Справа № 761/399/22
Провадження №1-кп/761/2150/2022
В И Р О К
іменем України
14 січня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000314 від 10.09.2021, з угодою про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дружківка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,-

в с т а н о в и в :
Так, з угоди про визнання винуватості вбачається, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до Рішень Конституційного Суду № 6-рп/2005 від 05.10.2005, № 6-рп/2008 від 16.04.2008 зазначені норми визначають, що влада народу є первинною, єдиною і не відчуженою та здійснюється народом шляхом вільного волевиявлення через вибори, референдум, інші форми безпосередньої демократії у порядку визначеному Конституцією та законами України, через органи державної влади та органи місцевого самоврядування, сформовані відповідно до Конституції та законів України. Тільки народ має право безпосередньо шляхом всеукраїнського референдуму визначати конституційний лад в Україні, який закріплюється Конституцією України, а також змінювати конституційний лад внесенням змін до Основного Закону України в порядку, встановленому його розділом XIII.

Стаття 6 Конституції України передбачає, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 69, 72 та 73 Конституції України передбачено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Всеукраїнський референдум призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених цією Конституцією. Виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно- територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

В кінці 2013 - на початку 2014 року у групи осіб (стосовно яких є окремі кримінальні провадження) виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом проведення незаконного референдуму щодо зміни території України та утворення на території Донецької області України псевдодержавного утворення - так званої «Донецької народної республіки».

У березні - квітні 2014 року в м. Донецьку та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки діяльності, направленої на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

07.04.2014 у м. Донецьку Донецької області створено псевдодержавне утворення «Донецкая Народная Республика» (далі по тексту т.зв. «ДНР»), яка відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» має ознаки терористичної організації: має конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки; чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організацій; а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій. Одночасно 07.04.2014 у м. Донецьку Донецької області за підтримки керівництва Російської Федерації групою проросійсько-налаштованих мешканців Донецької області видано «Акт о провозглашении государственной самостоятельности Донецкой народной республики», яким публічно закликано місцеве населення до проведення 11.05.2014 так названого «загального обласного референдуму» на території Донецької області з питання визнання державної самостійності т.зв. «ДНР» та чинення збройного опору державній владі України, військовим підрозділам Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України. При цьому протягом квітня-травня 2014 року в окремих містах Донецької області організовано та проведено низку мітингів з метою привернення уваги та схилення громадян України з числа місцевих мешканців до визнання державної самостійності т.зв. «ДНР».

За таких обставин 11.05.2014 в окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України проведено так названий «загальний обласний референдум», за результатами якого 12.05.2014 проголошено про суверенітет т.зв. «ДНР» на території Донецької області.

Надалі представниками самопроголошеної т.зв. «ДНР», які контролюються окупаційною адміністрацією Російської Федерації, з числа своїх громадян та місцевого населення області сформовано політично-управлінські (т.зв. «органи державної влади ДНР») та силові органи.

Так, на учасників органів політичного блоку покладено обов`язки підтримки збройної агресії Російської Федерації та вчинення дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом:

- створення та участі в діяльності окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях Донецької області;

- видачі нормативно-правових актів від імені окупаційної адміністрації Російської Федерації та самопроголошених органів державної влади т.зв. «ДНР»;

- проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності псевдодержавного утворення т.зв. «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній організації, приховування факту збройної агресії Російської Федерації проти України, отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;

- налагодження взаємодії з незаконним псевдодержавним утворенням т.зв. «ДНР» та її лідерами з метою координації дій, спрямованих на насильницьку зміну конституційного ладу України;

- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам та Збройним Силам України;

- координація та узгодження своїх дій з радниками та інструкторами Російської Федерації, з метою спільного та ефективного протистояння Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, та вчинення умисних дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітації, висвітлення діяльності т.зв. «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції і заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, стримування і відсічі російської збройної агресії в Донецькій та Луганській областях, та формування думки серед населення про законність власних дій;

- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку т.зв. «ДНР» для забезпечення їх протиправної діяльності;

- забезпечення учасників т.зв. «ДНР» транспортом, символікою, агітаційними матеріалами тощо.

