Справа №705/356/20
1-кп/705/354/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2022 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001250 від 30.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 28.01.2022, через канцелярію суду прокурор 10.01.2022 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Судове засідання у кримінальному провадженні було призначене на 18 січня 2022 року, під час якого колегією суддів повинно було бути вирішено питання щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Проте, станом на 18 січня 2022 року член колегії суддів суддя ОСОБА_9 перебуває на лікарняному, тому провести розгляд справи колегією суддів та вирішити питання щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого, який закінчується 28 січня 2022 року, неможливо.
Пункт 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України визначає, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 (з наступними змінами) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 березня 2022 року на території України установлено карантин.
Враховуючи те, що член колегії суддів суддя ОСОБА_9 перебуває на лікарняному, клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 розглянуто одноособово головуючим суддею зі складу колегії суддів суддею ОСОБА_1 .
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, та що на даний час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування від суду, вплив на свідків, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.
Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та просив змінити міру запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на відсутність доказів на підтвердження існування ризиків, зазначених прокурором, а також зважаючи на стан здоров`я обвинуваченого, який потребує серйозного лікування.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, подав письмове клопотання, яке підтримав у судовому засіданні та в якому просив змінити міру запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби. Зазначив, що клопотання прокурора необґрунтоване та не містить доказів щодо існування ризиків. При вирішенні питання щодо запобіжного заходу стосовно нього просив урахувати стан його здоров`я, а також його бажання працювати, щоб утримувати свою сім`ю, та бути поруч з дітьми та дружиною.
Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_5 підтримали позицію обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника щодо зміни запобіжного заходу.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.11.2021 продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 січня 2022 року.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Кримінальне провадження, в якому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення, перебуває на стадії судового розгляду.

У строк до 28 січня 2022 року, тобто до закінчення дії відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судовий розгляд не буде завершено.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини тримання під вартою направлено на полегшення здійснення правосуддя та забезпечення громадського порядку та обирається як запобіжний захід за наявності підстав вважати, що інші (більш м`які) запобіжні заходи, не можуть забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків та його належної поведінки.

Суд вважає, що на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які суд вже враховував при вирішенні питання про доцільність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі 30.11.2021.

Зокрема, на думку суду, не зменшився та продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його винуватості у вчиненні злочину.

Також не зменшився та продовжує існувати, на думку суду, ризик впливу обвинуваченого на свідків з метою зміни їх показів на користь обвинуваченого, оскільки після зміни складу суду свідки мать бути повторно допитані, а також ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, враховуючи те, що він раніше неодноразово судимий, у тому числі за умисні злочини проти життя та здоров`я людини.

Враховуючи вказані вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе належним чином запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що призведе до неможливості розгляду справи в розумні строки та з`ясування всіх обставин у справі.

Крім того, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. У даному випадку, на думку суду, продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 є виправданим за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 належить задовольнити.

При цьому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання щодо зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт, у тому числі враховуючи, що медичні довідки, подані на підтвердження мотивів клопотання, не містять актуальної інформації щодо стану здоров`я обвинуваченого, а також не доводять, що захворювання обвинуваченого унеможливлює його перебування під вартою.

Керуючись ст. ст. 183, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 18 березня 2022 року включно.

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_4 відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захисникам до відома та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1