Справа № 715/2510/21
Провадження № 1-кп/715/171/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2021 смт. Глибока Чернівецької області

Глибоцький районний суду Чернівецької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_4

представник потерпілого ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

розглянувши під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000097 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Глибоцького районного суду Чернівецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000097 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та представник потерпілої ОСОБА_5 вважали за можливе призначити по кримінальному провадженню судовий розгляд та просили суд прийняти до спільного розгляду цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні заперечували проти призначення судового розгляду по даній справі та просили суд повернути обвинувальний акт прокурору посилаючись на те, що прокурором порушено п.3 ч.4 ст.291 КПК України, а саме до обвинувального акту не додано розписку про отримання копії обвинувального акту обвинуваченим ОСОБА_6 , при цьому посилалися на те, що не вручивши обвинувальний акт цим самим позбавили останнього права на захист.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , заперечував проти повернення обвинувального акту прокурору. Вказував на те, що ОСОБА_6 не з`являвся на виклик до прокуратури, у зв`язку із чим прокурор не міг вручити йому обвинувальний акт, тому його та всі матеріали кримінального провадження було направлено йому поштою, після чого обвинувальний акт було скеровано до суду. Просив суд, відмовити в задоволені даного клопотання та призначити справу до судового розгляду. Проти прийняття цивільного позову не заперечував.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті і цей перелік є вичерпним.

Згідно із п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається, зокрема, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Відповідно до приписів ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Відповідно до ст. 7 КПК України, однією з загальних засад кримінального провадження, яким повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, являються забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та змагальність сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» та у справі «Даллос проти Угорщини», наголошував на тому, що право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів справи в порушення приписів п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, відсутні докази вручення обвинуваченому ОСОБА_6 обвинувального акту, що свідчить про недотримання стороною обвинувачення положень ст. 293 КПК України.

Посилання прокурора ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_6 не з`являвся на виклики до прокуратури, у зв`язку із чим йому не можливо було вручити копію обвинувального акту нічим не доведено. Прокурором не подано до суду доказів про виклик ОСОБА_6 до прокуратури.

Крім цього прокурором не було зафіксовано факт відмови від отримання обвинуваченим копії обвинувального акту, як передбачено ч. 6 ст. 104 КПК України.

Прокурор також посилався на те, що обвинуваченому ОСОБА_6 копія обвинувального акту була направлена поштою, на підтвердження чого у матеріалах справи наявна чек-роздруківка з ПАТ «Укрпошта» за трек №137.

Однак згідно даного трек №137 (на сайті ПАТ «Укрпошти» у розділі «відстеження відправлень») лист направлявся в смт. Кельменці, Україна, де був отриманий 26 жовтня 2021 року, без зазначення особи отримувача. Хоч згідно даних обвинувального акта, ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_1 . Тобто підтвердження того, що обвинувачений отримав обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження відсутні.

Окрім цього, прокурором був направлений обвинувальний акт до суду 20 жовтня 2021 року, тобто на наступний день після відправки листа з копією обвинувального акту обвинуваченому, не очікуючи підтвердження від ОСОБА_6 про отримання копії обвинувального акту поштою, або підтвердження від ПАТ «Укрпошти» про вручення цього листа.

При цьому слід зазначити, що вручення обвинувального акту та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження є стадією досудового розслідування і має бути проведено саме в рамках строку такого розслідування. Вручення обвинувального акту та ознайомлення із матеріалами кримінального провадження в межах підготовчого судового засідання ст. 314 КПК України не передбачено.

Отже, на думку суду, сторона обвинувачення мала надати докази того, що ним приймались міри для вручення обвинувального акту обвинуваченому та зафіксувати причини їх невручення обвинуваченим, щоб суд міг зробити однозначний висновок про те, чи обвинуваченому вручено обвинувальний акт або ж докази його умисного ухилення від отримання обвинувального акту.

За такого, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, з огляду на порушення положень ст. 293 КПК України, які є імперативними, мають вказівку категоричного характеру та є обов`язковими для виконання, суд доходить висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 291, 293 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000097 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України повернути прокурору Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури для усунення виявлених в ухвалі недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 7-ми днів з дня її проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя