Провадження № 11-сс/4823/514/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2021 року про накладення арешту на майно,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

слідчої ОСОБА_9

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2021 року накладено арешт на автомобіль марки «Мерседес Спрінтер», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 ; на три пляшки з невстановленою рідиною, два пакети з цукерками, дві сумки з речами, із забороною ОСОБА_7 користуватися, розпоряджатись та відчужувати вказане майно.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя вказав, що зазначене майно відповідає критеріям речового доказу, встановленим ст.98 КПК України.

В апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в арешт накладено необґрунтовано, так як належні правові підстави для арешту майна відсутні. Крім того, майно, на яке накладено арешт, не є ані предметом злочину, ані таким, що набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі відсутні докази того, що в автомобілі наявні незаконно виготовлені спирт, лікеро-горілчані, тютюнові вироби та інші підакцизні товари, а також незаконно виготовлені, перевезені чи ввезені з метою використання при продажі товарів, марок акцизного збору чи голографічних захисних елементів.

Звертає увагу, що слідчий обґрунтовує своє клопотання, окрім іншого, протоколом огляду місця події, який наданий не в повному обсязі, так як не містить заперечення представника власника транспортного засобу, пояснення водія, а також фототаблиці вилучених речей та предметів. Крім того, слідчий в судовому засіданні посилався на протокол обшуку від 19.11.2021 року та ухвалу слідчого судді від 19.11.2021 року, хоча в матеріалах справі ці докази відсутні. Вище зазначені обставини, на думку апелянта, свідчать про те, що слідчий суддя надав оцінку доказам, які відсутні в матеріалах справи, разом з тим, вийшов за межі свої повноважень.

Під час складання протоколу огляду місця події не встановлено власників трьох пляшок з невстановленою рідиною, цукерок та двох сумок з речами, які ОСОБА_7 не належать.

Крім того, слідчий суддя не дослідив питання розміру можливої конфіскації майна або розміру можливої шкоди для третіх осіб та не дотримався принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зазначає, що у даному кримінальному провадженні підозра будь-якій особі не пред`являлася, обвинувальний акт до суду не направлявся, а тому відсутні підстави для накладення арешту на вилучене майно.

Заслухавши доповідача, доводи представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених підстав, прокурора, який просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, слідчого, який вказував на наявність підстав для арешту майна, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна, окрім іншого, допускається з метою збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Приймаючи рішення, слідчий суддя суду 1 інстанції зазначених вимог закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0003563 від 18.11.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області 17.11.2021 року надійшло повідомлення від працівника СБУ про те, що за адресою: Чернігівський район, між с. Халявин та с. Рівнопілля стоїть автомобіль зеленого кольору, марки «Мерседес Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 , з наявними підакцизними товарами, а сааме: цигарками, який перетнув державний кордон зі сторони Республіки Білорусь.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Мереседес Спрінтер», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_7 .

Під час проведення обшуку вказаного автомобіля було виявлено та вилучено три пляшки з невстановленою рідиною, два пакети з цукерками, дві сумки з речами. Вищевказане вилучене майно та автомобіль постановою слідчого визнані речовими доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах вказаного кримінального провадження про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на вищезазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належну правову підставу, передбачену ч.1 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як встановила і колегія суддів, відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для зміни оскаржуваного судового рішення.

На підставі вище викладеного, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для зміни або скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2021 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4