Справа № 583/287/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2022 р. слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, працюючого інженером НГВУ «Охтирканафтогаз», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ,-
установив:

18.02.2022 старший слідчий СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним клопотанням, обґрунтоване тим, що наразі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000018, у якому ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.
Так, ОСОБА_5 у невстановлений час та місці умисно, незаконно, з метою збуту прибав та зберігав при собі психотропну речовину амфетамін. У подальшому 17.02.2022 в порушення заборони на обіг наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, ОСОБА_5 вирішив здійснити збут психотропної речовини. Реалізуючи свій злочинний намір, 17.02.2022 приблизно об 11 год. 50 хв., ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливою метою, знаходячись по АДРЕСА_3 , за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_7 , який передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 300 грн., на що останній передав йому поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, при цьому достовірно знаючи, що вказана речовина є психотропною речовиною амфетамін.
Таким чином, ОСОБА_5 за грошові кошти в сумі 300 грн., незаконно збув ОСОБА_7 психотропну речовину амфетамін.
Своїми умисними, протиправними, суспільно-небезпечними діями, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут психотропної речовини.
17.02.2022 об 11 год. 57 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
18.02.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.
Підозра обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка, протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, протоколом затримання, протоколами обшуків, висновком експерта, та іншими матеріалами кримінального провадження.
Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до тяжких.

Слідчим зазначається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, збирався продовжити злочинну діяльність пов`язану із незаконним обігом наркотичних засобів, оскільки під час обшуку в автомобілі та гаражному приміщенні ОСОБА_5 вилучено різноманітні наркотичні засоби, може вжити заходів до знищення чи приховування речових доказів та документів, що мають значення для досудового розслідування, що дає підстави вважати що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, крім того він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить вчасне, якісне досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, отже є всі підстави застосувати відносно нього запобіжний захід тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали повністю, просили його задовольнити. При цьому прокурор зазначив, що під час обшуку в автомобілі ОСОБА_5 вилучено п`ять зіп пакетів, під час затримання останнього у нього вилучено амфітамін, що на його думку свідчить про високий ризик продовження підозрюваним злочинної діяльності, крім того перебуваючи на волі підозрюваний може спотворити речові докази, іншим чином приховати сліди злочину, до того ж наразі встановлюється причетність інших осіб до даного злочину, тому вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому зауважили, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину наразі не доведена, зазначені у клопотанні ризики слідчим та прокурором не обґрунтовані, вважали, що в розумінні ст. 177 КПК України не вичерпані можливості у застосуванні більш м`якого виду запобіжного заходу, яким, на їх думку, може бути домашній арешт у нічний час доби, який забезпечив би можливість ОСОБА_5 працювати. Також просили зважити, що ОСОБА_5 одружений, має на утриманні малолітню дитину, дружина знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, не працює, а тому він єдиний годувальник у родині.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що Охтирським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000018 від 04.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.
Згідно витягу із зазначеного кримінального провадження мешканець м. Охтирка ОСОБА_5 займається збутом особливо-небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин на території м. Охтирка та Охтирського району.

17.02.2022 об 11 год. 57 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
18.02.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.
Положеннями ч. 4 ст. 176 КПК України визначено, що запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а тому слідча суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» зазначено, що для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Обґрунтована підозра означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано розумним, залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Термін обґрунтованість також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Також Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на викладене, перевіряючи обґрунтованість підозри, слідча суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та містяться у долучених до клопотання матеріалах.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) «Про взяття під варту до суду» 11 від 27.06.1980 зазначено, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

З огляду на викладене, слідча суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. На переконання слідчої судді зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. Таким чином, беручи до уваги наведені у клопотанні дані у слідчої судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваної, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбаченого частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за ч.1 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років. Можливе вчинення ним злочину підтверджується протоколом допиту свідка, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, особистого обшуку затриманого і огляду речей, які були при ньому, протоколами обшуків, протоколами проведення негласної слідчої розшукової дії разом із додатками, висновком експертизи та іншими матеріалами кримінального провадження.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, а також характер дій, в яких підозрюється ОСОБА_5 , слідча суддя дійшла висновку, що слідчим доведена можливість здійснення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового слідства та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі, може продовжити свою злочинну діяльність, так як під часу обшуку його автомобіля та гаражного приміщення працівниками поліції вилучено різноманітні наркотичні засоби та зіп пакети, також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з якими проживає у одному населеному пункті та які на даний час ще не допитані.

Така позиція суду цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який наголошує на тому, що на початку слідства заявлені ризики можуть враховуватись судом при обранні запобіжного заходу, а в подальшому, поступово, у міру того, як просувається досудове розслідування, певні ризики неминуче втрачають своє значення («Летельє проти Франції» - рішення від 26 червня 1991 року, «І.А. проти Франції» - рішення від 23 вересня 1998 року).

Обставини, на які посилається сторона захисту, а саме те, що, підозрюваний ОСОБА_5 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та не можуть слугувати запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином слідча суддя дійшла висновку, що зазначені ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, оскільки такий запобіжний захід, на думку слідчої судді, є співмірним існуючим ризикам та відповідає обставинам даного кримінального провадження.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
За змістом п.2 ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави може бути визначений в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за який передбачено покарання від 4 до 8 років позбавлення волі, що відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином.
Наведені обставини дають слідчому судді підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (2481 грн х 50) = 124 050 гривень.

На думку слідчої судді саме такий розмір застави є справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає доведеним у справі ризикам та буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .
За таких обставин, слідча суддя вважає за необхідне поруч із запобіжним заходом у виді тримання під вартою надати ОСОБА_5 право на внесення застави в межах визначеного п.2 ч.5 ст.182 КПК України розміру, а в разі її внесення з покладенням на ОСОБА_5 виконання окремих обов`язків.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів до 24.00 год. 17 квітня 2021 року, з подальшим утриманням у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України

Розмір застави визначити у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 124 050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим ОСОБА_5 , так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду Сумської області: отримувач коштів: ТУ ДСА України в Сумській області, код 26270240, банк: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, рахунок UA0008869, призначення платежу: застава за ОСОБА_5 , ухвала № 583/287/22 від 18.02.2022, платник застави (ПІП).
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме із м. Охтирка Сумської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, окрім як з метою перебування за місцем роботи за адресою: АДРЕСА_4 ;
2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду Сумської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 22.02.2022

Слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1