Справа № 541/2269/21
Провадження № 1-кп/541/212/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

06 вересня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 06.02.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України,
з участю сторін та інших учасників судового провадження
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника, адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшов обвинувальний актом по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який затверджений в установленому законом порядку.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області вказане кримінальне провадження призначене до судового засідання на 06.09.2021.
В ході судового розгляду захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про направлення ОСОБА_3 в поліклінічне відділення для здачі необхідних аналізів крові, враховуючи наявність направлення сімейного лікаря на здачу аналізів крові.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки мається направлення лікаря, а тому з метою належного медичного огляду обвинуваченого вважав за можливе відібрати зразки крові для проведення лабораторних досліджень.
Суд заслухавши клопотання та думку учасників судового провадження приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Виходячи з положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.
Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЕСПЛ від 18.12.2008 у справі «Ухань проти України», заява №30628/02).
Положеннями ув`язнення та ст. ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.
Згідно з пунктом 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.
Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення».
З наданих захисником направлень лікаря вбачається, що ОСОБА_3 потребує здачі лабораторних аналізів, однак надані на підтвердження направлення не містять даних щодо медичного закладу який їх видав, дати видачі та особи лікаря яким видані дані направлення.
Крім того, на підтвердження заявленого захисником клопотання не додано доказів, що ОСОБА_3 страждає певним захворюванням, що він звертався та йому було відмовлено у проведенні лабораторних досліджень, а також потребує обстеження з метою проведення лікування.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 2, 7, 93 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника, адвоката ОСОБА_5 про відібрання зразків крові обвинуваченого ОСОБА_3 для проведення біохімічного аналізу та загального аналізу крові в лабораторії КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради, відмовити.
Роз`яснити ОСОБА_3 про можливість (право) звернення за медичною допомогою до лікаря за місцем його утримання, а саме ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» з подальшим направленням для проведення медичного обстеження з метою встановлення діагнозу та отримання відповідного лікування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1