ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження№ 0000140 від 02.03.2021 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Офірна Фастівського району Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не є інвалідом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, за наступних обставин.

Так, 12.02.2021 близько 22 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , проходивши повз територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_8 , помітив, що власник домоволодіння відсутній, після чого у нього виник злочинний, протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , відразу після цього, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, не маючи на це ніякого права та дозволу ОСОБА_8 , через хвіртку, проник на огороджену по всьому периметру територію домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , де з подвір`я викрав 7 металевих прутів довжиною 6 м кожен, вартістю 47 грн. за 1 м загальною вартістю 1974 грн.

В подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1974 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище визнав повністю та надав суду наступні показання, що в один з днів у лютому 2021 року близько 22 год., через хвіртку, яка була прикрита, але не замкнута, він зайшов на територію подвір`я своєї сусідки ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрав сім металевих прутів, які лежали там посеред двору. Прути він за два рази претягнув через дорогу на територію свого подвір`я, розташованого по АДРЕСА_1 . Зазначив, що наступного дня, зранку у них по вулиці їхали на автомобілі люди, які приймають металобрухт, яким він і здав сім металевих прутів за 470 грн. Повідомив, що доглядає за хворою матір`ю, якій необхідно було купити підгузки, а оскільки у нього не було на це грошей, тому і скоїв крадіжку. Надалі, за виручені від продажу металевих прутів кошти він купив хворій матері підгузки, а собі пачку цигарок, інші кошти витратив на дорогу. Уточнив, що потерпіла є його родичкою троюрідною тіткою. У скоєному щиро розкаявся, повідомив, що частину коштів потерпілій в сумі 750 грн. він відшкодував.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 , суду надала наступні показання, що в один з днів у лютому 2021 роу вона приїхала до себе додому на АДРЕСА_1 та виявила відсутність металевих прутів. Зазначила, що краджка була вчинена у період з 14.01.2021 до 23 лютого 2021 року, саме в період коли вона не приїздила до свого будинку за вказаною адресою. У цей період часу у неї також викрали металеву сітку, ванну, відра та великий стілаж. Надалі покійний нині родич повідомив їй, що металевих прутів у неї на подвір`ї вже немає, а крадіжку скоїв саме ОСОБА_7 . Після цього, вона одразу зателефонувала ОСОБА_7 та запитала, чи не він взяв прути. Спочатку ОСОБА_7 заперечував, що скоїв крадіжку, проте потім 24.02.2021 прийшов і зізнався, що металеві прути викрав саме він. У неї навіть є письмове зізнання ОСОБА_7 .. Вже 02 березня 2021 вона звернулася до поліції з відповідною заявою з приводу викрадення металевих прутів. Викрадених речей їй повернуто не було. Уточнила, що крадіжку прутів вона виявила 23 лютого 2021 року. Повідомила, що її домоволодіння повінстю огороджено з чотирьох сторін, а вхід здійснюється через хвіртку на якій немає замка. В період своєї відсутності, вона нікого не просила приглядати за подвір`ям. На даний час ОСОБА_7 не відшкодував їй 300 грн., проте матеріальних претензій до нього не має. Просила ОСОБА_7 суворо не карати.
Судом було досліджено також наступні письмові докази.
Так, 02.03.2021 об 11 год 18 хв органом досудового розслідування було внесено відомості до ЄРДР за ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 66).

Згідно заяви потерпілої ОСОБА_8 , зареєстрованої в журналі єдиного обліку за № 2422 від 01.03.2021, остання просить правоохоронні органи прийняти міри до гр. ОСОБА_7 , який скоював краджки з її будинку за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21.01.2021 по 25.02.2021 (а.с. 45).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2021 та довідки до нього, свідок ОСОБА_9 у присутності понятих, серед інших впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка в середині лютого 2021 року продала йому металеві вироби, які детально зазначені в протоколі допиту свідка (а.с. 46-47,48).

Згідно довідки вартості від 29.03.2021, вартість 1 м. металевого прута бувшого у використанні станом на 12.02.2021 становить 47 грн.

Як вбачається з протоколу проведення слідчого слідчого експерименту від 13.04.2021 та ДВД диску (відеозапис слідчої дії), слідчим за участю ОСОБА_7 , у пристуності іншого учасника ОСОБА_10 , з дозволу власника домоволодіння ОСОБА_8 , було проведено слідчий експеримент за адресою: АДРЕСА_1 . В ході слідчого експерименту ОСОБА_7 було запропоновано на місці вказати та показати всі обставини вчинення ним злочину на що останній погодився і повідомив, що 12 лютого 2021 року близько 22 год. 00 хв. він вийшов зі свого подвір`я та направився до подвір`я розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Підійшовши до сусідського подвір`я, ОСОБА_7 відчинив хвіртку, яка замикається зсередини та зайшов на подвір`я. Будучи на території домоволодіння, ОСОБА_11 пройшов по подвір`ю., дійшов до сапайного приміщення та вкзав на місце під дерев`яним парканом навпроти будинку, де на землі лежали 7 металевих прутів довжиною 6 м. кожен. Далі ОСОБА_7 повідомив, що взяв зазначені металеві прути та переніс їх до території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав їх в сніг на подвір`ї неподалік будинку, а наступного дня здав особам, які (збирають) приймають метал (а.с. 50, 51-57).

Додаткові докази, а також клопотання про визнання доказів недопустимими сторонами не подавались.
Оцінюючи в сукупності показання обвинуваченого, в яких він повністю визнає вину у вчиненні злочину, потерпілої, та досліджені письмові докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, поєднаного з проникненням у сховище, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , останній раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким умисним корисливим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілої ОСОБА_8 , яка не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_7 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався, клопотань про його обрання не надходило.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 08 лютого 2022.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_12