УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше судимого, -
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .
Клопотання мотивовано тим, що СВ ВП № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001029 від 17 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2021 за ч. 1 ст. 187 КК України, 17.12.2021 о 21:35 год. перебуваючи за адресою: м. Вінниця, вул. Немирівське Шосе 26 А, підбурюваний жагою власної наживи та незаконного збагачення помітив велосипед марки «Crosser Grim» в корпусі сірого кольору, який належить ОСОБА_7 та був залишений без нагляду біля входу до магазину «АТБ-маркет», де у нього виник злочинний умисел спрямований на заволодіння цінного майна належного ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_6 , користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, сів на велосипед марки «Crosser Grim» вартість якого 8500 гривень, після чого місце вчинення злочину покинув, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку вищевказану суму. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно.
18.12.2021 ОСОБА_6 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування і суду та вчиняти інше кримінальне правопорушення, ухилятись від проведення слідчих дій.
Так, ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину корисливого характеру. На даний час ОСОБА_6 офіційно не працює, в нього відсутнє постійне джерело доходу, що дає підстави слідству вважати, що вчинення злочинів корисливого характеру являється засобом для існування останнього і тому, перебуваючи на іншому більш м`якому запобіжному заході, останній продовжить вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Крім того, ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, доходу та заробітку, як і інші міцні соціальні зв`язки, які б могли бути перешкодою до вчинення нових кримінальних правопорушень, а також могли б забезпечити належну процесуальну поведінку на період досудового розслідування. Також, той факт, що останній, маючи не зняту та не погашену судимість знову вчинив новий умисний корисливий злочини, дає підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконанню підозрюваним ОСОБА_6 , покладених обов`язків.
Застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту стосовно підозрюваного не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків. Таким чином, наявні реальні ризики переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, вчинення ним незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та перешкоджання таким чином кримінальному провадженню.
При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні, тощо, слідчий просив задовольнити клопотання.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Адвокат в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.
Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, захисника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_6 та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, в нього відсутні соціально-стримуючі фактори, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу суд враховує, що в обґрунтування клопотання слідчий вказує наявність ризиків, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, слідчим та прокурором не було надано доказів, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу є необґрунтованим у частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання не наповнене доказовою базою.

Прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ОСОБА_6 має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, перебуває на обліку та неодноразово лікувався в Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. О.І. Ющенка, тому суд переконується в доцільності відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , в період часу з 21.00 год. по 07.00 год. без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала про застосування домашнього арешту діє шістдесят днів, починаючи з 18.12.2021 року.

Копію ухвали направити начальнику Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя