕСА_3 , провели неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 в зарослі, де, під час вимагання коштів, ОСОБА_3 наніс потерпілому три удари рукою, зажатою в кулак, в область потилиці та один удар в область грудної клітки, в результаті чого заподіяв неповнолітньому ОСОБА_6 фізичного болю. Не припиняючи своїх протиправних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_9 з метою незаконного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, з погрозою застосування фізичної сили висунули незаконну вимогу неповнолітньому потерпілому щодо огляду його особистих речей. Після того як потерпілий ОСОБА_6 вийняв гаманець у якому знаходились грошові кошти в сумі 130 гривень ОСОБА_3 , з погрозою застосування фізичного насильства, відкрито заволодів грошовими коштами неповнолітнього в сумі 130 гривень. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 за попередньою змовою у групі осіб з ОСОБА_9 , заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 130,00 гривень.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.186 КК України - грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Також ОСОБА_3 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 16.06.2021 близько 9.30 год., знаходячись неподалік від магазину АВС Паланок, що по вул. Тімірязева, у м. Мукачево, не припиняючи своїх дій на незаконне збагачення за рахунок чужого майна неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , під приводом повернення мобільного телефону висловили вимогу надати їм грошові коштів, а, в разі відмови, пригрозили мобільний телефон закласти в ломбард. Почувши відмову потерпілого надати грошові кошти, ОСОБА_9 , погрожуючи предметом, схожим на ніж, а ОСОБА_3 , погрожуючи предметом, схожим на перцевий балончик, висловили погрозу заподіяння шкоди неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , на що останній, побоюючись за своє життя, пішов у напрямку гуртожитку ДПТНЗ "МПАЛ ім. М. Данканича" з метою позики грошових коштів, та коли повернувся ОСОБА_3 та ОСОБА_9 з мобільним телефоном потерпілого вже не було. Потерпілий ОСОБА_6 , з метою розшуку свого мобільного телефону марки «Самсунг М11», синього кольору з чорним чохлом, ІMEI 1 НОМЕР_1 , ІMEI 2 НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора Київстар НОМЕР_3 , поїхав в центр м. Мукачево. На центральній зупинці маршрутних таксі, що по вул. Миру, навпроти будинку №13 приблизно о 12 годині потерпілого зустрів ОСОБА_3 , якому ОСОБА_6 передав кошти в сумі 250 гривень, після чого ОСОБА_3 провів потерпілого ОСОБА_6 в дворогосподарство загального користування, що за адресою: АДРЕСА_3 , де на них очікував ОСОБА_9 . Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне збагачення за рахунок чужого майна потерпілого у вигляді грошових коштів на суму 2000 гривень, ОСОБА_9 з метою отримання вказаних коштів застосував до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 насильство, яке виразилось у нанесенні одного удару тапкою в область лівої сторони обличчя, заподіявши при цьому фізичного болю. ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , почувши знову відмову потерпілого надати їм грошові кошти у сумі 2000 грн., відвели неповнолітнього ОСОБА_6 в зарослі в кінці дворогосподарства загального користування, що по АДРЕСА_3 , де ОСОБА_3 , з метою підкріплення спільної з ОСОБА_9 незаконної вимоги, направленої на вимагання грошових коштів у потерпілого, діючи умисно, наніс потерпілому три удари рукою, зажатою в кулак, в область потилиці та один удар в область грудної клітки, в результаті чого заподіяв неповнолітньому ОСОБА_6 фізичного болю. З цією ж метою, ОСОБА_3 ще раз висловив погрозу неповнолітньому потерпілому спричинити більш тяжкі тілесні ушкодження у разі не виконання його незаконних вимог надати їм грошові кошти у сумі 2000 грн., таким чином залякуючи потерпілого ОСОБА_6 більш серйозними наслідками. У результаті незаконних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_9 неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальної шкоди в розмірі 250,00 гривень.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.189 КК України тобто вимагання, - вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених: ч.2 ст.186 та ч.2 ст.189 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, та показав, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставин, вчинив зазначені кримінальні правопорушення відносно неповнолітньої потерпілої: ОСОБА_6 , спричинивши їй шкоду.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості, із зазначенням сторін, формулюванням обвинувачення та його правової кваліфікації, із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини. ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.189 КК України за вказаних обставин. Між обвинуваченим у присутності захисника та прокурором в угоді досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, за ч.2 ст.189 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років із застосуванням ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачений ч.1 ст.76 КК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода підписана підозрюваним, його захисником та прокурором.
Обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого просить затвердити угоду про визнання винуватості та призначити його підзахисному узгоджене сторонами покарання.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник неповнолітнього потерпілого (мама) ОСОБА_7 , претензій до обвинуваченого не мають, цивільні позови не заявляють, надали згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.
Представник неповнолітнього потерпілого адвокат ОСОБА_8 підтримав позицію свої довірителів.
Заслухавши учасників судового провадження, які беруть участь у судовому засіданні, вивчивши зміст угоди про визнання винуватості, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно з положеннями п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент, після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
В судовому засіданні судом встановлено, що зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Угода про визнання винуватості, укладалася за участі захисника, відповідно до вимог ст. 52 КПК України.
Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони цілком розуміють наслідки затвердження угоди судом, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.
Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з погрозою застосування такого насильства, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, який відповідно до приписів ст.12 КК України є тяжким злочином; ч.2 ст.189 КК України, тобто вимагання, - вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, який відповідно до приписів ст.12 КК України є тяжким злочином, а відтак підпадає під дію ч.4 ст. 469 КПК України.
Узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості міра покарання установлена в межах санкції ч.2 ст.186 та ч.2 ст.189 КК України, відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та з урахуванням особи обвинуваченого.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним в присутності захисника, повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, з врахуванням, що передбачена ч.2 ст. 50 КК України мета кримінального покарання в такому випадку буде досягнута, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, в межах санкції ч.2 ст.186 та ч.2 ст.189 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілими не заявлений. Арешт на майно не накладався.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись: п.1 ч.3 ст.314, ст. 372 - 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000814 внесеному до ЄРДР 25.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених: ч.2 ст.186 та ч.2 ст.189 КК України, укладену за письмовою згодою потерпілого та в присутності захисника 25 серпня 2021 року.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.189 КК України, призначивши йому узгоджену сторонами угоди міру покарання:
- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;
- за ч.2 ст.189 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, залиши без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості, у відповідності до ст. 476 КПК України, потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1