Провадження №11-кп/801/1375/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в письмовому провадженні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2021 року, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2020 року за №0000784,
якою задоволено клопотання прокурора, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 04.11.2021 року до 02.01.2022 року, включно, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600,00 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 03.45 год. 07.08.2020
ОСОБА_7 , маючи не зняті та не погашені судимості, в
тому числі за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області
12.10.2009 за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 185 КК
України, разом із своїм знайомим ОСОБА_6 з метою
спільного вчинення крадіжок чужого майна з транспортних засобів, про що
вони попередньо домовились між собою і відповідно розподілили між собою
ролі, на керованому ОСОБА_7 автомобілі марки "ЗАЗ Таврія" з
державним номерним знаком НОМЕР_1 прибули до м. Вінниці, де в
подальшому приїхали на вул. Келецьку в м. Вінниці і зупинили вищевказаний
автомобіль поблизу будинку № 118, де помітили автомобіль марки "Мерседес
Бенс CLK" з державним номерним знаком Республіки Польща НОМЕР_2 , який
має засоби охорони від доступу до нього сторонніх осіб (двері із замками) та

використовується ОСОБА_8 для зберігання належного

йому майна.

Далі, реалізовуючи свою попередню змову, опираючись на дії один

одного, діючи повторно, умисно, з корисливими мотивом та метою, ОСОБА_6

і ОСОБА_7 почали діяти за заздалегідь обумовленим планом. Так,

близько 03.45 год. 07.08.2020 ОСОБА_7 залишився за кермом автомобіля

«ЗАЗ Таврія» та почав спостерігати за навколишньою обстановкою, створюючи таким чином належні умови для реалізації його спільного з ОСОБА_6

злочинного умислу та забезпечуючи можливість повідомлення спільника в разі

викриття їх злочинних дій, а ОСОБА_6 , вийшовши з указаного автомобіля,

підійшов до автомобіля марки "Мерседес Бенс CLK" та побачив в його салоні

планшет марки "ASUS Z906" у чохлі коричневого кольору, вартість якого

згідно висновку експерта No5923-5928/20-21 від 21.08.2020 становить 1680 грн.,

що належить ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_6 за допомогою принесеного

із собою інструменту розбив скло передніх правих дверей автомобіля

"Мерседес Бенс CLK", проник руками до його салону та взяв звідти

вищевказаний планшет.

Далі ОСОБА_6 із вказаним планшетом повернувся до автомобіля, де

його очікував ОСОБА_7 , після чого вони разом залишили місце злочину,

заподіявши таким чином ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1680 грн.

Крім того, близько 04:00 год. 17.08.2021 року ОСОБА_7 разом із своїм знайомим ОСОБА_9 продовжуючи реалізовувати свою вищеописану попередню змову на спільне

вчинення крадіжок чужого майна з транспортних засобів, попередньо спільно

вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України,

тобто діючи повторно, на керованому ОСОБА_7 автомобілі марки

"ЗАЗ Таврія" з державним номерним знаком НОМЕР_1 приїхали

вул. Келецьку в м. Вінниця, де ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зупинили

вищевказаний автомобіль поблизу будинків № 140 та № 142, де помітили

автомобіль марки "Рено Дастер" з державним номерним знаком НОМЕР_3 ,

який має засоби охорони від доступу до нього сторонніх осіб (двері із замками)

використовується ОСОБА_10 для зберігання

належного йому майна.

Далі, реалізовуючи свою попередню змову, опираючись на дії один

одного, діючи умисно, з корисливими мотивом та метою, попередньо спільно

вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України,

тобто діючи повторно, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 почали діяти за

заздалегідь обумовленим планом. Так, близько 04.00 год. 07.08.2020

ОСОБА_7 залишився за кермом автомобіля «ЗАЗ Таврія» та почав

спостерігати за навколишньою обстановкою, створюючи таким чином належні

умови для реалізації його спільного з ОСОБА_6 злочинного умислу та

забезпечуючи можливість повідомлення спільника в разі викриття їх злочинних

дій, а ОСОБА_6 , вийшовши з указаного автомобіля, підійшов до автомобіля

марки "Рено Дастер", освітив його салон принесеним із собою ліхтариком та

побачив там ноутбук марки "Dell Inspiron 15, 3000 Serios" із комп`ютерною

мишкою (маніпулятором) марки "Logitech M185", вартість яких згідно

висновку експерта № 5923-5928/20-21 від 21.08.2020 становить 5298,80 грн.,

що належать ТОВ СХК "Вінницька промислова група" ().

