печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004837 від 29.09.2017 року,-

В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання представника власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004837 від 29.09.2017 року.

Просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2018 року, справа № 757/60856/18-к, на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що наразі відпала потреба арешту квартири за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки на даний час потреби досудового розслідування не вимагають продовження арешту на квартиру, а подальший арешт буде незаконно порушувати права та інтереси власників квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не мають жодного процесуального статусу у зазначеному кримінальному провадженні.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні надала пояснення, клопотання підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність представника органу досудового розслідування на підставі ст. 26 КПК України

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника власників майна, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Печерською окружною прокуратурою міста Києва розслідується кримінальне провадження № 0004837 від 29.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.12.2018 року, справа №60856/18-к, накладено арешт на нерухоме майно, зокрема житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна «82), право власності зареєстровано за ОСОБА_6 .

Арешт на вказане майно накладено з метою забезпечення речових доказів.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року та ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 травня 2020 року по цивільній справі № 757/26182/14-ц, позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Київської міської ради про витребування майна (квартири) із чужого незаконного володіння та про визнання права власності на спадкове майно - задоволено. Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності по частці квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_6 , задоволено частково. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року в частині вирішення зустрічного позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання добросовісним набувачем квартири - скасовано. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На підставі вищезазначених судових рішень, 19 травня 2021 року, державний реєстратор ОСОБА_8 вніс запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме: на частку спільної часткової приватної власності ОСОБА_4 (№/запису НОМЕР_1 ) та на частку спільної часткової приватної власності ОСОБА_5 (№/запису 42127394).

Разом з тим, на час розгляду судом клопотання прокурора Київської міської прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_9 про накладення арешту на нерухоме майно та постановлення ухвали судді Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року, справа №757/60856/18-к, власником квартири АДРЕСА_1 була ОСОБА_6 , яка і користувалася зазначеним майном.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи наслідки арешту на нерухоме майно, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та скасування аршету майна, оскільки встановлено що на наразі відпала потреба (необхідність) арешту квартири за адресою: АДРЕСА_2 , так як рішенням суду було визнано право власності на зазначену квартиру по частці за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; квартира була витребувана із чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; відомості щодо власників квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 309 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання представника власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004837 від 29.09.2017 року, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2018 року, справа № 757/60856/18-к, на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1