Провадження №1-кп/523/956/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2022 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

у присутності потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000049 від 29.07.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, інваліда 1 групи по загальному захворюванню, працюючої неофіційно, раніше судимої:

- 11.11.2008 року Апеляційним судом Одеської області за ст.115 ч.2 п.4 КК України до 15 років позбавлення волі. Звільнилася 28.09.2018р. за відбуттям покарання.

Зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, -

Встановив:
12.10.2021 року приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , де мешкає та веде спільний побут разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час спровокованого словесного конфлікту, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинила відносно ОСОБА_5 психологічне насильство у вигляді словесних образ та приниження її гідності. При цьому ОСОБА_6 неодноразово вчиняла відносно своєї матері домашнє насильство, внаслідок чого тричі притягувався до адміністративної відповідальності, а саме 27.10.2020р., 23.04.2021р., 7.10.2021р. за вчинення 8.08.2020р., 2.03.2021р., 9.07.2021р. відповідно адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУАП у вигляді накладення штрафу в дохід держави.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю та пояснила, що дійсно у зазначений в обвинувальному акті день 21.10.2021 року у вечірній час доби, знаходячись за місце свого мешкання, в ході чергової лайки зі своєї матір`ю ОСОБА_5 із-за непорозуміння на побутовій основі словесно ображала останню нецензурною бранкою.

У судовому засіданні обвинувачена не заперечувала того факту, що дійсно декілька разів притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, вину визнає повністю, висловлюючи щире каяття, запевняючи, що більше не буде вчиняти протиправних дій.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила обставини кримінального правопорушення, вказавши, що конфлікти з дочкою мали місце, у зв`язку з чим неодноразово викликалися співпрацівники поліції, однак на теперішній час вони помирилися, вона вибачила дочку, яка є хворою людиною, зараз дочка веде себе нормально, усвідомила свою поведінку. У судовому засіданні потерпіла не наполягала на суворій мірі покарання відносно обвинуваченої, просила призначити умовне покарання.

Враховуючи повне визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини, у скоєні інкримінованого їй злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченої, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_6 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності її позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 своїми діями скоїла умисний злочин, передбачений ст.126-1 КК України та її дії правильно кваліфіковані за ознаками, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних та близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи та її вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, а також мотивацію вчиненого нею злочину, дані про особу обвинуваченої, те, що вона раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, а також до адміністративної відповідальності за ст.1732 ч.2 КУпАП, офіційно не працевлаштована, разом з цим наявне постійне місце проживання, є інвалідом першої групи за загальним захворюванням, що підтверджується копіями документів, долучених до матеріалів судового провадження стороною обвинувачення та стороною захисту; також враховує думку потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання для обвинуваченої.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися, залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за №0000049 від 29.07.2021 року до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає їх місце зберігання в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд, з урахуванням санкції 126-1 КК України, оцінюючи обставини, характер та ступінь тяжкості, мотив вчиненого злочину, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченої, яка у судовому засіданні вину визнала повністю, те, що вона має постійне місце мешкання, родину, враховуючи її стан здоров`я, поведінку обвинуваченої під час судового провадження, з якої вбачається, що вона усвідомила протиправність своїх дій, приймаючи до уваги думку потерпілої, прокурора щодо призначення обвинуваченій міри покарання, вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства із призначенням покарання у виді позбавлення волі із застосуванням до ОСОБА_6 ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що в рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, призначив їй покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_6 обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем проживання засудженої.

Матеріали кримінального провадження №0000049 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2021 року зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1