Справа № 462/8333/21
провадження 1-кс/462/2089/21
У Х В А Л А

17 листопада 2021 року Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача Відділу поліції №1 Львівського районного управління №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,
в с т а н о в и в :
Старший дізнавач Відділу поліції №1 Львівського районного управління №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000435 від 13.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В обгрунтування клопотання покликається на те, що 12.11.2021 року в ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення від працівників прикордонної служби аеропорту Львів, про те, що під час проходження контролю громадянка ОСОБА_4 пред`явила підроблене свідоцтво про вакцинацію. ІТС ІПНП №25284 від 12.11.2021 року.

Під час проведення огляду місця події 12.11.2021 року в приміщенні Львівського аеропорту ім.Д.Галицького, що за адресою: м.Львів, вул.Любінська, 168, вилучено міжнародне свідоцтво про вакцинацію на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого остання щепилася вакциною Pfizer-BioNTech 01.06.2021 року та 21.06.2021 року. Вказане свідоцтво було визнано речовим доказом, про що винесено постанову, а тому, просить накласти арешт на вказане вище свідоцтво.

Слідчий суддя ухвалив проводити розгляд клопотання у відсутності дізнавача ОСОБА_3 , який будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, ігноруючи виклик слідчого судді в судове засідання не з`явився, додаткових матеріалів не надав, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду клопотання, у відповідності до вимог ч.1 ст.172 КПК України.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, належним чином будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду клопотання, однак її неявка також не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань наявного в матеріалах клопотання підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0000435 від 13.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Відповідно до вимог ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст.170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 171 КПК України регламентовано вимоги, яких повинен додержуватися слідчий/прокурор, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Подане дізнавачем клопотання не погоджене у встановленому законом порядку із прокурором, уповноваженого на здійснення функції процесуального керівництва в даному кримінальному провадженні, що викликає в слідчого судді сумнів про підставність вказаного клопотання, оскільки дізнавач, разом з прокурором проігнорили вимоги, регламентовані КПК України.

Крім цього, дізнавачем не зазначено підставу та мету застосування такого виду заходу забезпечення як арешт майна, відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України.

Дізнавачем також не наведено відповідного обгрунтування необхідності накладення арешту на майно, яке відповідало б меті та підставам застосування арешту майна.

В матеріалах клопотаннях відсутня постанова про визнання майна, на яке просить дізнавач накласти арешт - речовим доказом.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 року) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 року), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 року) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Також варто звернути увагу і на позицію Європейського суду з прав людини, що висловлена в рішенні по справі «Волохи проти України». В даному рішенні Суд наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватись судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Як убачається з п.18 ч.1 ст.13 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що клопотання дізнавача не відповідає вимогам ст.171 КПК України, з метою здійснення судового контролю, вважаю за необхідне повернути вказане клопотання дізнавачу, встановивши 72-х годинний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.170-173,309,395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого дізнавача Відділу поліції №1 Львівського районного управління №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000435 від 13.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України - повернути дізнавачу, встановивши строк не більше сімдесяти двох годин для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Слідчий суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1