Ухвала
Іменем України
24 січня 2022 року

м. Київ
справа № 647/424/21
провадження № 51-319 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року,
встановив:
Вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 10 серпня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Не погодившись із вказаним вироком захисник оскаржив його у апеляційному порядку.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Бериславського районного суду Херсонської області від 10 серпня 2021 року та повернуто йому апеляційну скаргу.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 не погоджується із ухвалою апеляційного суду, просить її скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що судом апеляційної інстанції було прийнято передчасне та необгрунтоване рішення про повернення його апеляційної скарги. Захисник вказує, що розписка про отримання копії вироку в день його проголошення 10 серпня 2021 року була підписана ним заздалегідь, а проголошення вироку було проведено після закінчення робочого часу, якого він не чекав, у зв?язку із проживанням в іншому районі, оскільки в нього був відсутній транспортний засіб. При цьому у Єдиному державному реєстрі судових рішень вирок був оприлюднений 12 серпня 2021 року. Також посилається на правову позицію, викладену у постанові об?єднаної палати Касаційного кримінального Суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року(справа №461/1434/18).
Заслухавши доповідь судді, перевіривши копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до статті 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
При цьому статтею 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Доводи захисника про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції при вирішенні питання про прийняття його апеляційної скарги до розгляду є безпідставними, враховуючи наступне.
Апеляційна скарга на вирок, ухвалений судом першої інстанції, згідно з вимогами ч. 1 ст. 395 КПК України подається протягом тридцяти днів із дня його оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, в цей же строк із моменту вручення їй копії судового рішення.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, зокрема апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження та суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Зазначених вимог закону апеляційний суд дотримався.
Відмовляючи захиснику у поновленні строку апеляційного оскарження вироку суду першої інстанції та повертаючи його апеляційну скаргу, суд належним чином проаналізував зазначені у скарзі доводи про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Висновки суду апеляційної інстанції, на думку колегії суддів, ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону з огляду на наступне.
Як убачається із копії ухвали Херсонського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року, 10 серпня 2021 року в судовому засіданні був проголошений вирок, копії якого в той же день вручені обвинуваченому, прокурору та захиснику ОСОБА_4 . Тобто всупереч твердженням у клопотанні, захисник ОСОБА_4 отримав копію вироку в день його проголошення та мав достатнього часу для реалізації права на його апеляційне оскарження. Доказів про існування об`єктивно поважних причин пропуску строку на оскарження вироку, захисник у клопотанні не навів.
Строк на подання апеляційної скарги на зазначений вирок сплив 09 вересня 2021 року.
Водночас, захисник звернувся до суду першої інстанції із апеляційною скаргою на вказаний вирок 10 вересня 2021 року.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 17 вересня 2021 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 повернуто апелянту у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження.
28 вересня 2021 року на адресу Херсонського апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вироку разом з апеляційною скаргою, яке було мотивовано тим, що при проголошенні вироку він присутній не був, копію вироку не отримував, в Єдиному державному реєстрі судових рішень вирок оприлюднено лише 12 серпня 2021 року, тому вважав, що пропустив строк на апеляційне оскарження з поважної причини.
Апеляційний суд, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання захисника, дійшов висновку, що останній отримав копію вироку в день його проголошення та мав достатнього часу для реалізації права на його апеляційне оскарження. Доказів про існування об`єктивно поважних причин пропуску строку на оскарження вироку, захисник у клопотанні не навів.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Окрім того, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Водночас, клопотання про поновлення строку захисника не містило доказів про існування об`єктивно поважних причин пропуску строку на оскарження судового рішення.
За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги захисника щодо поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження вироку у зв`язку із відсутністю його при проголошенні вказаного судового рішення та не отримання його копії, а оприлюдненням його у Єдиному державному реєстрі судових рішень 12 серпня 2021 року, є необґрунтованими, оскільки, як вбачається із копії ухвали апеляційного суду, захисник ОСОБА_4 отримав копію вироку в день його проголошення в судовому засіданні 10 серпня 2021 року.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 10 серпня 2021 року, згідно Єдиного державного реєстру судових рішень, був оприлюднений 12 серпня 2021 року, про що захисник також зазначає у поданій касаційній скарзі, що свідчить про те, що жодних перепон для оскарження вироку районного суду у строк, визначений положеннями ст. 395 КПК України, у захисника не було.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності повернення апеляційної скарги захисника у зв`язку з відсутністю підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Що стосується правового висновку, викладеного у постанові об?єднаної палати Касаційного кримінального Суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року (справа №461/1434/18), то слід зазначити, що він не може застосовуватися у цьому провадженні, оскільки стосувався інших правовідносин.
Тому рішення суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги захисника відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування ухвали апеляційного суду, не встановлено.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3