Після цього ОСОБА_6 за допомогою принесеного із собою інструменту

розбив скло задніх правих дверей автомобіля "Рено Дастер", проник руками до

його салону та взяв звідти вищевказані ноутбук з мишкою. Далі ОСОБА_6 із

вказаними ноутбуком та мишкою повернувся до автомобіля, де його очікував

ОСОБА_7 , після чого вони разом залишили місце злочину, заподіявши

таким чином ТОВ СХК "Вінницька промислова група ()

матеріальної шкоди на суму 5298,80 грн.

Крім того, близько 04.35 год. 07.08.2020 ОСОБА_7 разом із своїм

знайомим ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свою вищеописану

попередню змову на спільне вчинення крадіжок чужого майна з транспортних

засобів, попередньо спільно вчинивши передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто діючи повторно, на керованому

кримінальне правопорушення,

ОСОБА_7 автомобілі марки "ЗАЗ Таврія" з державним номерним

знаком НОМЕР_1 приїхали на вул. Стельмаха в м. Вінниці, де зупинили

вищевказаний автомобіль поблизу будинку № 47, де помітили автомобіль

марки "Hiсан Наваро" з державним номерним знаком НОМЕР_4 , який має

засоби охорони від доступу до нього сторонніх осіб (двері із замками) та

використовується ОСОБА_11 для зберігання належного

йому майна.

Далі, реалізовуючи свою попередню змову, опираючись на дії один

одного, діючи умисно, з корисливими мотивом та метою, попередньо спільно

вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України,

тобто діючи повторно, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 почали діяти за

заздалегідь обумовленим планом. Так, близько 04.35

07.08.2020 ОСОБА_7 , залишився за кермом автомобіля «ЗАЗ Таврія» та почав спостерігати за навколишньою обстановкою, створюючи таким чином належні умови для реалізації його спільного з ОСОБА_6 злочинного умислу та забезпечуючи можливість повідомлення спільника в разі викриття їх злочинних дій, а ОСОБА_6 , вийшовши з указаного автомобіля, підійшов до автомобіля марки "Hiсан Наваро" та побачив в його салоні мисливський ніж у чохлі коричневого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 5923-5928/20-21 від 21.08.2020 не визначена у зв`язку недостатністю інформації для

ідентифікації даного об`єкта дослідження, навігатор марки «Prestigio Geovision

5050» із мережевим адаптером та тримачем, зарядний пристрій micro-USB

марки "Nokia", вартість яких згідно висновку експерта № 5923-5928/20-21 від

21.08.2020 становить 672,80 грн., що належать ОСОБА_11 . Після цього

ОСОБА_6 за допомогою принесеного із собою інструменту розбив скло передніх

правих дверей автомобіля "Hiсан Наваро", проник руками до його салону та

взяв звідти вищевказаний ніж. Далі ОСОБА_6 із вказаним ножем повернувся

до автомобіля, де його очікував ОСОБА_7 , після чого вони разом

залишили місце злочину, заподіявши таким чином ОСОБА_11 матеріальної

шкоди на суму 672,80 грн.

Крім того, близько 04.35 год. 07.08.2020 ОСОБА_7 разом із своїм

знайомим ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свою вищеописану

попередню змову на спільне вчинення крадіжок чужого майна з транспортних

засобів, попередньо спільно вчинивши кримінальні правопорушення,

передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто діючи повторно, на керованому

ОСОБА_7 автомобілі марки "ЗАЗ Таврія" з державним номерним

знаком НОМЕР_1 приїхали на вул. Стельмаха в м. Вінниці, де зупинили

вищевказаний автомобіль поблизу будинку № 47, де помітили автомобіль

марки "Фольксваген Пассат Б5" з державним номерним знаком НОМЕР_5

який має засоби охорони від доступу до нього сторонніх осіб (двері із замками та використовується ОСОБА_12 для зберігання

належного йому майна.

