Дата документу 23.12.2021 Справа № 554/6749/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2021 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

адвокатів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві матеріали клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002023 від 03 вересня 2015 року,-

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.11.2020 року у справі №757/47415/20-к на 12/100 домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 13050112, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРП 01, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженцю та жителю міста Харків, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Мотивує клопотання тим, що Власник нерухомого майна ОСОБА_5 взагалі немає жодного відношення до кримінального провадження № 0002023 від 03.09.2015 року.

Арешт на майно ОСОБА_5 накладено на підставі клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0002023 від 03.09.2015 року за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 357, ст. 188-1, ч. 1 ст.172, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 388 КК України.

В резолютивній частині ухвали вказано, що арешт накладається на майно ОСОБА_6 , водночас в переліку нерухомого майна зазначається 12/100 домоволодіння, що у дійсності належить ОСОБА_5 . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_5 , набув право власності на арештоване майно, ще в 2016 році.

В ухвалі слідчий суддя не вказує підстави та мотиви арешту майна ОСОБА_5 та яке відношення воно має до кримінального провадження.

Сам ОСОБА_5 стверджує, що не має відношення до викладених в ухвалі обставин кримінального правопорушення. Жодного разу по справі не викликався, не давав показання, обставини події йому не відомі.

Арештоване майно набув на законних підставах та використовує для проживання.

До того ж, 10.02.2021 року прокурор у кримінальному провадженні заступник начальника першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України ОСОБА_8 розглянувши матеріали кримінального провадження №0002023 від 03.09.2015р.виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за відсутності складу кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 20 КК України та підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , проти задоволення клопотання заперечував, просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.11.2020 року у справі №757/47415/20-к було накладено арешт на 12/100 домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 13050112, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРП 01.

Судом установолено, що вказане майно належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженцю та жителю міста Харків, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Право власності на 12/100 домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 набуто ним 26.09.2016 року на підставі Договору дарування, частини домоволодіння, серія та номер 447, виданий приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 , номер запису про право власності: 16643800.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судом установлено, що арешт на майно ОСОБА_5 накладено на підставі клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0002023 від 03.09.2015 року за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 357, ст. 188-1, ч. 1 ст.172, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 388 КК України.

В резолютивній частині ухвали Печерського районного суду міста Києва від 02.11.2020 року вказано, що арешт накладається на майно ОСОБА_6 , водночас в переліку нерухомого майна зазначається 12/100 домоволодіння, що у дійсності належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено , що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом установлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_5 , набув право власності на арештоване майно, ще в 2016 році.

В ухвалі Печерського районного суду міста Києва від 02.11.2020 року слідчий суддя не вказує підстави та мотиви арешту майна ОСОБА_5 та яке відношення воно має до кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Судом установлено, що 10.02.2021 року прокурор у кримінальному провадженні заступник начальника першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України ОСОБА_8 розглянувши матеріали кримінального провадження №0002023 від 03.09.2015р. виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за відсутності складу кримінального правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 20 КК України та підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Обґрунтовуючи своє рішення прокурор вказує на те, що події відчуження нерухомості мають ознаки господарських та цивільно-правових відносин, і вже були предметом розгляду в господарських та цивільних судах, а тому в діях вказаних осіб відсутні склади кримінальних правопорушень.

Таким чином суд вважає, що у зв`язку із закриттям кримінального провадження відносно ОСОБА_6 відпали і інші підстави накладення арешту на його нерухоме майно як підозрюваного та можлива конфіскація його майна.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше існування арешту нерухомого майна, застосованого ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02.11.2020 року, по справі № 757/47415/20-к буде незаконним втручанням в право на мирне володіння власністю, наявність арешту позбавляє можливості ОСОБА_5 реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Суд вважає, що на даний час відпала потреба в застосуванні арешту щодо вказаного майна, а отже арешт підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002023 від 03 вересня 2015 року задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 та скасувати заборону вчиняти будь-які дії пов`язані з відчуженням на користь третіх осіб такого нерухомого майна, а саме: 12/100 домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 13050112, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРП 01.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 28.12.2021року.

Слідчий суддя ОСОБА_1