Водночас, на учасників органів силового блоку покладено обов`язки підтримки збройної агресії Російської Федерації та вчинення дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, зокрема шляхом:

- систематичної організації та здійсненні актів застосування збройної сили проти держави України у особі Збройних Сил України, інших військових формувань, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, зокрема ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню їх службових обов`язків, обстрілів населених пунктів тощо;

- створення не передбачених законом озброєних підрозділів та участь у їх діяльності;

- вербування нових учасників до складу силового блоку т.зв. «ДНР» та, організація їх у групи, навчання, озброєння та керівництво їхніми діями;

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області з метою їх виводу з-під контролю органів державної влади України та їх включення до самопроголошеного псевдодержавного утворення т.зв. «ДНР»;

- захоплення чи заволодіння у інший спосіб зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами з метою оснащення незаконних збройних формувань, які вчиняють дії, направлені на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- координації та узгодження своїх дій з діями регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, з метою спільного та ефективного протистояння Збройним Силам України, іншим військовим формуванням;

- блокування виконання правоохоронними органами та підрозділами Збройних Сил України передбачених Конституцією та законодавством України функцій на тимчасово окупованій території України;

- силового подолання опору цивільного населення окупаційній адміністрації шляхом фізичної розправи та незаконного позбавлення волі;

- силової підтримки учасників органів політичного та управлінського блоку незаконних утворень т.зв. «ДНР», захопленні, укріпленні та охороні зайнятих ними будівель та споруд тощо.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Донецької області, які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнано тимчасово окупованими територіями.

Чисельні злочини, вчинені представниками т.зв. «ДНР» або за їх участі відображено у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав. Зокрема, у Зверненні ВРУ до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою ВРУ від 14.01.2015 за № 106-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 за № 1597-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 за № 337-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 за № 1596-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації т.зв. «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 за № 145-VIIІ.

З метою сприяння насильницькій зміні меж території та державного кордону України, на виконання завдань силового блоку т.зв. «ДНР» з квітня 2014 року на частині території Донецької області групами осіб, котрі здійснювали захоплення адміністративних будівель органів влади та правоохоронних органів області, після незаконного заволодіння зброєю та боєприпасами із зазначених будівель, утворено ряд незаконних збройних формувань, які увійшли до складу самопроголошеної т.зв. «ДНР». Зокрема, до таких незаконних збройних формувань належить т.зв. «окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки - військова частина 08828», який до 2015 року мав назву «1-а окрема батальйонно-тактична група «Сомалі» 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки - військова частина 08809».

Водночас установлено, що структурний підрозділ терористичної організації т.зв. «ДНР» - незаконне збройне формування «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки - військова частина 08828» має організовану структуру військового типу з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; у ньому проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно має на озброєнні придатні для використання вогнепальну зброю, вибухівку, мають у користуванні тяжке військове озброєння, а саме: танки, бойові броньовані машини різних типів та видів, важку артилерію, самохідні артилерійські установки та інше.

За вказаним структурним підрозділом терористичної організації т.зв. «ДНР» закріплено окремі знаки розрізнення, бойовий прапор, бланки, печатки, військові квитки. До його складу входять наступні підрозділи військового типу: штаб, танкова рота, мотострілкова рота, гаубична батарея, розвідувальний взвод, інженерно-саперний взвод, медичний взвод, взвод зв`язку, взвод забезпечення.

Керівниками т.зв. «Окремого мотострілецького гвардійського (штурмового) «Іловайського» батальйону 1 Армійського корпусу Міністерства оборони ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі ОШБ «Сомалі», в/ч НОМЕР_1 ) визначено механізм вступу, порядок проходження служби; в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають в збройному опорі правоохоронним органам України і Збройним Силам України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєнні інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Наприкінці грудня 2018 року (більш точний час не встановлено) під час перебування на непідконтрольній українській владі території м. Донецьк Донецької області у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник умисел на участь у діяльності терористичної організації т.зв. «ДНР» у складі її незаконних збройних формувань.

