Провадження № 1-кс/643/3244/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2021 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005169 від 15.09.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

у с т а н о в и в :

У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005169 від 15.09.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, головуючий у справі - суддя ОСОБА_5 .

Згідно з доповідною запискою судді ОСОБА_5 , 16 липня 2021 року у судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 після відмови у задоволенні клопотань про повернення прокурору обвинувального акта та повторний допит свідків було заявлено відвід судді ОСОБА_5 , оскільки вважав дії судді упередженими, незаконними та такими, що перешкоджають адвокатській діяльності.

У судове засідання обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, про дату, час і місце розгляду заяви про відвід судді повідомлялись своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Прокурор у судове засідання для розгляду заяви про відвід судді не з`явився, надав суду заяву про розгляд заяви за його відсутності, у поданій заяві вважав за необхідне залишити заяву про відвід судді без задоволення.

Суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 про дату, час і місце розгляду заяви про відвід повідомлялася належним чином та своєчасно, бажання дати пояснення не висловила.

Оскільки надання пояснень особою, якій заявлено відвід, а також висловлення думки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, є їхнім правом, а не обов`язком, нез`явлення таких осіб, повідомлених про час і місце судового засідання, не є перешкодою для вирішення заяви про відвід.
Суд, дослідивши заяву про відвід, вважає, що заява захисника про відвід судді ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У Бангалорських принципах поведінки судді, які схвалені резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року.

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності.

Особа, яка подала заяву про відвід судді повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з ч. 2 ст. 344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст. 75-81 КПК України.

Відповідно до ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч.2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Отже, положеннями ст.75 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу.

За правилами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, зокрема суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

За приписами статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні та керуються верховенством права, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Суд вважає, що заявлений відвід не містить обґрунтованих відомостей та доказів, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, що передбачені зазначеними вище нормами КПК України, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження необ`єктивності судді при розгляді кримінального провадження.

Відповідно до положень КПК України оцінка відповідності процесуальних дій судді вимогам КПК України під час розгляду кримінального провадження може бути надана лише судом вищої інстанції під час перегляду судового провадження в апеляційному або касаційному порядку.

За вказаних обставин, суд доходить висновку, що обставини, які послугували підставою для заявлення захисником обвинуваченого ОСОБА_3 відводу судді не є підставою з огляду на положення статей 75,76 КПК України для відводу судді, а є гарантованим правом заявника для оскарження дій судді в порядку, визначеному нормами чинного кримінального процесуального кодексу України в разі незгоди з винесеним рішенням або наявності процесуальних порушень, допущених під час розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 81 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005169 від 15.09.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1