ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3120/21 Справа № 175/3621/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року про повернення заяви засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року повернуто засудженому ОСОБА_7 його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що оскільки засуджений не виконав вимоги ухвали суду від 05 квітня 2021 року, якою його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами було залишено без руху, не привів заяву у відповідність до вимог ст. 462 КПК України, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України повернув його заяву.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, відновити його права на захист та бути присутнім у судовому засіданні.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що суд не виконав вказівки Дніпровського апеляційного суду, зазначені в ухвалі від 10 лютого 2021 року. Вважає, що дії судді ОСОБА_1 підпадають під ч. 4 ст. 75 КК України, оскільки його рідні проживають недалеко від судді. Звертає увагу, що його заява відповідає вимогам КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до п. 5 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Крім того, тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК України, має здійснюватися в системному зв`язку і з іншими положеннями КПК України, у першу чергу, ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.

На переконання апеляційного суду ці вимоги закону судом першої інстанції були дотримані повною мірою.

Перевіривши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 не виправив зазначені в ухвалі Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2021 рокунедоліки, не зазначив, яке судове рішення просить переглянути за нововиявленими обставинами та не виклав посилання на нововиявлені обставини, а тому заява ОСОБА_7 підлягала поверненню.

Як слідує з матеріалів провадження ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2021 рокузаява засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення від 07 вересня 2020 рокузалишена без руху для приведення вимог заяви у відповідність до чинного законодавства та встановлено строк для усунення недоліків його заяви 15 днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до відмітки установи відбування покарань 17 червня 2021 року засуджений подав заяву про усунення недоліків, яка надійшла до суду 23 червня 2021 року, відповідно до якої останній вказує, що перегляду підлягає рішення Верховного Суду України від 30 травня 2000 року, посилається на рішення Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, яким було скасовано ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, та наполягає на відкритті провадження й розгляді провадження за його участю.

Разом з тим вимоги, зазначені в ухвалі Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2021 року, ОСОБА_9 в повній мірі не виконані, заява засудженого у відповідність до вимог чинного законодавства ним не приведена.

Надаючи оцінку наведеним обставинам апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення ОСОБА_7 заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення від 30 травня 2000 року, оскільки зазначені в ухвалі суду від 05 квітня 2021 року недоліки ОСОБА_7 не усунуті, не викладено обставини, що могли вплинути на судове рішення, які не були відомі та не могли бути відомі суду та йому під час судового розгляду, та не зазначено обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, а наведені ним обставини не є нововиявленими та зводяться до незгоди з ухваленим рішенням.

При цьому апеляційний суд у відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, в якому зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

Крім того не заслуговують на увагу посилання засудженого на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року, якою було скасовано ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами та призначено новий розгляд у суді першої інстанції з огляду на те, що у вказаному рішенні суду було визначено, що суд першої інстанції, встановивши відсутність в заяві ОСОБА_7 посилань на нововиявлені обставини, повинен був застосувати положення ч. 3 ст. 429 КПК України та залишити заяву без руху, зазначивши в своїй ухвалі недоліки поданої ОСОБА_7 заяви та надати останньому строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, і у випадку не виконання вимог ухвали заявником - повернути заяву особі, яка її подала.
Вказані вказівки суду апеляційної інстанції були враховані судом першої інстанції при розгляді заяви засудженого ОСОБА_7 , а тому доводи засудженого в цій частині є необгрунтованими.
При цьому питання про відвід судді ОСОБА_1 було предметом розгляду суду першої інстанції в порядку, визначеному вимогами КПК України, його було розглянуто та в урахуванням зазначених у ньому доводів, обставин провадження та вимог КПК України прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви засудженого про відвід судді ОСОБА_1 , з чим погоджується у суд апеляційної інстанції.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, яка скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку, передбаченого ст. 461 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року про повернення заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4