З метою реалізації даного злочинного умислу в кінці грудня 2018 року (більш точний час слідством не встановлено) ОСОБА_3 , будучи достовірно обізнаним про злочинну діяльність т.зв. «ДНР», знаходячись на території м. Донецьк Донецької області, звернувся до одного з т.зв. «військових комісаріатів «ДНР», де познайомився з представником ОШБ «Сомалі», в/ч НОМЕР_1 - невстановленою особою - чоловіком з позивним «Грот», який роз`яснив ОСОБА_3 порядок вступу до вищевказаного підрозділу.

Тоді ж, наприкінці грудня 2018 року ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на участь у терористичній організації т.зв. «ДНР», прибув у приміщення штабу ОШБ «Сомалі», в/ч НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , де після співбесіди з командиром НОМЕР_2 роти ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в/ч НОМЕР_1 - невстановленою особою чоловіком, відомим ОСОБА_3 як громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , позивний « ОСОБА_7 », отримав згоду останнього на зарахування у підрозділ.

28 грудня 2018 року ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію вищевказаного злочинного умислу, перебуваючи на території м. Макіївка Донецької області, звернувся до т.зв. « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де був визнаний придатним до військової служби.

Після цього, 29 грудня 2018 року ОСОБА_3 , знаходячись у приміщення штабу ОШБ «Сомалі», в/ч НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , підписав дворічний контракт на проходження військової служби у даному підрозділі терористичної організації т.зв. «ДНР» на посаді стрільця 3-го взводу 2-ї штурмової роти, отримав псевдовійськове звання «рядовий», військове спорядження, особисту зброю автомат АК-74Н 1986 р.в. № НОМЕР_3 , та використовуючи при цьому позивний « ОСОБА_8 », у період з 29.12.2018 по кінець грудня 2020 року брав участь у його діяльності відповідно до визначених за ним обов`язків, а саме:

- чинення збройного опору та незаконної протидії виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об?єднаних сил (далі АТО та ООС), шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти них;

- несення бойових чергування на позиціях ОШБ «Сомалі», в/ч НОМЕР_1 та у місцях постійної дислокації даного підрозділу терористичної організації т.зв. «ДНР»;

- участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного структурного підрозділу терористичної організації т.зв. «ДНР» тощо.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України, тобто в участі у терористичній організації.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000314 від 10.09.2021, з одного боку, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, та роз`яснено наслідки невиконання угоди.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_3 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.

При цьому, суд переконався, що ОСОБА_3 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу. Під час допитів останнім ідентифіковано ряд бойовиків ОШБ «Сомалі», у тому числі, кадрових військових ЗС Російської Федерації, надано інформацію про місця дислокації штабів, опорних пунктів, бойових позицій та вогневих точок вищевказаного незаконного збройного формування, а також мінних полів, розташованих на тимчасово непідконтрольній українській владі території Донецької області.

Крім того, відповідно до листа слідчого відділу УСБУ в Житомирській області, ОСОБА_3 надав покази як свідок у кримінальному провадженні № 0000045 від 02.11.2017 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 260 КК України за фактом участі невстановлених осіб у діяльності т.зв. «ДНР» у складі її незаконного збройного формування ОШБ «Сомалі», в/ч НОМЕР_1 . Зазначені покази будуть використані як доказ у даному провадженні.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину з боку ОСОБА_3 .

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 наслідки угоди, характер обвинувачення та конкретну міру покарання, передбачену ч. 1 ст. 258-3 КК України, із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Прокурор просив суд затвердити угоду.

Захисник просив затвердити угоду.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 258-3 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, ст. ст. 65, 69, 69-1 КК України, суд,-

у х в а л и в :
угоду про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000314 від 10.09.2021 затвердити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Про призначенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 1 ст. 258-3 КК України, застосувати положення ст. 69 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 1 ст. 258-3 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу.

Прецесуальні витрати, понесені на проведення експертиз, у розмірі 5835 (п`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) гривень 8 (вісім) копійок, стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.
Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1