Єдиний унікальний номер 725/5480/19
Номер провадження 1-кп/725/240/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 000333 від 16.06.2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Товсте Заліщицького району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , розпорядженням Чернівецького міського голови за № 336-к від 07.05.2014 призначений на посаду заступника директора, начальника управління комунального господарства Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради (далі по тексту Департамент ЖКГ ) з присвоєнням йому восьмого ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах четвертої категорії посад.

На початку червня 2016 фізична особа - підприємець ОСОБА_6 , з метою отримання інформації щодо можливості укладення договорів підряду на виконання ремонтно-будівельних робіт, прийшов в Департамент ЖКГ за адресою вулиця Вірменська, 17-а, в місті Чернівці, де його з вказаним питання скеровано до заступника директора, начальника управління комунального господарства ОСОБА_5 , який підтвердив, що підпорядковане йому управління займається питаннями благоустрою міста, у тому числі, визначенням потреби проведення ремонтів вулично-шляхової мережі міста. Під час спілкування ОСОБА_6 вказав, що має можливість забезпечити виконання будь-яких ремонтно-будівельних робіт пов`язаних з укладенням тротуарної та дорожньої плитки. Після розмови ОСОБА_5 призначив ОСОБА_6 наступну зустріч на 10.06.2016.

Під час зустрічі в приміщенні Департаменту ЖКГ з ОСОБА_6 . 10.06.2016 ОСОБА_5 повідомив про наявність декількох будівельних об`єктів у місті Чернівці, по яким заявки подала значна кількість суб`єктів підприємницької діяльності. При цьому. ОСОБА_5 , будучи попередженим про обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевою самоврядування та проходження служби, ознайомлений з вимогами антикорупційного законодавства України і загальними Правилами поведінки державного службовця, діючи умисно, в порушення вказаних правил і обмежень, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного отримання неправомірної вигоди, в розмові із ОСОБА_6 , апелюючи своїм авторитетом, отриманим за період роботи в зазначеній установі, наявними у нього зв`язками та довірливими діловими відносинами із керівником департаменту, до повноважень якого входи підписання договорів підряду, повідомив, що у разі надання йому неправомірної вигоди у розмірі 10 відсотків від суми договору підряду, він забезпечить прийняття позитивного рішення директором Департаменту ЖКГ про укладення саме з ОСОБА_6 договору підряду на виконання ремонтних робіт. В свою чергу ОСОБА_6 сприймаючи ОСОБА_5 як представника Департаменту ЖКГ, усвідомлюючи, що останній, в силу своїх посадових обов`язків та тісних дружніх і ділових стосунків із керівництвом зазначеного департаменту, а саме з директором Департаменту ЖКГ ОСОБА_7 , в повноваження якого входить прийняття рішення про укладення та підписання договорів підряду від імені вказаної установи, зможе вплинути на нього, з метою прийняття позитивного рішення, погодився надати ОСОБА_5 визначену ним суму неправомірної вигоди, розмір якої ОСОБА_5 мав конкретизувати після визначення об`єкту підряду і встановлення його вартості.

В подальшому ОСОБА_5 , достовірно знаючи положення законодавства в сфері державних закупівель та бажаючи залишити питання вибору підрядника в межах функцій Департаменту та під своїм контролем, тобто без проведення аукціонів в системі публічних закупівель «Прозорро», підшукав об`єкт будівництва, де сума предмету договору не перевищувала 200 тис. грн., а саме об`єкт з капітального ремонту міжбудинкового проїзду по вул. Небесної Сотні, 13-А, в м. Чернівці.

Після цього, ОСОБА_5 будучи, в силу Положення про управління комунального господарства та власної Посадової інструкції, уповноваженим на здійснення підготовки документів та організацію проведення зазначених робіт, вказав ОСОБА_6 підготувати необхідні для укладення договору з департаментом проектно-кошторисні документи, а саме дефектний акт, відомість ресурсів та зведений кошторисний розрахунок по даному об`єкту на суму 176475 грн., які після отримання від ОСОБА_6 особисто підписав.