Далі, реалізовуючи свою попередню змову, опираючись на дії один

одного, діючи умисно, з корисливими мотивом та метою, попередньо спільно

вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України,

тобто діючи повторно, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 почали діяти за

заздалегідь обумовленим планом.

ОСОБА_7 , залишився за кермом автомобіля «ЗАЗ Таврія» та почав

Так, близько 04.35 год. 07.08.2020 спостерігати за навколишньою обстановкою, створюючи таким чином належні

умови для реалізації його спільного з ОСОБА_6 злочинного умислу та

забезпечуючи можливість повідомлення спільника в разі викриття їх злочинних

дій, а ОСОБА_6 , вийшовши з указаного автомобіля, підійшов до автомобіля

марки "Фольксваген Пассат Б5" та побачив в його салоні матерчату сумку, в

якій знаходились належні ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 3900 грн. Після

цього ОСОБА_6 за допомогою принесеного із собою інструменту розбив скло

передніх правих дверей автомобіля "Фольксваген Пассат Б5", проник руками до

його салону та взяв звідти вищевказану сумку, яка не представляє матеріальної

цінності для власника. Далі ОСОБА_6 із вказаними сумкою та грошовими

коштами повернувся до автомобіля, де його очікував ОСОБА_7 , після

чого вони разом залишили місце злочину, заподіявши таким чином

ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 3900 грн.

Крім того, близько 05.35 год. 07.08.2020 ОСОБА_7 разом із своїм

знайомим ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свою вищеописану

попередню змову на спільне вчинення крадіжок чужого майна з транспортних

засобів, попередньо спільно

вчинивши кримінальні правопорушення,

передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто діючи повторно, на керованому

ОСОБА_7 автомобілі марки "ЗАЗ Таврія" з державним номерним

знаком НОМЕР_6 приїхали на просп. Космонавтів в м. Вінниці, де зупинили

вищевказаний автомобіль поблизу будинку № 26, де помітили автомобіль

марки "Крайслер C 300" з державним номерним знаком НОМЕР_7 , який має

засоби охорони від доступу до нього сторонніх осіб (двері із замками) та

використовується ОСОБА_13 для зберігання

належного йому майна.

Далі, реалізовуючи свою попередню змову, опираючись на дії один

одного, діючи умисно, з корисливими мотивом та метою, попередньо спільно

вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України,

тобто діючи повторно, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 почали діяти за

заздалегідь обумовленим планом. Так, близько 05.35 год. 07.08.2020

ОСОБА_7 залишився за кермом автомобіля «ЗАЗ Таврія» та почав

спостерігати за навколишньою обстановкою, створюючи таким чином належні

умови для реалізації його спільного з ОСОБА_6 злочинного умислу та

забезпечуючи можливість повідомлення спільника в разі викриття їх злочинних

дій, а ОСОБА_6 , вийшовши з указаного автомобіля, підійшов до автомобіля

марки "Крайслер с 300" та побачив в його салоні належні ОСОБА_13

грошові кошти в сумі 2000 грн., GPS-навігатора автомобільного торгової

марки "Prestigio" моделі "Geo Vision 5850 HDD VR", у технічно справна

стані, станом на момент вчинення злочину, а саме на 07.08.2020, складали 1080,00 грн., зовнішнього акумулятора (портативного зарядного пристрою)

10 торогової марки "Xiaomi" серії "Mi Power Bank 16000mAh MAN" моделі

"PLM02ZM", станом на момент вчинення злочину, а саме на 07.08.2020,

визначити ринкову вартість якого не надавалось за можливе, в зв`язку з

неможливістю встановлення залишку ємності зовнішнього акумулятора та

окуляри марки "Ray Ban" у футлярі вартістю, які не становлять для

потерпілого матеріальної цінності.

Після цього ОСОБА_6 за допомогою принесеного із собою інструменту

розбив скло передніх лівих дверей автомобіля "Крайслер с 300", проник

руками до його салону та взяв звідти вищевказані грошові кошти, GPS -

навігатор, зовнішній акумулятор (портативного зарядного пристрою) та

окуляри. Далі ОСОБА_6 із вказаними сумкою, у якій знаходилось викрадене

майно та грошові кошти повернувся до автомобіля, де його очікував

ОСОБА_7 , після чого вони разом залишили місце злочину, заподіявши

таким чином ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 3080,00 грн.

