ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3481/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" вересня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року у справі № 753/19106/20,

ВСТАНОВИВ:
У серпні 2021 року прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернуася до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 площею 50,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, накладеного ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року у справі № 753/19106/20.

Клопотання мотивоване тим, що у застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба, оскільки згідно із рішенням суду, яке набрало законної сили, об`єкт нерухомості повернутий законному власнику територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради.

Згідно із протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді від 28 серпня 2021 року клопотання передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

У судових засіданнях 7 та 10 вересня 2021 року прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

У судовому засіданні 10 вересня 2021 року представник власника майна підтримав подане прокурором клопотання.

Прокурор та представник власника майна у судове засідання 13 вересня 2021 року не з`явилися, про день час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Судом встановлено, що Дарницьким управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000163 від 1 жовтня 2020 року за ч. 3 ст. 190 КК України за фактом заволодіння шахрайським шляхом майном територіальної громади міста Києва, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , площею 50,7 кв.м.

Процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні здійснює Дарницька окружна прокуратура міста Києва.

Як вказує прокурор у поданому клопотанні, під час досудового розслідування встановлено, що згідно з рішенням Київської міської ради № 284/5096 від 2 грудня 2010 року «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва», розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 грудня 2010 року № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» та розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 30 січня 2015 року № 33 «Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва», до комунальної власності територіальної громади міста Києва, сфери управління Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації та у господарське відання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» передано житловий будинок № 168А на Харківському шосе у м. Києві.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12 серпня 2020 року внесені відомості про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) за ОСОБА_4 .

Право власності на спірну квартиру за ОСОБА_4 зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 17 вересня 2014 року, виданого органом приватизації Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, підписане першим заступником голови керівником органу приватизації ОСОБА_5 відповідно до розпорядження № 62-51 від 17 вересня 2014 року.

Проте, згідно з інформацією Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 101-7344/02 від 22 вересня 2020 року та № 101-8877/01 від 16 листопада 2020 року встановлено, що органом приватизації Дарницької (Харківської) районної в місті Києві державної адміністрації приватизація спірної квартири не здійснювалася. Свідоцтво про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 не оформлялося і райдержадміністрацією розпорядження № 62-51 від 17 вересня 2014 року, посилання на яке міститься у вказаному свідоцтві, не видавалося. Також, ОСОБА_6 , яка відповідно до вказаного свідоцтва зазначена як його підписант за посадою перший заступник голови - керівник органу приватизації, ніколи таку посаду не обіймала.

Таким чином, Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією питання щодо передачі у власність ОСОБА_4 спірної квартири не вирішувалося та свідоцтво про право власності на це майно не видавалося, а тому дійсним власником є територіальна громада міста Києва.

Враховуючи наведені обставини, прокурор Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на вказану квартиру.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2020 року у справі № 753/19106/20 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000163 від 1 жовтня 2020 року за ч. 3 ст. 190 КК України та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , площею 50, 7 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) із забороною відчужувати дану квартиру будь-яким особам, товариствам, установам, організаціям, підприємствам та фізичним особам.

Відомості про арешт майна відповідно до вказаної ухвали внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року у справі № 753/1836/21, яке набрало законної сили 21 червня 2021 року, задоволено позов Дарницької окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_4 , треті особи: Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва, про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Витребувано у ОСОБА_4 на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради квартиру АДРЕСА_1 , площею 50,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Як свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року у справі № 753/1836/21 виконано та 2 липня 2021 року державним реєстратором Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_7 до Реєстру внесені відомості про право комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради на квартиру АДРЕСА_1 , площею 50, 7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Враховуючи на ведені обставини, прокурор вказує, що станом на цей час потреба в застосуванні такого заходу як арешт майна відпала, оскільки вказаний об`єкт нерухомості згідно з рішенням суду, яке набрало законної сили, повернуто законному власнику територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Як вбачається з ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2020 року, підставою накладення арешту на квартиру було те, що вона визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а тому з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів й застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень кримінального процесуального закону завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, виходячи із вимог ч. 2 ст. 132 та ч. 2 ст. 173 КПК наслідки арешту для осіб, чиї права обмежуються, повинні бути розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Слідчий суддя враховує, що хоча серед суб`єктів, які визначені ст. 174 КПК України і можуть звертатися із клопотанням про скасування арешту майна, відсутній прокурор, разом з тим прокурор згідно із положеннями статей 170-173 КПК України має право звертатися з клопотанням про арешт майна і арешт майна у цьому кримінальному провадженні накладений за саме за клопотанням прокурора, а також за позовом прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради судом ухвалено рішення про витребування майна на користь законного власника майна територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Враховуючи загальні засади кримінального провадження, зокрема, законність (ст. 9), недоторканість права власності (ст. 16), змагальність (ст. 22), диспозитивність (ст.26), а також те, що прокурор, звертаючись із цим клопотанням, тим самим не вбачає на цей час ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, з метою запобігання яким накладався арешт на спірне майно, беручи до уваги, що спірне майно повернуто власнику, представник якого у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про скасування арешту майна, подання якого відповідає інтересам власника майна, та зважаючи, що на даний час відпали потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження та підстави для обмеження правомочностей власника майна, накладений арешт на квартиру підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року у справі № 753/19106/20 (провадження № 1-кс/753/3878/20) на квартиру АДРЕСА_1 площею 50,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1