Справа № 375/901/21
Провадження №1-кп/375/19/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року смт. Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8

захисника обвинувачених ОСОБА_9 ,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001408, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2021 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Рокитне Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не депутата, не одруженого, учня 11-го класу Рокитнянської ЗОШ №3 вечірньої форми навчання, рашіше не судимого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Телешівка Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 громадянина України, з неповною середньою освітою, не депутата, не одруженого, учня 9-го класу Рокитнянського КЗЗСО, рашіше не судимого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.
ОСОБА_7 та ОСОБА_5 обвинувачуються у тому, що 21.06.2021 близько 22 години вони разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували поряд з магазином «Ромашкіно» розташованим по вул. 8-го Березня в с. Ромашки Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_4 згадав, що на подвір`ї розташованому за адресою: АДРЕСА_3 зберігається автомобіль марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , вартістю 42390,00 грн. (сорок дві тисячі триста дев`яносто гривень 00 копійок) належний його дядькові ОСОБА_4 . В цей час в ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння зазначеним автомобілем для подальшого використання у власних цілях.

Про свої злочинні наміри він повідомив ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 і запропонував їм викрасти автомобіль разом. На пропозицію ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 дали свою згоду, вступивши таким чином у попередню змову.

З метою реалізації свого злочинного задуму, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 пішли до подвір`я розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , щоб перевірити чи є ключі від автомобіля. Після цього близько 22 години 50 хвилин ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 знову зустрілися на перехресті вулиць Виноградова з Жовтневою в с. Ромашки Білоцерківського району Київської області. ОСОБА_4 повідомив, що його дядько ще не спить і двері автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 не зачинені, але ключі від замка запалювання відсутні, тому прийдеться заводити автомобіль зламавши замок запалювання та замикаючи контакти на замку запалювання з допомогою додаткових електричних дротів. Після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 поїхали до місця проживання ОСОБА_11 де взяли шматок електричного дроту і близько 23 години 10 хвилин знову зустрілися на перехресті вулиці Набережна та Жовтнева в с. Ромашки Білоцерківського району Київської області.

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного задуму, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, таємно від оточуючих ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 близько 23 години 30 хвилин переконалися, що потерпілий ОСОБА_4 спить, оскільки в будинку не горіло світло, зайшли на територію подвір`я, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , через частину паркану де повинні були стояти ворота, але на той момент вони були відсутні. Відчинивши двері автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , приклавши силу провернув рульове колесо автомобіля та зламав запираючий рульовий пристрій в середині рульової колонки. Після цього за кермо сів ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 та ОСОБА_7 почали штовхати автомобіль, таким чином вони викотили автомобіль з подвір`я на вулицю Набережна с. Ромашки Білоцерківського району Київської області та покотили його в напрямку перехрестя вул. Набережна та Жовтнева в с. Ромашки Білоцерківського району Київської області.

Після цього, за допомогою раніше заготовленого металевого дроту, запустили двигун автомобіля та усі разом, а саме ОСОБА_4 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , поїхали кататися по території села Ромашки Білоцерківського району Київської області.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Відомості про укладені угоди, їх реквізити, зміст та визначена міра покарання.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосив подану до суду укладену між ним та ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості від 21 липня 2021 року, просив затвердити угоду та винести вирок відповідно до укладеної угоди, а саме призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалісню 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України, а саме:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно із угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення (злочину) та їх правовою кваліфікацією за частиною 2 статті 289 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , діючи добровільно, ініціював укладення даної угоди і, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та в обвинувальному акті.

При укладенні угоди сторони прийняли до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме щире каяття, беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), а також врахували особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, вчинив кримінальне правопорушення (злочин) неповнолітнім та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Крім того, в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосив подану до суду укладену між ним та ОСОБА_7 угоду про визнання винуватості від 21 липня 2021 року, просив затвердити угоду та винести вирок відповідно до укладеної угоди, а саме призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалісню 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України, а саме:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно із угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення (злочину) та їх правовою кваліфікацією за частиною 2 статті 289 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 , діючи добровільно, ініціював укладення даної угоди і, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому обвинувальному акті.

При укладенні угоди сторони прийняли до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме щире каяття, беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), а також врахували особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, вчинив кримінальне правопорушення (злочин) неповнолітнім та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження щодо угод.
Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості, укладену з ОСОБА_5 підтримав, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, належність даного кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також повідомив що заподіяна потерпілому шкода повністю відшкодована.

Потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 надано письмову згоду прокурору на укладення угоди з обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте все одно просив затвердити укладену угоду. Він також вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження. Крім того, повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 у судовому засіданні просила затвердити укладену її сином угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні також просив затвердити укладену ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

Представник органу опіки та піклування Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_10 не заперечувала проти затвердження судом укладеної з ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості.

Крім того під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості, укладену з ОСОБА_7 підтримав, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, належність даного кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також повідомив що заподіяна потерпілому шкода повністю відшкодована.

Потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 надано письмову згоду прокурору на укладення угоди з обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_7 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте все одно просив затвердити укладену угоду. Він також вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження. Крім того, повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_13 у судовому засіданні просила затвердити укладену її сином угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні також просив затвердити укладену ОСОБА_7 угоду про визнання винуватості, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

Представник органу опіки та піклування Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_10 не заперечувала проти затвердження судом укладеної з ОСОБА_7 угоди про визнання винуватості.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угод вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною 2 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_4 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди з обвинуваченими та підтвердив свою згоду в судовому засіданні.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 289 КК України є тяжким злочином.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною 2 статті 289 КК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, щиро розкаявся у вчиненому, завдана його діями шкода потерпілому відшкодована повністю та він погодився із прокурором на призначення йому остаточного покарання за цей злочин у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням, на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

З обвинувального акту та угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною 2 статті 289 КК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, щиро розкаявся у вчиненому, завдана його діями шкода потерпілому відшкодована повністю та він погодився із прокурором на призначення йому остаточного покарання за цей злочин у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням, на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

Отже у кримінальному провадженні № 0001408, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2021 року, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, можуть бути укладені угоди про визнання винуватості.

Суд вважає, що угоди про визнання винуватості містять усі необхідні відомості, які передбачені статтею 472 КПК України.

Суд переконався, що укладення угод є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченим роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України.

ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд зазначає, що угоди про визнання винуватості, відповідають вимогам КПК України, адже дії ОСОБА_5 та ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 289 КК України, як вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, погоджене в угодах покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 злочину, обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених, а саме щире каяття, беззастережне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також особі винних, які раніше не судимі та вчинили кримінальне правопорушення будучи неповнолітніми, у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебувають, характеризуються позитивно, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинувачених.

Судом встановлено, що угоди про визнання винуватості, відповідають інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для затвердження укладених угод про визнання винуватості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинувачених, дані про їх особи, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодами про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Частинами 1 та 2 статті 475 КПК України передбачено наступне: якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Щодо визначеної в угодах про визнання винуватості умови про застосування статті 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік суд зазначає, що відповідно до частин 2, 3 статті 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Таким чином, судом не враховуються визначений сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, оскільки такий строк та обов`язки визначаються виключно судом.

Такі ж роз`яснення надані у пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у №13 від 11.12.2015 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод" де зазначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з частиною 3 статті 75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Вирішуючи питання щодо звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням суд враховує, що обвинуваченим угодами про визнання винуватості визначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, кримінальне правопорушення за яким притягуються обвинувачені до відповідальності класифікується як тяжкий злочин, щиро розкаялися у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання, та звільнення ОСОБА_5 і ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до частини 2 статті 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до статті 76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням суд покладає обов`язки. На переконання суду на ОСОБА_5 та ОСОБА_7 необхідно покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Не застосування такого додаткового виду покарання, як конфіскація майна судом обґрунтовується наступним. Зокрема, суд бере до уваги, що обвинувачені усунули заподіяну шкоду, шляхом повернення викраденого майна та позицію потерпілого, який не заявив цивільний позов у кримінальному провадженні, що вказує про відсутність претензій до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Також потерпілий надав прокурору письмову згоду на укладення з обвинуваченими угод про визнання винуватості. При цьому суд вважає, що виправлення обвинувачених та запобігання скоєнню ними нових злочинів буде досягнуто при застосуванні до них покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням статтей 75, 76 КК України, оскільки обвинувачені провину свою визнали повністю, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, вчинили кримінальне правопорушення у зв`язку зі своєю юридичною необізнаністю в силу юного віку, бажають нести кримінальну відповідальність за вчинене. Крім цього, суд враховує, що матеріальна шкода, яка завдана неправомірними діями обвинувачених потерпілому, відшкодована шляхом повернення викраденого майна, потерпілий не має до обвинувачених претензій майнового характеру.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Підстав, передбачених частиною 2 статті 177 КПК України для застосування до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 запобіжних заходів, судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 470, 472, 473, 474, 475 КПК України, ст. 12, ст. 75, 76, ч.2 ст. 289 КК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 21 липня 2021 року між виконувачем обовязків начальника Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника неповнолітнього обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0001408, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2021 року, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Рокитне Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не депутата, не одруженого, учня 11-го класу Рокитнянської ЗОШ №3 вечірньої форми навчання, рашіше не судимого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 21 липня 2021 року між виконувачем обовязків начальника Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника неповнолітнього обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0001408, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2021 року, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Телешівка Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 громадянина України, з неповною середньою освітою, не депутата, не одруженого, учня 9-го класу Рокитнянського КЗЗСО, рашіше не судимого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 , не обирався.

Речові докази:

автомобіль марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , повернути потерпілому ОСОБА_4 ,

спортивний велосипед марки "KONA" чорного кольору повернути власнику - ОСОБА_4 ,

рюкзак зеленого кольору та сумку жовтого колору повернути власнику - ОСОБА_4 ,

акустичну колонку марки "Camry premium CR1170" повернути власнику - ОСОБА_5 .

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Роз`яснити ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, їх захиснику та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_14