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України.
Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні п`яти епізодів крадіжок з автомобілів, їм загрожує реальна міра покарання до 6 років позбавлення волі, обвинувачені є жителями іншої області, у зв`язку з чим є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть ухилятися від явки до суду. Крім того, обвинувачені неодноразово судимі, офіційно не працюють, не мають офіційних джерел доходу, тому існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень. Також, з метою покращення свого становища, обвинувачені можуть здійснювати тиск на свідків у кримінальному проваджені, тому існує ризик незаконного впливу на свідків. Враховуючи наведене, просив суд продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків визначених КПК України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2021 року клопотання прокурора задоволено застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 04.11.2021 року до 02.01.2022 року, включно, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600,00 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень,

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2021 року.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що немає інших кримінальних проваджень де обвинуваченому ОСОБА_6 пред`явлена підозра. Обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрацію, стійкі соціальні зв`язки, ряд хронічних захворювань, за відсутності належного медичного догляду може значно погіршитися стан здоров`я.
Крім того, кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, всі докази по справі зібрані, приєднанні до матеріалів, проведені експертизи та знаходяться в кімнаті речових доказів; усі свідки та потерпілі допитані по справі, від них не надходило жодних скарг на ОСОБА_6 , у розшуку останній не перебував.

Мотиви суду
Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.406 КПК України суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.
До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_5 надійшло клопотання про судовий розгляд у відсутність останньої та її підзахисного обвинуваченого ОСОБА_6 , апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_14 подав до суду апеляційної інстанції клопотання в якому просив судовий розгляд за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2021 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України проводити без його участі.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.
Згідно ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
При вирішенні питання щодо продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, суд першої інстанції враховуючи практику Європейського суду з прав людини виходив з того, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів проти власності за попередньою змовою з ОСОБА_7 , не працює та не має стабільного джерела доходу, є жителем іншої області. Крім того, всі свідки не допитані, покази даних свідків мають істотне значення для сторін кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність продовження застосованого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Наряду з вказаним, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, проте, при вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції правильно виходив не з принципу автоматичного його продовження, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги сторони захисту щодо скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, так як при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати також у сукупності з іншими обставинами і тяжкість звинувачення.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий (8 разів), в тому числі за вчинення аналогічних злочинів проти власності, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість продовження судом саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у вказаному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти суд.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою та в судове засідання апеляційного суду надані не були.
При цьому наявність постійного місця проживання, реєстрації, міцність соціальних зв`язків не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку обвинуваченого, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.
Крім того, ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б також свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, або ж про інші обставини, які б переважили встановлені ризики.
На думку колегії суддів в даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає в необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так потерпілої сторони. При цьому належить враховувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у відповідності до Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.
Окрім цього відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України 10 лютого 2012 року № 239/5/104, керівництво СІЗО (ІТТ) забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.
Продовження щодо ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Судом щодо висловленої в судовому засіданні позиції захисника наведені достатні мотиви для відмови в обранні обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зміг би запобігти встановленим в ході розгляду справи та доведеним в судовому засіданні прокурором ризикам. Зокрема, це відсутність істотних змін ризиків, обставин провадження та даних про особу обвинуваченого. Також згода обвинуваченого на залишення йому певної форми арешту, все ж таки підтверджує існування процесуальних ризиків у вказаному провадженні.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Таким чином колегія суддів вважає, що встановлені судом обставини у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення з урахуванням характеру протиправних дій, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , вказують на обґрунтованість продовження застосованого до останнього саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу суду першої інстанції щодо тривалого судового розгляду вказаного кримінального провадження, якому необхідно вжити всіх заходів щодо недопущення затягування судового розгляду та розглянути справу у розумні строки і постановити відповідне законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.
Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні апеляційним судом не виявлено.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги сторони захисту викладених в ній висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2021 року, якою задоволено клопотання прокурора, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 04.11.2021 року до 02.01.2022 року, включно, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600,00 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4