Справа № 946/9701/21
Провадження № 1-кс/946/3661/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі дізнавача - ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , особи, у якої вилучено майно ОСОБА_5 , представника - ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

У своєму клопотанні дізнавач вказує, що сектором дізнання Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000454 від 06.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 16.11.2021 в період часу з 17:10 годин до 20:19 годин в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в гаманці виявлено та вилучено грошові кошти, а саме:

- 72 купюри номіналом по 200 гривень: УТ 5375604; УР 4471265; ВІ 5849913; УК 4514359; ХЗ 9747639; ТА 9587487; ХЖ 6789344; КЛ 0027000; ГЄ 3844152; ВЗ 2412776; ЗЄ 1140983; КЗ 6965076; ХИ 9719350; ПЄ 5843682; СЕ 4784461; ТЖ 7154293; ХИ 7292408; УД 1674045; УА 0814116; УЄ 3480871; УК 0774486; ТВ 6687693; УЙ 2630657; ЗЄ 7375141; УВ 4123134; УТ 7818610; СН 3302198; ТВ 8861814; ХЕ 9880057; ХД 9653030; ПГ 1259427; КЙ 8943729; ЦБ 7196254; ТГ 9454017; ЦБ 1205981; ТЖ 4718926; СД 5423604; ХБ 0520036; ЦА 5228082; УК 4999008; ВЄ 0481644; КК 4901545; СН 8082318; ЕЄ 1951241; ХГ 1844148; ГГ 5783734; ГЗ 1898148; УТ 2904160; МБ 3486701; ХГ 1987791; ТЗ 2485134; ЦА 2816489; ПЕ 0325446; ХБ 4471678; СА 2230988; СА 0455200; СИ 7956275; ПГ 0088028; ХЕ 0161378; ТГ 7245867; УМ 0163469; СЕ 0637019; УС 7136571; ХВ 4570856; УД 1269442; УЕ 8311262; ХД 0733703; ХГ 5303518; ХЄ 7835174; СН 6238091; СЖ 1765391; ТА 3169314;

- 1 купюра номіналом 100 гривень МН 1473586;

- 1 купюра номіналом 50 гривень АБ 4741136;

- 1 купюра номіналом 10 гривень ЮЕ 9326891;

- 2 купюри номіналом 5 гривень: УВ 7783537; УЗ 6500634;

- 1 купюра номіналом 2 гривні ТБ 6760134;

- 1 купюра номіналом 1 гривня ТЗ 4592950, які упаковано в полімерний пакет НПУ СУ № FPS 5010595;

Далі виявлено та вилучено: зошит з записами та калькулятор, які упаковано в полімерний пакет НПУ № SUD 2013562; металеві ваги з маркуванням «РН-10Ц13У» ГОСТ 13882-68 № 078544 та гирі для зважування в кількості 5 штук.

Крім того, у дворі виявлено та вилучено металобрухт, а саме: приблизна вага кольорового металу становить 7 кг 400 гр, приблизна вага чорного металу становить 1170 кг.

Також, ОСОБА_7 добровільно видав співробітникам поліції грошові кошти в сумі 700 гривень: 3 купюри номіналом по 200 гривень УБ 9681432, СН 1933877, ХА 5053283 та 2 купюри номіналом по 50 гривень УН 2564409, ТВ 5115565, які отримав від ОСОБА_5 за зданий їй металобрухт.

Враховуючи, що вилучені в ході обшуку предмети, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та необхідні для проведення відповідних експертних досліджень, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно.

Дізнавач, прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання. ОСОБА_7 це особа, яка продала до проведення обшуку металобрухт ОСОБА_5 . Питання по кваліфікації злочину, щодо недопустимості доказів не може вирішуватись слідчим суддею на даній стадії. Обшук проведений законно, будь-яких клопотань про залучення під час обшуку адвоката надано не було. Вилучені кошти згідно приписів ст.98 КПК України є предметом, набутим внаслідок кримінального правопорушення, а отже мають значення речового доказу. Є записник з калькуляцією певною, що свідчить, що вказані кошти могли бути отримані незаконним шляхом.

Особа, у якої вилучено майно та її представник проти задоволення клопотання заперечували. Не доведений факт купівлі металобрухту та його реалізації. У момент проведення обшуку ОСОБА_8 була хвора на Ковід-19, тому не могла здійснювати продаж металобрухту. Частина металобрухту належить особисто ОСОБА_9 , а частина іншим особам. Слідчим суддею не надавався дозвіл на вилучення грошових коштів. Свідки а також безготівковий переказ коштів з РФ від сестри підтверджують походження вилучених коштів. Діяльність ОСОБА_9 не має ознак підприємницької діяльності як обов`язковий елемент правопорушення. Сам обшук проведений із порушеннями, а отже отримані докази є недопустимими. Не усі власники та користувачі домоволодіння були повідомлені про обшук та ухвала була надана лише ОСОБА_5 . Самостійно не просили надати адвоката, однак не було роз`яснено взагалі право на адвоката. Було присутні більш ніж 10 осіб під час обшуку, хоча в протоколі обшуку менше. Де саме вилучалися зошит та калькулятор на відео не вбачається. Немає доказів отримання коштів злочинним шляхом.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_10 , знайомий ОСОБА_5 , який повідомив, що він нещодавно продав свій будинок та увесь металобрухт, що складався там на протязі багатьох років він вивіз, частину з нього ОСОБА_11 допомогла йому продати, а 300-400кг залишилося і він залишив на подвір`ї у ОСОБА_9 . Він попросив, щоб ОСОБА_11 допомогла перебрати металобрухт його та потім здати, тому що знав, що її батько цим займався. За цей металобрухт ОСОБА_11 йому не давала гроші, їх він отримає вже після розбору цього металобрухту.

