Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1678/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 15.09.2020 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого водієм у ТОВ «Крона Вуд», не інваліда, не депутата, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ :
У провадженні Олевського районного суду Житомирської області перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000044 від 15.09.2020 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у зв`язку з відмовою від обвинувачення відносно останнього за ч. 1 ст. 125 КК України, про що надала також письмову заяву. Зазначила, що рішення прийняла самостійно, без будь-якого примусу, добровільно і вона відмовляється від обвинувачення відносно ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти закриття відносно нього кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення вказаного клопотання, висловила думку про наявність підстав для закриття кримінального провадження, оскільки потерпіла відмовилася від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.
Розглянувши вказану заяву потерпілої, а також заслухавши думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Відповідно до абзацу другого ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).
Статтею 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Таким чином, виходячи зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, зазначене кримінальне провадження відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 13.08.2018 (провадження № 51-7947 ск 18), юридична сутність кримінального провадження у формі приватного обвинувачення полягає в тому, що воно ініціюється лише потерпілим від цього злочину, його законним представником чи представником. Роль держави полягає в тому, щоб провести досудове розслідування та здійснити правосуддя. В таких кримінальних справах кримінально-правове та кримінальне процесуальне значення мають насамперед волевиявлення потерпілого, його оцінка діяння та особи того, хто його вчинив. Важливим є не те, чи примирився обвинувачений із потерпілим, а чи вибачив потерпілий його та чи примирився з ним. Тобто у вирішенні питання про закриття провадження в справах приватного обвинувачення визначна роль належить саме потерпілому.
Згідно із Постановою Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року (Справа №404/6160/16-к, Провадження №13-22кс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: «Зважаючи на визначення приватного обвинувачення як інституту кримінального процесуального права, спрямованого на захист суто особистих інтересів потерпілого, такий вид обвинувачення не може бути ототожнений із публічним, в тому числі, державним обвинуваченням. Специфіка здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення регламентується главою 36 КПК України. Так, особливостями кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є: 1) підставою для початку досудового розслідування кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є подання потерпілим (фізичною чи юридичною особою) до слідчого, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяви про вчинення кримінальних правопорушень, вичерпний перелік яких закріплено в ст.477 КПК України (ч.4 ст.26, ч.1 ст.478 КПК України); 2) відмова потерпілого, а у випадках, передбачених КПК України, його представника, від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження (ч.4 ст.26, п.7 ч.1 ст.284 КПК України)».
При цьому, закон не вимагає згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження на зазначеній підставі, оскільки відмова потерпілого від обвинувачення веде до обов`язкового закриття кримінального провадження, що не суперечить вимогам статей 26, 284, 477 КПК України (правова позиція Верховного Суду від 01.10.2018 (справа № 520/18002/13-к, провадження № 51-7209 ск 19).
Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Таким чином, враховуючи те, що потерпіла ОСОБА_5 добровільно відмовилася від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, що не порушує права третіх осіб, дане кримінальне правопорушення не пов`язане з домашнім насильством, та оскільки будь-які перешкоди до задоволення заяви потерпілої відсутні, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження слід закрити у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Речові докази по вказаному кримінальному провадженню відсутні.
Шкода внаслідок вчинення кримінального правопорушення не завдана.
Витрати на проведення судових експертиз у справі відсутні.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 369-372, п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 15.09.2020 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_5 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області.

Суддя: ОСОБА_1