Справа №694/2214/21
провадження № 1-кс/694/1045/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 року м. Звенигородка
Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність слідчого Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.129 КК України до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 19.11.2021.
Вказана скарга обґрунтована тим, що 19.11.2021 року ним було подано до

Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в
Черкаській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, яка була отримана Суб`єктом оскарження 19.11.2021 р., що підтверджується відміткою про прийняття.

Вказана заява про вчинення злочину булла обґрунтована наступним:
08.07.2019 р. близько 15 год.30 хв. по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ), на грунті неприязних відносин із застосуванням холодної зброї ножа, довжиною леза близько 14 см. та шириною леза близько 4 см. погрожував ОСОБА_3 фізичною розправою. Побачивши, що на нього біжить ОСОБА_6 з ножем, почав тікати, а останній намагався його наздогнати на своєму автомобілі «Мерседес», але той утік. Свідком того, як ОСОБА_6 накинувся на нього з ножем, а потім наздоганяв бачила ОСОБА_7 (свідком його протиправних дій стала ОСОБА_7 ). Побачивши, що не може його наздогнати, ОСОБА_6 просто втік. В діях ОСОБА_8 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України погроза вбивством.
Станом на 25.11.2021 р. слідчим Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області не внесено відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України.
Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 25.11.2021 року матеріали зазначеної скарги були передані судді ОСОБА_1
26.11.2021 року за скаргою було відкрито провадження і призначено судовий розгляд на 30.11.2021 року.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 подану скаргу підтримали, просили задоволити. ОСОБА_3 зазначив, що за фактом, викладеним у його заяві вже проводилось досудове розслідування, однак слідчим слідчі дії проводились неналежним чином, у зв`язку з чим він звернувся з аналогічною заявою.
Представник Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 30.11.2021 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи скаржника, його захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що за фактом викладеним у заяві ОСОБА_3 вже проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000622 від 20.07.2019 і в подальшому провадження було закрите постановою інспектору сектору дізнання Звенигородського ВП ГУНП від 04.12.2020.
Вказана постанова оскаржувалася заявником до Звенигородського районного суду, проте ухвалою слідчого судді від 23.12.2020 (справа №694/1559/20) в задоволенні скарги відмовлено. Вказана ухвала залишена без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 09.02.2021 (провадження №11-сс/821/76/21).
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне

правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень передбачених цим кодексом.
З наведеного вище вбачається, що ОСОБА_3 вже звертався до Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за фактами викладеними в даній скарзі і за вказаним фактом проводилося досудове розслідування.
В своїй скарзі ОСОБА_3 знову просить внести відомості до ЄРДР за тим самим фактом про вчинення того самого кримінального правопорушення.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (принцип згадується у рішенні Великої Палати Європейського суду з прав людини у справі Brumarescu проти Румунії від 28 жовтня 1999 року, заява № 28342/95, параграф 61). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду.
З метою дотримання належної правової процедури та поваги до принципу res judicata, який нерозривно пов`язаний із верховенством права, у цьому контексті необхідно зауважити, що рішення (постанова про закриття кримінального провадження) за аналогічним зверненням скаржника, будучи предметом перегляду на стадії судового контролю набрало законної сили, що встановлює вимогу юридичної визначеності правовідносин. Необхідно також врахувати, що при застосуванні процедурних правил, суди повинні уникати, серед іншого, надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури (Рішення у справі Walchli проти Франції від 26 липня 2007 року, заява № 35787/03, параграф 29).
Слідча суддя зазначає, що попри те, що кримінальний процес не передбачає преюдиціальності судових рішень (окрім передбачених статтею 90 КПК України), розгляд скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора має відбуватися з урахуванням того, що особа мала можливість звернутися зі скаргою на бездіяльність до суду та мати можливість оскаржити таке рішення, а також мати можливість викласти свої аргументи та бути заслуханою щодо свого питання. Надання такої можливості є основою дотримання органами держави положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про справедливий суд.
Повторний розгляд скарги, за фактами, які вже були предметом судового контролю, міг би бути виправданим лише у випадку якщо, користаючись можливістю, наданою у силу принципу диспозитивності, стороні кримінального провадження бути вільною у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, ця сторона, не отримавши позитивного рішення для себе, маючи право знову звернутися зі скаргою чи клопотанням, надала інші докази на підтвердження своєї позиції та побудувала іншу структуру доводів. Втім, у цьому випадку можна стверджувати не лише про абсолютну ідентичність фактів викладених у скарзі, але й остаточність прийняття рішення за проханнями скаржника за результатами розгляду компетентними органами таких фактів, а також і про можливе зловживання скаржником своїм правом на звернення зі скаргою. КПК України не передбачає загального положення про заборону зловживання процесуальними правами; проте, така заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала ККС ВС від 30.05.2018 у справі № 676/7346/15-к, провадження № 51-1512ск18). Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова ККС ВС від 09.04.2019 у справі № 306/1602/16-к, провадження № 51-1925км18). Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права (ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 5 ст. 13 цього ж Закону).
Оскільки вимога ОСОБА_3 про зобов`язання внести відомості до ЄРДР за його аналогічною заявою вже розглянута, слідчий суддя доходить висновку, що скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення та в даному випадку не можна зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР повторно.
Крім того, чинним кримінально-процесуальним законодавством не передбачено обов`язок слідчого, прокурора щодо повторного внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне

правопорушення, якому органом досудового розслідування уже була надана відповідна правова оцінка, проводилось досудове розслідування, що було встановлено в судовому засіданні.
З урахуванням наведеного, а також положень ст. 19 КПК України, ст. 62 Конституції України, слідчий суддя доходить висновку, що заявником обрано неправильний спосіб захисту своїх прав, а відомості про кримінальне правопорушення, які вже вносились до ЄРДР, були предметом розгляду кримінального провадження, повторному внесенню до ЄРДР не підлягають, а тому скарга є необґрунтованою та безпідставною, у зв`язку з чим у її задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.
Повний текст ухвали виготовлено 30.11.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1