У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40000395 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 вересня 2021 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, раніше судимого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_6

обвинувачений: ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Обвинувачений просить змінити вирок суду, пом`якшити йому покарання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначено йому покарання у вигляді 4 років 4 місяців позбавлення волі.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат.

_______________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/883/21 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_8
категорія: ч.2 ст.186 КК України доповідач у апел. інст.: ОСОБА_1

Узагальнені доводи апелянта.
Обвинувачений вважає призначене йому покарання занадто суворим.

Зазначає, що він щиро покаявся у вчиненому.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

08.04.2021 приблизно о 15:20 (точний час досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_5 , перебуваючи на перехресті вул. Херсонське шосе та вул. Скульптора Ізмалкова у м. Миколаєві, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного власного збагачення, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння, за раптово виниклим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, відкрито заволодів майном ОСОБА_9 , а саме велосипедом "Ranger" вартістю 1749,75 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги; думку прокурора, який вважав вирок законним та обгрунтованим та просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку і апелянтом не оскаржується.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Положеннями ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд першої інстанції дотримався вимог кримінального закону, урахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжкого злочину; дані про особу, який раніше судимий за аналогічні злочини проти власності, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, характеризується посередньо; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України.

Апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що він щиро покаявся у вчиненому є не обґрунтованим.

Так, відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 р., під щирим каяттям обвинуваченого розуміється суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Як вбачається з аудиозапису судового провадження, в суді першої інстанції обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав частково, щирого каяття не висловлював.
Отже, суд першої інстанції обґрунтовано не визнав зазначену обставину такою, що пом`якшує покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у

матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 1 вересня 2021 року відносно ОСОБА_5 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді