Провадження №1-кп/523/828/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

10.02.2022 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000840 від 23.06.2021, за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

08 грудня 2020 року, 05 лютого 2021 року, (двічі), 12 квітня 2021 року (тричі) ОСОБА_4 було притягнуто до відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП, за вчинення, відповідно, 28 жовтня 2020 року,09 листопада 2020 року та 19 лютого 2021 року домашнього насильства відносно своєї дружини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 червня 2021 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в кв. АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вчинив відносно ОСОБА_6 психологічне насильство яке виразилося у словесних образах, погрозах фізичної розправи, та приниження її честі та гідності, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 .

Вказаними діями ОСОБА_4 потерпілій було завдано психологічних страждань, та у зв`язку з вказаними діями погіршилась якість життя потерпілої.

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_4 .
Суд вважає, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим слід кваліфікувати за статтею 126-1 Кримінального кодексу України «домашнє насильство».

2.1 Позиція обвинуваченого
Обвинувачений фактично вину визнав, у тому що стався словесний конфлікт розкаявся.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
-Покази свідка ОСОБА_8 яка показала, що з 01.02.2020 року до 03.09.2021 року мешкала на АДРЕСА_3 . Поверхом вище на 10 поверсі, по сусідству жили ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 . Регулярно, а саме 1 чи 2 рази на тиждень, коли вона перебувала на кухні, адже з інших кімнат не можна почути, що відбувається в квартирі ОСОБА_9 , чула крики дорослих людей. Розібрати слова не могла, адже в квартирах товсті стіни. Сварки були обоюдні. За 15.06.2021 року нічого сказати не може, адже конкретні дати сварок не пам`ятає. Сварки відбувалися після 21-22 години. Точно пам`ятає, що сварки були і влітку 2021 року. На запитання сторони захисту повідомила, що знає про конфлікт ОСОБА_4 зі свідком ОСОБА_10 які сварилися, через проведення ремонту не у встановлений час. Також вона регулярно бачила ОСОБА_11 з дітьми, яка з ними гуляла, діти не скаржилися на домашнє насилля. Також бачила і ОСОБА_12 разом з дружиною і дітьми, але це було не часто.

-Витяг з ЄРДР від 23.06.2021 року відповідно до якого на підставі заяви ОСОБА_6 внесено відомості до ЄРДР за № 0000840, про вчинення відносно неї домашнього насилля з боку ОСОБА_4

-Постанова Суворовського районного суду від 08.12.2020р про притягнення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насилля відносно потерпілої ОСОБА_6 . З постанови суду яка набула чинності вбачається, що 28.10.2020 року, ОСОБА_4 приблизно о 20.00 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 , висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

-Постанова Суворовського районного суду від 05.02.2021р про притягнення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насилля відносно потерпілої ОСОБА_6 . З постанови суду яка набула чинності вбачається, що 09.11.2021 року, ОСОБА_4 приблизно о 20.00 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 , висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

-Постанова Суворовського районного суду від 12.04.2021р про притягнення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насилля відносно потерпілої ОСОБА_6 . З постанови суду яка набула чинності вбачається, що 19.02.2021 року, ОСОБА_4 приблизно о 16 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 , висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

-Витяг з форми АРМ відносно ОСОБА_4 в якому зазначено про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насилля 28 жовтня 2020 року,09 листопада 2020 року та 19 лютого 2021 року.

-Документи як характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: вимога ІЦ ГУНП України відповідно до якої ОСОБА_4 раніше не судимий, характеристика з місця проживання від дільничного інспектора ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, відповідно до якої ОСОБА_4 характеризується негативно, довідка з МПД від 07.07.2021 року відповідно до якої ОСОБА_4 , на обліку у лікаря психіатра не перебуває, довідка з медзакладу від 06.07.2021 року відповідно до якої у період з 22.04.1996 року по 23.05.1996 року ОСОБА_4 проходив лікування з діагнозом: патохарактерологічна реакція на фоні акцентуації характеру по лобільно-афективному типу, характеристика з місця роботи ОСОБА_4 відповідно до якої останній характеризується позитивно, 4-и характеристики з місця проживання ОСОБА_4 яку підписали сусіди, відповідно до яких останній характеризується виключно позитивно.