Далі, ОСОБА_5 переслідуючи свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , вніс пропозицію директору Департаменту ЖКГ ОСОБА_8 , який наділений правом підписувати договори від імені Департаменту та не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , про доцільність укладення договору на здійснення капітального ремонту міжбудинкового проїзду на АДРЕСА_2 в сумі 177 тис. гри. саме з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 та клопотав про включення даного об`єкту підряду до титульних списків будівництва комунального господарства міської ради на 2016 рік, з метою забезпечення фінансування таких робіт за рахунок бюджетних коштів. При цьому ОСОБА_5 , використовуючи свій авторитет та дослід роботи і довірливе відношення до себе зі сторони директора Департаменту, бажаючи забезпечити прийняття позитивного рішення директором про укладення договору саме ОСОБА_6 та подачі пропозиції про включення об`єкту до титульних списків, охарактеризував підприємця з позитивної сторони, для чого наголосив на якість та своєчасність виконання робіт саме цим підрядником та наявність у нього можливостей для виконання таких робіт, що як наслідок стало визначальною підставою для підписання примірників договору підряду, затвердження договірної ціни і локального кошторису, а також скерування на розгляді у виконком пропозиції про включення об`єкту з капітального ремонту міжбудинкового проїзду по АДРЕСА_2 до титульних списків, директором Департаменту ЖКГ ОСОБА_9 .

Далі, 19.08.2016, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в своєму робочому кабінеті в приміщенні Департаменту ЖКГ, зустрівся з ОСОБА_6 та під час розмови підтвердив дійсність своїх злочинних намірів щодо отримання від останнього неправомірної вигоди за вирішення питання про укладення договору підряду та конкретизував суму неправомірної вигоди, а саме повідомив про необхідність надання йому грошових коштів в сумі 5 тисяч гривень. При цьому, з метою підтвердження дійсності свого впливу на директора Департаменту та усунення перешкод для отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 передав для підпису ОСОБА_6 необхідний пакет документів, у тому числі вже підписаний директором Департаменту ЖКГ ОСОБА_9 договір підряду і зазначив про забезпечення ним подання до виконкому міської ради пропозиції про включення даного об`єкту будівництва до титульних списків.

23.08.2016, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в своєму робочому кабінеті в приміщенні Департаменту ЖКГ в м. Чернівці, по вул. Вірменській, 17А, діючи умисно, із корисних спонукань, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 повинен передати неправомірну вигоду за позитивне вирішення ним питання із директором Департаменту ЖКГ про укладення договору на проведення робіт із капітального ремонту міжбудинкового проїзду на вул. Небесної Сотні, 13-А, в м. Чернівці, зустрівся із ним та одержав від ОСОБА_6 попередньо визначені ним грошові кошти в сумі 5000 гривень і повідомив про можливість початку виконання підрядних робіт після затвердження виконкомом 25.08.2016 титульних списків, чим довів свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди до кінця.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди.
В ході судового розгляду вказаного кримінального провадження захисник ОСОБА_4 діючи в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Посилався на те, що на у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності та останній погоджується із закриттям кримінального провадження з наведених підстав.
Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень не визнала, натомість підтримав клопотання свого захисника, просив кримінальне провадження відносно нього закрити з підстав звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до такої відповідальності, правові наслідки закриття кримінального провадження з наведених вище підстав йому зрозумілі.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення вказаного клопотання, оскільки суд вправі звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити за підставою передбаченою п.2 ч.1 ст.49 КК України, тобто в даному випадку особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, оскільки з дня вчинення зазначеного в обвинуваченні злочину минуло п`ять років.
Суд, заслухавши думку присутніх в судовому засіданні учасників процесу, проаналізувавши підстави з яких заявлене клопотання, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.ст.284 ч.2, 288 ч.3 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За змістом ст. 12 КК України кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 369-2 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 за обставин викладених в обвинувальному акті, відносяться до категорії нетяжких злочинів.
У відповідності до вимог п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.
За наслідками судового розгляду заявленого клопотання не встановлено підстав для зупинення чи переривання перебігу строків давності.
Судом встановлено, що з моменту вчинення кримінальних правопорушень у вчиненні яких згідно обвинувального акту обвинувачується ОСОБА_5 , а саме передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України на даний час минуло більш ніж п`ять років.
Як вбачається з правової позиції Верховного суду у постанові від 26.03.2020 року у справі № 730/67/16-к, визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.
Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.
Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Крім того, у постанові Верховного суду від 11.11.2020 року у справі №455/229/17 викладено правову позицію про те. що дотримання вимог ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою для суду підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності, навіть якщо особа свою вину не визнає.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Таким чином, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності підлягає задоволенню, а обвинувачений ОСОБА_5 відповідно підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 369-2 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.12, 44, 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 288, 372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 369-2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 000333 від 16.06.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України закрити.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Chery Amulet» 2008 року р.в., чорного кольору, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 серпня 2016 року та повернути у власність ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1