ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/368/22 Справа № 202/751/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000075 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 115 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 квітня 2022 року, без визначення розміру застави.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами у їх сукупності.
Також, на думку слідчого судді, доведеними є ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому слідчим суддею зазначено, що ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та/або суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , передбачають покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк).
Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 має можливість впливати на свідків існує, оскільки досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.
При вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя врахував наслідки кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, суспільне ставлення до даного виду злочинів, дані про особу підозрюваного, який не одружений, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, не працює, тобто не має стійких соціальних зв`язків, раніше не судимий, у той же час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування апеляційних вимог, захисник зазначає про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вважає, що висновки слідчого судді про можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суперечить матеріалам кримінального провадження, оскільки підозрюваний своєчасно викликав швидку допомогу для надання медичної допомоги його брату і він фактично не знав, що останній помер. Також вважає, що доказів на даний час недостатньо для повідомлення ОСОБА_7 про підозру. Зазначає, що останній має місце проживання, позитивно характеризується, раніше не судимий, співпрацює зі слідством та надає детальні показання. На думку захисника, посилання слідчого судді на тяжкість злочину та суворість покарання, яке передбачено санкцією інкримінованої статті не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, є неправильним тлумаченням п. 2 ч. 1 ст. 178 КК України, оскліьик суд фактично заздалегідь визначає вид покарання обвинуваченому.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.
Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується, зокрема протоколом огляду місця події від 03.02.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду трупа від 03.02.2022 року, виявленого за вказаною адресою; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 від 03.02.2022 року № 225, виданого КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР; частково показаннями самого підозрюваного ОСОБА_10 , який пояснив, що наносив брату тілесні ушкодження, але по голові його не бив і це могла зробити інша особа, кола він, наприклад вийшов з дому; показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що підозрюваний ОСОБА_10 та померлий ОСОБА_10 є її троюрідними братами, які проживали разом, підозрюваний та померлий зловживали алкоголем і коли ОСОБА_12 випивав зайвого то ставав агресивним, бив свого батька. Не виключила можливість, що ОСОБА_12 міг заподіяти своєму брату тілесних ушкоджень, які потягли смерть останнього, оскільки в стані сп`яніння він себе не контролює; показаннями свідка ОСОБА_13 , який повідомив 03.02.2022 року перебував разом з підозрюваним ОСОБА_10 за місцем його проживання, після чого останній зайшов в іншу кімнату та почав телефонувати в швидку допомогу та комусь, кого називав батьком та повідомляв, що ОСОБА_14 стало погано. Через деякий час приїхала швидка і від медиків він дізнався, що особа померла.
Прокурор в судовому засіданні в суді першої інстанції наголошував, що під час огляду місця події вилучений одяг, як потерпілого, так і підозрюваного на яких містяться бризки крові, а також бризки крові виявлені на стіні поруч з трупом, що підтверджується фототаблицею до протоколу огляду місця події.
Також прокурор зазначав, що в період часу коли настала смерть потерпілого в будинку, окрім підозрюваного ОСОБА_10 нікого не було, про зворотнє не зазначав і підозрюваний в своїх поясненнях в суді першої інстанції.
В суді апеляційної інстанції підозрюваний пояснив, що потерпілий міг отримати тілесні ушкодження від інших осіб, коли виходив з будинку, проте не зміг пояснити звідки сліди крові у формі бризк на стіні біля потерпілого та, за твердженнями прокурора, на одежі підозрюваного.
Суд апеляційної інстанції, перевіряючи обґрунтованість підозри, зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини та критеріїв її визначення. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).
Крім того, апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Таким чином, доводи сторони захисту, які обмежуються в цій частині твердженням про необґрунтованість підозри без наведення конкретних доводів та аргументів, є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження. Та обставина, що на даному етапі досудового розслідування не здобуто прямих доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_10 у вчиненні даного кримінального правопорушення, а до клопотання долучені докази, які прямо не вказують на підозрюваного, не спростовує обґрунтованості такої підозри.
Чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин кримінального провадження або обґрунтованості підозри на підставі сукупності непрямих доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.
При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.
Санкція частини 1 статті 115 КК України, як попередньої кваліфікації дій ОСОБА_10 , передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.
Застосовуючи саме такий запобіжний захід слідчий суддя, вважав встановленими ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.
При цьому, слідчий суддя правильно врахував, що з огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину і ці обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.
Належну оцінку отримали і відомості про особу підозрюваного, який не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
В апеляційній скарзі захисник зазначав, що ОСОБА_10 співпрацює зі слідством та надає показання, проте в матеріалах, долучених до клопотання слідчого, є копія протоколу допиту підозрюваного, який відмовився давати показання, користуючись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України.
Також, за твердженнями прокурора в суді першої та апеляційної інстанції, які не спростовані стороною захисту, власником житла в якому підозрюваний зареєстрований та проживав, є його батько ОСОБА_15 , який категорично заперечував проти подальшого проживання підозрюваного в його житлі.
Враховуючи вищевикладеним є доведеним і ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на батька підозрюваного та ОСОБА_13 , який перебував разом з ОСОБА_10 на місці злочину.
Таким чином, для запобігання вищенаведених ризиків на даному етапі досудового розслідування застосування саме такого запобіжного заходу є необхідним та доцільним.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.
Слідчим суддею належним чином виконані положення ч. 4 ст. 183 КПК України і прийнято рішення не визначати розмір застави, як альтернативний вид запобіжного заходу.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_10 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4