Справа № 148/1832/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2021 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина кримінальне провадження № 0000058 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Супино, Марійської автономної області, Російської Федерації, фактично, проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 з неповною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
Близько о 10:00 год. 16.01.2020. ОСОБА_3 , перебував у власному будинку, що розташований, за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своїм знайомим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий, за адресою: АДРЕСА_1 , з яким розмовляли на різні теми.
Під час розмови ОСОБА_3 , помітив, що у ОСОБА_5 при собі наявні грошові кошти, у зв`язку з чим вирішив останніми, шляхом обману та зловживання його довірою, шахрайським чином заволодіти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений, використовуючи довірливі між ними відносини, ввівши ОСОБА_5 в оману, під приводом купівлі продуктів харчування та алкогольних напоїв, взяв у останнього, грошові кошти в сумі 500 грн., однією купюрою номіналом на ту ж суму, для того щоб нібито піти до магазину та за указані грошові кошти придбати ОСОБА_5 продукти харчування, спиртні напої та тютюнові вироби.
Однак, отримавши від ОСОБА_5 дані грошові кошти, ОСОБА_3 , відразу покинув приміщення свого будинку, та діючи умисно, шляхом зловживання довірою, з умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечні ОСОБА_5 на власні потреби, тобто розпорядився чужим майном на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 , завдав потерпілому ОСОБА_5 майнового збитку на загальну суму 500 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав повністю і суду надав покази, які повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті, а саме, що 16.01.2020 близько о 10:00 год., шляхом обману взяв кошти у потерпілого в сумі 500 грн., для купівлі продуктів харчування та зник з ними. У подальшому шкоду відшкодував. В скоєному щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, хоча про розгляд кримінального провадження повідомлявся належним чином, шляхом надсилання повісток та телефонограми, однак відомостей про причини неявки суду не надав.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та характеризуючих його особу матеріалів провадження.
При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Дослідивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого
ОСОБА_3 у вчиненні шахрайства, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, у судовому засіданні доведена у повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с. 65, 66), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 61), а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння.
Обставини, які відповідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлені.
За таких обставин, з метою попередження нових кримінальних правопорушень, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 у межах санкції визначеної ч. 1 ст. 190 КК України, у виді громадських робіт.
Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на досудовому розслідуванні та під час судового провадження не обирався, також відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу.
Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 50, 65 - 67, ч. 1 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт, на строк 200 (двісті) годин.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасникам процесу, які не були присутні під час проголошення вироку надіслати за допомогою засобів поштового зв`язку.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1