Справа № 190/1297/21
Провадження №1-в/190/188/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
представника ПВК-122 - ОСОБА_4
засудженого - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщення суду м.П`ятихатки в режимі відеоконференції справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Уселля-Сібірське Іркутської області, Росія, громадянина України, який до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, в останнє -
08.10.2015 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.187 КК України до 7 років 5 місяців позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,-
встановив:
До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав в повному обсязі.

Його захисник адвокат ОСОБА_6 також підтримав клопотання засудженого і просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та представник ПВК №122 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання ОСОБА_5 , оскільки засуджений на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просили відмовити.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані адміністрацією установи матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 08.10.2015 за ч.2 ст.187 КК України до 7 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16.12.2015 року зазначений вирок залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.02.2017 року, вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 08.10.2015 та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 16.12.2015 року, залишено без змін.
Засуджений ОСОБА_5 з 04.10.2016 року перебуває в місцях позбавлення волі. Під час тримання в установі виконання покарань м.Миколаєва характеризувався задовільно. Стягнень та заохочень не мав. З 30.10.2017 по 26.07.2020 засуджений ОСОБА_5 відбував покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)», де характеризувався незадовільно, мав 10 стягнень, які на даний час погашені. З 26.07.2020 року і по теперішній час відбуває покарання у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122), де характеризується незадовільно: не працевлаштований в зв`язку з небажанням працювати; до роботи з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, - ставиться незадовільно; не дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування та розпорядок дня установи; має 17 стягнень, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку; не заохочувався
Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, а тому подальше відбування ним призначеного покарання у вигляді позбавлення волі є доцільним, оскільки виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

В процесі розгляду справи судом не знайдено жодної підстави для застосування до засудженого такої пільги, як умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:
В задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.
Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1