Справа № 202/4490/21
Провадження № 1-кс/202/3748/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпро ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000549 від 23.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № №0000459 від 23.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпро ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000459 від 23.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Згідно матеріалів клопотання, 22 липня 2021 року приблизно о 18 годині 20 хвилин, по автодорозі М-04 «Знамянка-Луганськ-Ізварине», що проходить по території Новомосковського району Дніпропетровської області з боку м. Підгородне в напрямку м. Новомосковська, рухався автомобіль «ВАЗ 2103» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який в районі 226 км., допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , який рухався в попутному напрямку попереду.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої ЧМТ, забою головного мозку 3 ступеню, перелому кісток черепу, перелому 5,6,7 ребер, політравма, з якими госпіталізований до реанімації політравми ДОКЛ ім. Мечникова.

23 липня 2021 року в ході проведення огляду місця пригоди вилучений автомобіль «ВАЗ 2103» р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 видане 25квітня 1990 року ВРЕВ УДАІ МВС Дніпропетровської області, належить ОСОБА_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 та направлено для зберігання на майданчик тимчасового тримання ТЗ Новомосковського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 37-А.
Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2021 за № 0000459 з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України.
23.07.2021 автомобіль «ВАЗ 2103» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом та залучено його до матеріалів кримінального провадження № 0000459 від 23.07.2021 і залишено на відповідальне зберігання на території майданчику тимчасового тримання ТЗ Новомосковського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 37-А.
На автомобілі «ВАЗ 2103» р.н. НОМЕР_1 збереглись сліди вчинення кримінального правопорушення (має пошкодження передньої частини), тому він відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та є речовим доказом, оскільки вказане майно може бути приховано, зіпсовано, знищено, перетворено необхідно зберегти цей речовий доказ саме шляхом накладення на нього арешту Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України просив розглядати клопотання без повідомлення власників вказаного у клопотанні майна.
Прокурор в судове засідання не з`явився, натомість надав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд клопотання без його участі.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику власників майна.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Виходячи з інформації, викладеної у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, питання арешту якого порушується у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, у зв`язку з чим вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпро ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000549 від 23.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2103» р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , як використаний засіб вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди з обов`язковим позбавленням прав на відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1