-покази свідка ОСОБА_13 яка показала, що з 2008 мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . Вона є сусідкою обвинуваченого та потерпілої які живуть поверхом вище в квартирі АДРЕСА_5 . Раніше чула періодично шум, крики, плач дитини, погрози життю, висловлювання образливого характеру в бік потерпілої від ОСОБА_4 . З ОСОБА_4 у неї був конфлікт з приводу проведення її батьком ремонту в її квартирі. Коли останній раз чула лайку крики і сварку, точно сказати не може, але впевнена, що то відбувалося влітку 2021 року. Підстав оговорювати ОСОБА_4 не має.

-покази потерпілої ОСОБА_6 яка показала, що у 2008 року вона та ОСОБА_4 одружилися. Після отримання від держави чоловіком квартири, адже він мав статус сироти, вони стали в ній мешкати. Квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У 2015 році народилася дитина ОСОБА_14 , у 2019 році Ернест батьком яких є ОСОБА_4 . Усім побутом у сім`ї займалася вона, і на звернення про допомогу ОСОБА_4 її сварив, казав, що вона неповноцінна жінка. Виникали сварки, через тяжке матеріальне становище, ОСОБА_15 не хотів шукати роботу, а вона його у цьому попрікала. На це ОСОБА_15 реагував неадекватно, він її ображав, та входячи в розлючений стан, брав її за волосся, кидав на підлогу, бив кулаками по голові, бив ногами. Все відбувалося в квартирі. Словесно ображав, нецензурно лаявся, задля того, щоб вона не докучала його вимогами про працевлаштування. З приводу конфліктів неодноразово зверталася у поліцію, писала заяви. Суд, відносно ОСОБА_4 виносив постанови за вчинення домашнього насилля. 15.06.2021 року донька хотіла погратися на вулиці, але у неї не виходило, адже молодша дитина була хвора. Дитині сказала, щоб вона просила батька, на що ОСОБА_15 сказав, що він втомлений і не може йти на вулицю. Вона зібрала дітей, і вийшла на вулицю, ОСОБА_15 пішов з ними. На вулиці ОСОБА_4 почав оскорбляти її нецензурною лайкою, після чого пішов в квартиру. Приблизно о 21 годині вона зайшла з дітьми, та уклала дітей спати. Потім вже пізніше приблизно о 23.00 годині спитала у ОСОБА_15 чому він не лягає, але ОСОБА_15 став її ображати через зради з чоловіками, погрожував їй тим, що вижене її з квартири, погрожував фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою. Хоче для обвинуваченого суворого покарання але без позбавлення волі.

-Покази обвинуваченого ОСОБА_4 який показав, що з ОСОБА_6 він перебуває у шлюбі. Мають двох спільних дітей. У 2015 році народилася дитина ОСОБА_14 , у 2019 році Ернест. На час описаних у вироку подій мешкали у його квартирі яка була надана йому Державою, як дитині сироті, за адресою: АДРЕСА_1 . Неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за сварки з дружиною, за те, що її ображав словесно. Влітку 2021 року точно дати не пам`ятає, він прийшов з роботи, та хотів відпочити. Попросив ОСОБА_6 піти на вулицю погуляти з дітьми, щоб він міг поспати. Дружина відмовила і почалася словесна сварка. Для того щоб її припинити він вийшов на вулицю, а невдовзі вийшла дружина з дітьми. Коли були вже вдома, він ліг спати на кухні на полу. Приблизно о 01 годині точно час не пам`ятає, на кухню зайшла ОСОБА_16 і ввімкнула світло. Почали говорити про стосунки, що призвело до конфлікту в ході якого він виражався в бік ОСОБА_17 нецензурною лайкою, говорив, щоб вона їхала туди звідки приїхала. Фізичною розправою потерпілій не погрожував. У тому, що стався конфлікт кається.

