Справа № 610/2935/21
провадження № 1-кс/610/689/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача СД відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000199 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2021 до суду надійшло клопотання дізнавача СД відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , у якому дізнавач просить постановити ухвалу про арешт тимчасово вилучених насаджень кукурудзи, що розташовані на земельній ділянці, площею близько 5 га, яка розташована на території Ізюмського району Харківської області на відстані 400 метрів від земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:1812 в напрямку с. Петрівське Балаклійської ОТГ.

Клопотання обґрунтовано тим, що до СД ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшли матеріали щодо можливого протиправного використання земельних ділянок без відповідних документів на території колишнього Балаклійського району Харківської області (на даний час Балаклійської ОТГ, Савинської ОТГ та Донецької ОТГ).

09.09.2021 проведено огляд земельної ділянки, площею близько 5 га, яка розташована на території Ізюмського району Харківської області на відстані 400 м від земельної ділянки з кадастровим номером 00:05:000:1812 в напрямку с. Петрівське Балаклійської ОТГ.

На момент огляду вказана ділянка засіяна кукурудзою, згідно даних Публічної кадастрової карти України зазначена ділянка використовується без відповідних документів, зокрема договору оренди або інших правовстановлюючих документів.

Орган досудового розслідування вважає, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на нього доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів.

У судовому засіданні дізнавач підтримала клопотання з наведених у ньому підстав.

Як убачається з матеріалів клопотання, сектором дізнання ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000199. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч. 1 ст. 197-1 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) було внесено 02.09.2021.

Частиною 1 статті 197-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Згідно з витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000199, до СД ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшли матеріали щодо можливого протиправного використання земельних ділянок без відповідних документів на території колишнього Балаклійського району Харківської області.

Як вбачається з картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону до ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області (запис № 7140 від 09.09.2021) від ОСОБА_6 про те, що поблизу с. Петрівське, біля земельної ділянки із кадастровим номером :05:000:1812 розташована земельна ділянка площею 21 га під № за державним класифікатором об`єктів адміністративно-територіального устрою України, на якій вирощується невідомими особами кукурудза без відповідних договорів на право власності та оренди.

Під час проведеного 09.09.2021 огляду місця події - земельної ділянки, розташованої на відстані близько 400 метрів від земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:1812, в напрямку с. Петрівське Балаклійського ОТГ, було виявлено насадження кукурудзи.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Обов`язок доведення необхідності арешту майна Кримінальним процесуальним кодексом України покладається на особу, яка подала відповідне клопотання.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання управа і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчим не доведено наявності обставин, які були б підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, зокрема, не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України; не встановлено, що земельна ділянка була самовільно зайнятою; не встановлено її законного володільця або власника, що завдана шкода, а також, що кукурудза є доказом зазначеного кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання дізнавача СД відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000199 від 02.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 17.09.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1