ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/252/22 Справа № 191/2015/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 06 березня 2021 року, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Приозерськ, Казахстан, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за таких обставин.
Так, 06.03.2021 о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , маючи посвідчення водія НОМЕР_1 , керуючи технічно справним вантажним автомобілем марки «ВАЗ-2105» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині автошляху НОМЕР_3 зі сполученням Дніпро - Мелітополь, котрий пролягає в межах Синельниківського району Дніпропетровської області зі сторони м. Синельникове в напрямку м. Дніпро.
Під час руху по вказаному автошляху 06.03.2021 о 08 годині 35 хвилин зі сторони м. Синельникове в напрямку м. Дніпро, за 300 метрів до з`їзду в селище Сад, Синельниківського району Дніпропетровської області, який розташовано зліва за напрямком руху автомобілю, водій ОСОБА_6 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не врахував стан дорожнього покриття, яке на той час було вологе (частково вкрито снігом, який танув), рухався не обравши безпечну швидкість руху, в результаті чого втратив контроль над автомобілем «ВАЗ-2105» реєстраційний номер НОМЕР_2 , та виїхав на узбіччя за напрямком руху, де за межами проїзної частини (узбіччя) допустив зіткнення з деревом.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобілю «ВАЗ-2105» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого багато - уламкового перелому лівого ліктьового відростку зі зміщенням», за своїм характером відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад три тижні (більш як 21 день),
У відповідності з висновком судової - автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-21/19359-ІТ, водій автомобілю «ВАЗ-2105» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 , повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.1 ПДР України, в якому вказано: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух безпечно керувати ним».
У даній дорожній обстановці дії водія автомобілю «ВАЗ - 2105» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 , не відповідали вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, а невідповідність дій водія ОСОБА_6 , цим вимогам з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
На підставі п.п 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обгрунтовуючи свої вимоги, прокурор посилається на те, що суд не надав належної оцінки, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, санкцією якої визначено покарання, зокрема у виді обмеження волі на строк до 3 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років, та в порушення вимог закону, призначив обвинуваченому покарання без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та є підставою для скасування вироку та ухвалення нового в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а також вид і розмір, призначеного основного покарання в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягає.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення додаткового покарання, колегія суддів вважає їх обґрунтованими з огляду на таке.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.
Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо виду та розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів.
На переконання колегії суддів, судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не в повному обсязі.
Так, санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді штрафу від 3 тисяч до 5 тисяч нмдг або виправні роботи на строк до 2 років, або арешт на строк до 6 місяців, або обмеження волі на строк до 3 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років. тобто застосування додаткового покарання у цьому випадку є обов`яковим.
Між тим, суд, призначаючи ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, без позбавлення права керувати транспортними засобами, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з приписами п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому, пунктом 3 частиною 1 статті 413 КПК України передбачено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого не призначив обвинуваченому додаткове покарання, визначене санкцією інкримінованого обвинуваченому злочину, яке є обов`язковим, колегія суддів убачає підстави для скасування оскаржуваного судового рішення в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку в цій частині.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд апеляційної інстанції погоджується з встановленими судом обставинами, які впливають на вид та розмір покарання, призначеного судом першої інстанції за ч. 1 ст 286 КК України, а також з призначеним основним покаранням та вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Разом з цим, суд погоджується з висновком суду про необхідність звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.
Отже, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про необхідність її задоволення й скасування вироку щодо ОСОБА_6 в частині призначенння покарання з ухваленням нового вироку в цій частині у відповідності з вимогами ст. 420 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , - скасувати в частині призначення покарання.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі п.п 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4