Свідок ОСОБА_12 , який є знайомим ОСОБА_9 , у судовому засіданні повідомив, що він 13.11.2021р. позичив їй 5000грн. на домашні нужди. Нещодавно у її доньки була свадьба та вона має намір переїжджати. Письмово не оформлювали.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка є сестрою ОСОБА_5 та проживає по сусідству із нею в одному подвір`ї, зазначила, що принесла матері, яка проживає разом із ОСОБА_5 гроші у розмірі 5000грн. для сплати комунальних послуг та на ліки. Також зазначила, що частина металобрухту на подвір`ї належить саме їй. Там знаходиться металобрухт з її попереднього будинку, та з місця роботи на ринку, коли там робили ремонт. А ОСОБА_11 знала, куди віддати металобрухт. Обшук проводило осіб 10. Всі гроші, що свідок дала матері для оплати за комунальні послуги забрали поліцейські. Лариса не брала гроші за метал. Всі кошти родини тримає у себе саме ОСОБА_11 .

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як встановлено слідчим суддею, то усе вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, а отже на даній стадії кримінального провадження накладення арешту на зазначене майно відповідає інтересам кримінального провадження.

Щодо тверджень заявника про можливу наявність певних порушень під час проведення обшуку, то слідчий суддя звертає увагу, що питання допустимості доказів не вирішується на даній стадії кримінального провадження, під час розгляду клопотання про арешт майна. Можливі порушення під час проведення обшуку можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими, а не досліджуватись під час вирішення питань про накладення арешту чи скасування арешту майна.

Не спростовують обґрунтованості клопотання й покази свідків, з яких навпаки, серед іншого, можна зробити висновки про можливе здійснення ОСОБА_5 діяльності щодо збору та реалізації металобрухту на комерційній основі. Вказане також підтверджується й протоколами допитів свідків, наявних у матеріалах кримінального провадження.

Переконливих доказів, що вилучене майно не має відношення до вчиненого кримінального правопорушення слідчому не надано, в той час як слідчим та прокурором доведено відповідність вказаних коштів та майна ознакам речових доказів по даному кримінальному провадженню, що є підставою для накладення арешту на нього.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучене майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання дізнавача про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 16.11.2021 в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- зошит із записами та калькулятор, які упаковані в полімерний пакет НПУ № SUD 2013562;

- металеві ваги з маркуванням «РН-10Ц13У» ГОСТ 13882-68 № 078544 та гирі для зважування в кількості 5 штук;

- брухт кольорових металів приблизною вагою 7 кг 400 гр;

- брухт чорних металів приблизною вагою 1170 кг;

- добровільно видані співробітникам поліції ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 700 гривень: 3 купюри номіналом по 200 гривень УБ 9681432, СН 1933877, ХА 5053283 та 2 купюри номіналом по 50 гривень УН 2564409, ТВ 5115565, які отримав від ОСОБА_5 за зданий їй металобрухт.

- грошові кошти, які знаходились в гаманці, а саме: 72 купюри номіналом по 200 гривень: УТ 5375604; УР 4471265; ВІ 5849913; УК 4514359; ХЗ 9747639; ТА 9587487; ХЖ 6789344; КЛ 0027000; ГЄ 3844152; ВЗ 2412776; ЗЄ 1140983; КЗ 6965076; ХИ 9719350; ПЄ 5843682; СЕ 4784461; ТЖ 7154293; ХИ 7292408; УД 1674045; УА 0814116; УЄ 3480871; УК 0774486; ТВ 6687693; УЙ 2630657; ЗЄ 7375141; УВ 4123134; УТ 7818610; СН 3302198; ТВ 8861814; ХЕ 9880057; ХД 9653030; ПГ 1259427; КЙ 8943729; ЦБ 7196254; ТГ 9454017; ЦБ 1205981; ТЖ 4718926; СД 5423604; ХБ 0520036; ЦА 5228082; УК 4999008; ВЄ 0481644; КК 4901545; СН 8082318; ЕЄ 1951241; ХГ 1844148; ГГ 5783734; ГЗ 1898148; УТ 2904160; МБ 3486701; ХГ 1987791; ТЗ 2485134; ЦА 2816489; ПЕ 0325446; ХБ 4471678; СА 2230988; СА 0455200; СИ 7956275; ПГ 0088028; ХЕ 0161378; ТГ 7245867; УМ 0163469; СЕ 0637019; УС 7136571; ХВ 4570856; УД 1269442; УЕ 8311262; ХД 0733703; ХГ 5303518; ХЄ 7835174; СН 6238091; СЖ 1765391; ТА 3169314;

- 1 купюра номіналом 100 гривень МН 1473586;

- 1 купюра номіналом 50 гривень АБ 4741136;

- 1 купюра номіналом 10 гривень ЮЕ 9326891;

- 2 купюри номіналом 5 гривень: УВ 7783537; УЗ 6500634;

- 1 купюра номіналом 2 гривні ТБ 6760134;

- 1 купюра номіналом 1 гривня ТЗ 4592950, які упаковано в полімерний пакет НПУ СУ № FPS 5010595.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Повний текст ухвали проголошено 25.11.2020 р. о 13:20 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1