Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5790/21
Провадження № 1-кс/711/1701/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2021 року м. Черкаси
Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю:
адвоката ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , на неправомірні дії СУ ГУНП в Черкаській області та зобов`язати вчинити дії,
в с т а н о в и в:
Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії СУ ГУНП в Черкаській області та зобов`язати вчинити дії.

В обґрунтування скарги вказує, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000148 від 21.04.2021 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України.

В даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду від 29.06.2021 року надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 з метою відшукання і вилучення викраденого майна, а саме гербіцидів, знаряддя та засобів вчинення злочину, балаклав, записників, спеціальних технічних пристроїв для проведення спостереження, «глушилок» та інших електронних пристроїв, засобів зв`язку, взуття, зброї.

На підставі даної ухвали 22.07.2021 року був проведений обшук у квартирі АДРЕСА_1 під час якого було вилучено: ланцюжок на руку; ланцюжок на шию з хрестиком; 506 доларів США.

Вважає, що вказані прикраси та грошові кошти є тимчасово вилученим майном, яке без накладання арешту незаконно утримується органом досудового розслідування.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Положеннями абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно матеріалів кримінального провадження слідчий чи прокурор з відповідним клопотанням про накладення арешту на грошові кошти та золоті прикраси до суду не звертались, та відповідно рішення слідчим суддею не постановлялось.

Таким чином, законних підстав утримувати належні ОСОБА_5 прикраси та грошові кошти у слідчого не має.

А тому, просить: зобов`язати уповноваженого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області у кримінальному провадженні №0000148 негайно повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене під час обшуку 22.07.2021 року майно: ланцюжок на руку; ланцюжок на шию з хрестиком; 506 доларів США.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити з мотивів наведених в скарзі.
В судовому засіданні слідча ОСОБА_4 не заперечувала проти повернення золотих прикрас. Натомість заперечувала проти повернення грошових коштів та просила врахувати, що вони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000148. Однак відповідної постанови суду не надала, пояснивши, що така постанова на даний час у кримінальному провадженні, яке 13.09.2021 року передане їй для проведення досудового розслідування, відсутня.
Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , пояснення слідчої ОСОБА_4 , дослідивши письмові матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

В судовому засіданні встановлено, що Уманським РУП ГУНП в Черкаській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000148 від 21.04.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. На даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводиться СУ ГУНП в Черкаській області за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.06.2021 року у справі №705/1897/21 від 29.06.2021 року був наданий дозвіл на проведення ошуку у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , в якому зареєстрований ОСОБА_7 , з метою відшукання і вилучення: викраденого майна, а саме гербіцидів, знарядь та засобів вчинення злочину, балаклав, записників, спеціальних технічних пристроїв для проведення спостереження, «глушилок» та інших електронних пристроїв, засобів зв`язку, банківських карток, грошових коштів, отриманих від продажу викраденого майна, взуття, в якому було вчинено злочин, зброї.

На підставі даної ухвали 22.07.2021 року був проведений обшук в квартирі АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено: ланцюжок на руку; ланцюжок на шию з хрестиком; 506 доларів США, купюрами номіналом п`ять по 100 та шість по 1-ому дол. США.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. З даної норми випливає, що застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом без накладення на нього арешту відсутня.

Питання щодо правового статусу майна, яке вилучене в ході обшуку, врегульоване діючими нормами процесуального законодавства, а саме ч. 7 ст. 236 КПК України.

Так, згідно частини 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, вилучені 22.07.2021 року під час ошуку у квартирі АДРЕСА_1 ланцюжок на руку та ланцюжок на шию з хрестиком, які належать ОСОБА_5 є тимчасово вилученим майном, арешт на яке, як це передбачено чинним КПК України, не накладався.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Частиною 5 ст. 171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, з огляду на зазначені положення кримінального процесуального закону, тимчасово вилучене під час обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , майно, а саме ланцюжок на руку та ланцюжок на шию з хрестиком, незаконно утримується, оскільки слідчий (прокурор), не накладаючи арешт на таке майно у кримінальному провадженні №0000148, фактично вийшов за межі можливих варіантів щодо процесуальної долі такого майна, визначених в ч. 1 ст. 167 КПК України (арешт або негайне повернення), а тому воно підлягає поверненню.

Щодо грошових коштів в загальній сумі 506 дол. США, вилучених під час санкціонованого обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , то слідчий суддя зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.06.2021 року у справі №705/1897/21, окрім іншого, надавався дозвіл на відшукання грошових коштів, отриманих від продажу викраденого майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З указаних норм законодавства вбачається, що правомірність володіння органом досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів, має підтверджуватися в порядку, визначеними статтями КПК України.

В силу ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Слідчим при розгляді даної скарги слідчому судді не надано жодного доказу, який вказував би на те, що вилучені під час обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , грошові кошти в загальній сумі 506 дол. США є такими, що отримані від продажу викраденого майна. Тому такі кошти також є тимчасово вилученим майном, арешт на яке в установленому законом порядку не накладався. А тому, відповідно, підстав для утримання таких коштів немає.

Крім того, слідчим, в розпорядженні якого під час розгляду даної скарги, перебувало кримінальне провадження №0000148, не було надано для дослідження і постанови про визнання таких вищевказаних грошових коштів речовими доказами в даному кримінальному провадженні. Натомість слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні надала пояснення, що така постанова на час розгляду клопотання в матеріалах справи відсутня.

Разом з тим, за відсутності доказів, які б вказували на те, що вищевказані грошові кошти є такими, що отримані від продажу викраденого майна, такі грошові кошти і не відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Тому навіть наявність постанови про визнання вищевказаних грошових коштів речовими доказами у даному кримінальному провадженні, не може вплинути на розгляд скарги та прийняте по ній рішення.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За таких підстав, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_5 , на неправомірні дії СУ ГУНП в Черкаській області.

Керуючись ст.ст. 91, 92, 98, 214, 303, 304, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 на неправомірні дії СУ ГУНП в Черкаській області та зобов`язати вчинити дії - задовольнити.
Зобов`язати слідчого в провадження якого знаходиться кримінальне провадження №0000148 від 21.04.2021 року, повернути ОСОБА_5 вилучене під час обшуку 22.07.2021 року майно, а саме:
- ланцюжок на руку;
- ланцюжок на шию з хрестиком;
- 506 доларів США.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошений 24.09.2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1