СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/7744/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина
04 жовтня 2021 року в м. Києві
Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні №0012001 від 17.10.2017.

ІІ. Мотивувальна частина
В серпні 2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 23.05.2019 (справа №760/14924/19), на належний їй об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (нежилі приміщення АДРЕСА_2 в межах кримінального провадження №0012001 від 17.10.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Заявник стверджує, що вона придбала у власність зазначений об`єкт нерухомості на підставі договору дарування від 12.05.2021, і до обставин, які розслідуються в межах кримінального провадження №0012001 від 17.10.2017, вона не має жодного відношення. Подальший арешт належного їй на праві власності об`єкту буде незаконно порушувати її права, а тому вона просить його скасувати.

Адвокат ОСОБА_3 підтримав у судовому засідання подане клопотання. Зазначив, що відомості про накладення арешту навіть не були внесені до реєстру, у зв`язку з чим жодних проблем у оформленні права власності на об`єкт на ім`я Заявниці не було.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти скасування арешту, виходячи з того, що ОСОБА_4 набула власності на об`єкт нерухомості вже після постановлення ухвали про накладення арешту на нього.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.05.2019 накладено арешт у кримінальному провадженні №0012001 від 17.10.2017, на земельну ділянку кадастровий номер :76:061:0040к, та нежитлові приміщення групи приміщень №48 (в літ. А), що складаються з приміщень цокольного поверху з №1 по №9 та нежилі приміщення №1,2а, з №2 по №33 (групи приміщень №42а), з №1 по №10 (групи приміщень №48 (в літ. А), які на праві приватної власності належали ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ), із забороною його використання та розпорядження.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно зі ст. 174 КК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Як вбачається з копії ухвали слідчого судді від 23.05.2019 арешт на об`єкти нерухомості був накладений з метою забезпечення їх збереження як речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Вирішуючи заявлене клопотання, суд враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває вже протягом тривалого часу, фактично є безрезультатним.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя бере до уваги, що з дослідженої ухвали про накладення арешту незрозуміло, які саме об`єкт нерухомості може містити відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за фабулою ст. 356 КК України.
Крім того, встановлено, що 12.05.2021 право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (нежилі приміщення №42А (в літ. А)) на сьогодні зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 12.05.2021. Зазначене свідчить про те, що відомості про обтяження об`єкту не були внесені до відповідних державним реєстрів.
Крім того, немає підстав стверджувати, що скасування арешту будь-яким чином унеможливить досягнення цілей досудового розслідування кримінального провадження.
Таким чином, враховуючи, що подальше збереження арешту на майно Заявника з урахуванням перебігу досудового розслідування матиме характер надмірного тягаря, невиправдано обмежуватиме права власника і порушуватиме справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
Таким чином, підстави для арешту в межах кримінального провадження об`єкту нерухомості, належного ОСОБА_4 , відпали.

ІІІ. Резолютивна частина
Керуючись ст. ст. 170, 174, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя ухвалив:
1.Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, який був накладений ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.05.2019 у справі №760/14924/19 (провадження №1-кс/760/8081/19) у кримінальному провадженні №0012001 від 17.10.2017, на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (нежилі приміщення №42А (в літ. А)) в межах кримінального провадження №0012001 від 17.10.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: