печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000116 від 23.07.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
19.08.2021 до провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.
Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000116 від 23.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи за попередньою змовою з службовими особами Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» м. Києва вчиняють шахрайство у великому розмірі з метою привласнення земельної ділянки з кадастровим номером :88:049:0007 розташованої за адресою: м. Київ, вул. Марка Безручка, буд.21/2. Крім того, встановлено, що невстановлені особи за попередньою змовою з службовими особами Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» м. Києва вчиняють шахрайство у великому розмірі з метою привласнення земельної ділянки з кадастровим номером :88:049:0007 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Зі змісту клопотання вбачається, що в ході розслідування кримінального провадження встановлено, що Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на будинок загальною площею 33,9 кв.м., житлова площа 16,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Даний будинок зареєстровано на підставі підробленого висновку щодо технічної можливості експлуатації об`єкта нерухомого майна, серія та номер: 784 від 24.09.2018 року відповідно до якого призначення нерухомого майна з «гараж» змінено на «житловий будинок». Відповідно до вищевказаного висновку розроблено технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером: :88:049:0007 з видом користування «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». Відповідно до технічного паспорту №2218к від 18.03.2019 на замовлення ОСОБА_4 ФОП « ОСОБА_5 » виготовлено підроблений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
В той же час, як вказану у клопотанні, відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :88:049:0007 право власності відсутнє.
З огляду на викладене, прокурор вважає, що оскільки вказану земельну ділянку визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, її відповідність критеріям, визначеним статтями 98, 170 КПК України, а незастосування арешту може призвести до відчуження, пошкодження або зміни майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, проведення судової будівельно-оціночної експертизи та перевірок дотримання містобудівного законодавства, попередження завдання збитків територіальній громаді міста Києва, наявні підстави для накладення арешту на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , з кадастровим номером: :88:049:0007.
В судове засідання прокурор не з`явився. До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 , в якій останній просить розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що неприбуття учасників судового розгляду у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Печерського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000116 від 23.07.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.
10.08.2021 старшим слідчим СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 прийнято постанову про визнання земельної ділянки по АДРЕСА_1 , з кадастровим номером: :88:049:0007, яка відноситься до земель територіальної громади міста Києва речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :88:049:0007 право власності відсутнє.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Такий арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, визначальною юридичною ознакою речового доказу є можливість використання його як матеріального носія інформації щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, оскільки має відношення до кримінального провадження, і таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому, внаслідок доведеності існування ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту із забороною будь-яким особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаною земельною ділянкою з метою збереження речових доказів задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.
Втручання держави в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги, є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, з огляду на що слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Керуючись статтями 98, 100, 107, 131, 132, 171173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні №0000116 від 23.07.2021, а саме на:
земельну ділянку по АДРЕСА_1 , з кадастровим номером: :88:049:0007, яка відноситься до земель територіальній громади міста Києва.
Заборонити будь-яким особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаною земельною ділянкою.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1