Єд. унік. № 243/4723/21
Провадження № 1-кп/243/637/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі № 6 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Раздольний, Єлизовського району, Камчатської області, РФ, українця, громадянина України, який не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Під час судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. З клопотання вбачається, що метою продовження строку дії запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобіганням існуючим ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду, шляхом впливу на недопитаних свідків.
Заслухавши думку учасників судового засідання, щодо клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме обвинуваченого ОСОБА_5 , який просив вирішити клопотання на розсуд суду та захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , яка підтримала позицію свого підзахисного, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1,2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання колегія суддів користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Суд враховуючи відомості про сукупність обставин обвинувачення, що інкримінується ОСОБА_5 та обсяг наданих відомостей, щодо існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були повідомленні в судовому засіданні прокурором, - приходить до переконання, що доводи прокурора, викладені в клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою - не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.
Суд приймає до уваги позиції, думки та доводи, як самого обвинуваченого так і його захисника, як сторони захисту на користь обвинуваченого, однак зазначає, що у даному кримінальному провадженні, з урахуванням обсягу пред`явленого обвинувачення, зазначені обвинуваченим та захисником доводи не перевищують суспільного інтересу у даній кримінальній справі, який з урахуванням обставин злочину та його тяжкості є наявним в даній справі та полягає у повному, всебічному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Існування ризиків незаконного впливу на свідків у справі та можливість переховування обвинуваченого від правосуддя у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а також ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення в судовому засіданні знайшло своє підтвердження.
Суд зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: сукупність наявних відомостей про вчинення

обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на строк до 6 років; вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не виключають можливості перебування його під вартою, відсутність відомостей чи письмових доказів, які б свідчили, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє, чи взагалі виключає можливість його перебування в установі виконання покарань, а також врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були зазначені прокурором у клопотанні та повністю знайшли своє підтвердження під час судового засідання, зокрема ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_5 у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватись від суду задля уникнення кримінальної відповідальності, оскільки можливість уникнення покарання може бути для обвинуваченого меншим тягарем ніж процедура його відбування у разі визнання його винним, а також можливість безпосереднього впливу обвинуваченого на свідків задля зміни їх показів на свою користь, та ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає, що зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому суд вважає доцільним продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».
Суд також у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону розглянув і альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого, передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі і домашній арешт, однак вважає, що прокурором в судовому засіданні обґрунтовано було доведено, з посиланням на об`єктивні обставини справи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У відповідності до положень ч.3 ст. 183 КПК України - суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» на строк 60 днів а саме: з 01 жовтня 2021 року по 29 листопада 2021 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму на працездатну особу (2379 грн. 00 коп.), що складає 47 580 грн. 00 коп.
У разі внесення застави, яка може бути внесена у будь який момент, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду.
2) не відлучатися з м. Слов`янська, Донецької області без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
4) утриматись від спілкування зі свідками по справі;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити, що у разі невиконання даних обов`язків, згідно зі ст. 182 ч.8 КПК України, заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 05.10.2021 року

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1