1Справа № 335/5534/20 1-кп/335/218/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, кримінальне провадження за №0001134 від 28.04.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, який має трьох малолітніх дітей, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, ,-

ВСТАНОВИВ:

20.04.2020 приблизно о 14 год. 32 хв., ОСОБА_4 знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, буд. Шевченко, буд. 24, у приміщенні магазину «Україночка», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливого мотиву, направленого на незаконні дії з документами на переказ та платіжними картками, а також іншими засобами доступу до банківських рахунків, якими в свою чергу є документи чи предмети, із застосуванням яких особа може отримати доступ до певного банківського рахунку та можливість здійснювати операції з коштами, які знаходяться на такому рахунку, користуючись тим, що ОСОБА_6 надав йому у користування власну депозитну банківську картку № НОМЕР_1 для придбання продуктів харчування, за допомогою можливостей банкомату CAZA 3453, здійснив заміну фінансового номеру вказаної банківської картки з абонентського номеру телефону ОСОБА_6 НОМЕР_2 на власний абонентський номер телефону НОМЕР_3 . Вказані дії надали можливість ОСОБА_4 здійснювати операції з розрахунку та обготівкування грошових коштів з вказаного банківського рахунку, за допомогою власного мобільного телефону, без відома ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, 20.04.2020 ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, о 15 год. 27 хв. прибув до банкомату, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 62, банкомат CLZA8423, та використовуючи власний абонентський номер телефону НОМЕР_3 , який попередньо встановив як фінансовий номер банківської картки № НОМЕР_1 за допомогою банкомату сформував заявку на видачу грошових коштів без використання банківської картки, від імені потерпілого ОСОБА_6 та здійснив зняття готівкових грошових коштів у розмірі 2800 грн. 00 коп., які належать потерпілому ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, 20.04.2020 о 19 год. 31 хв. прибув до банкомату, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 20, банкомат CLZA7059, використовуючи власний абонентський номер телефону НОМЕР_3 , який попередньо встановив як фінансовий номер банківської картки № НОМЕР_1 за допомогою банкомату сформував заявку на видачу грошових коштів без використання банківської картки, від імені потерпілого ОСОБА_6 та здійснив зняття готівкових грошових коштів у розмірі 1400 грн. 00 коп., які належать потерпілому ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4200 грн. 00 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку. Цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди визнає повністю. Розкаюється у скоєному.

Потерпілий надав суду заяву, у якій зазначив, що цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди підтримує повністю, просить його задовольнити. Просив справу розглядати без його участі, покарання призначити на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, а саме обставини вчинення кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченої. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 1 ст. 200 КК України, як підробка інших засобів доступу до банківських рахунків.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі, суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) та кримінального проступку, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Визначаючи вид та міру покарання, яке має понести ОСОБА_4 , суд враховує дані про його особу, зокрема, що він є особою працездатного віку, який офіційно не працевлаштований, одружений, має трьох малолітніх дітей, відповідно до довідки КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР перебував на консультативному обліку з 10.03.2017 по 25.04.2018 з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Вживання алкоголю зі шкідливими наслідками», знятий з обліку по закінченню терміну нагляду, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до скоєного, а також характеру діянь, способу, місця та часу скоєння кримінальних правопорушень, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети кримінальних правопорушень, обставин, що характеризують обвинуваченого, а також думку потерпілого з приводу призначення покарання, який вирішення вказаного питання залишив на розсуд суду, наявність не відшкодованої шкоди потерпілому, суд доходить до висновку, про доцільність призначення покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі (п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян - за ч. 1 ст. 185 КК України та три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 1 ст. 200 КК України (у редакції КК України на день скоєння).

З огляду на те, що ОСОБА_4 вчинив декілька злочинів, за жоден з яких він не притягався раніше до кримінальної відповідальності, остаточне покарання має бути призначено на підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду» і не буде становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні потерпілим цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до вимог статті 129 цього Кодексу за результатами розгляду позову суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 суми матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 4200,00 грн.

Цивільний позов суд вважає таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обвинувачений визнав його у повному обсязі, а сума спричинених збитків підтверджується матеріалами справи.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

- за ч. 1 ст. 200 КК України у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді штрафу у розмірі три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 4200,00 (чотири тисячі двісті) грн.

Речовий доказ: оптичний диск Verbatim, 700 Mb з написом 335/4238/20 від 03.06.2020, який долучено до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження №0001134.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1