З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому Кримінально процесуальним кодексом України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, підтверджують надані обвинуваченим показання та дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення наведеного у вироку, є доведеною у повному обсязі.

Разом з тим, суд не бере до уваги протоколи про вчинення адміністративного правопорушення складені відносно ОСОБА_4 адже за вказаними протоколами прийняті рішення Суворовським районним судом які покладені в основу вироку, а самі протоколи є доказами вчинення адміністративних правопорушень які передбачені КУпАП, а не КПК України. З цих же підстав судом не беруться до уваги два витяги з ЖЕО ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відповідно до яких відносно ОСОБА_6 складено протоколи за ст.173-2 КУпАП. Крім того вказані витяги, є неналежними доказами, адже не стосуються предмету доказування у вказаній справі.

Щодо недопустимості доказів, зібраних після отримання стороною обвинувачення довідки з медзакладу від 06.07.2021 року відповідно до якої у період з 22.04.1996 року по 23.05.1996 року ОСОБА_4 проходив лікування з діагнозом: патохарактерологічна реакція на фоні акцентуації характеру по лобільно-афективному типу, суд приймає ці доводи до уваги, але жодного доказу за участі обвинуваченого, отриманого після 06.07.2021 року судом в основу вироку не покладено, тому вказані доводи не мають правового значення для законності вказаного вироку.

Покази обвинуваченого в частині того, що він не висловлював в ході конфлікту 15.06.2021 на адресу ОСОБА_6 погроз фізичної розправи, судом розцінюються як намагання пом`якшити свою відповідальність, адже вказані дії доведені матеріалами справи, та спростовані показами потерпілої яка попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази.

Інших доводів та заперечень, які мають значення для постановлення судом законного і обґрунтованого вироку, стороною захисту не заявлено.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому
4.1 Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України судом визнається щире каяття, адже обвинувачений визнав свою вину. Крім того критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її. Вказана позиція суду повністю відповідає правовій позиції Верховного суду викладеній у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18).

4.2 Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України судом не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання.
Суд, при обранні заходу примусу від імені Держави обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, та повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , щиро розкаявся, вчинив не тяжкий злочин, працевлаштований, характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей. Таким чином беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, позицію потерпілої з приводу відсутності необхідності у позбавленні волі обвинуваченого, в межах встановлених санкцією ст.126-1 Кримінального кодексу України, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, звільнивши обвинуваченого від його відбуття на підставі ст.75 КК України.

6.Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) ; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частини третя та четверта статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Потерпілою та її представником не надано жодних доказів завданні матеріальної шкоди саме від злочину винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_4 . В ході розслідування вказаного кримінального провадження, така шкода також встановлена не була, тому у задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди слід відмовити. Доводи потерпілої та її представника, про завдання шкоди яка полягала у придбанні ліків, та ремонтуванням зубів після побиття обвинуваченим та спричинення тілесних ушкоджень не може бути підставою для стягнення вказаної шкоди, у рамках вказаного кримінального провадження адже, згідно ст.129 КПК України відшкодуванню підлягає лише шкода від злочину, винним у якому визнається особа яка притягається до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, через неправомірні дії відносно потерпілої, останній було завдано моральної шкоди яка полягає у душевних стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, розмір якої з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, становить 2000,00 грн. Таким чином вказана сума має бути стягнута з обвинуваченого на користь Позивачки.

На підставі ст.ст.65,66,67, ст. 126-1 Кримінального кодексу України, керуючись ст. ст. 129, 367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
1. ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання - у виді 1 року обмеження волі.

2. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_12 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_12 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3. Строк відбуття іспитового строку рахувати з дати постановлення вироку.

4. Стягнути з ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_11 моральну шкоду у розмірі 2000 (двох тисяч) грн. 00 коп.

5. Запобіжний захід обвинуваченим не обирати.

6. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з моменту вручення вироку суду.

7. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

8. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

9. Копію вироку негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

10. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя : ОСОБА_1