Провадження № 1-кс/461/6974/21
20.12.2021 року місто Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів,
Слідчий СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, звернулася до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 та дати розпорядження про надання можливості вилучення оригіналів документів, які мають значення для кримінального провадження.
Клопотання обґрунтовує тим, що вказані документи (інформація) самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення істини у справі та можуть бути використані як докази у ній. Зокрема, орган досудового розслідування має намір використовувати зазначені документи під час доказування вчинення кримінального правопорушення, для проведення судової експертизи, унеможливити їх зміну або знищення, у зв`язку із збігом термінів зберігання вищезазначеної документації та інформації чи з інших причин, а також з метою забезпечення можливості перевірити достовірність вказаних документах відомостей, так як іншим способом неможливо довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів та речей.
Згідно клопотання слідчий просить розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, а також без застосування технічних засобів фіксації.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст.160 КПК України, у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження. До клопотання також мають додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Як наведено вище, до клопотання мають додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Натомість, до клопотання слідчим не долучено матеріалів, які свідчать про те, що документи з приводу отримання доступу до яких воно подане знаходяться саме у зазначеного слідчим володільця.
Більше того, в матеріалах клопотання міститься повідомлення адресоване слідчому за результатами виконання доручення в рамках організації роботи по кримінальному провадженню, де чітко наведено перелік юридичних осіб у володінні яких знаходяться документи підтверджуючі викладені у повідомленні ймовірні протиправні дії, однак відомості про юридичну особу (володільця) наведену слідчим у даному повідомленні відсутні.
Долучений як на підтвердження доводів клопотання рапорт сам по собі належним та допустимим доказом не являється, оскільки, такий документ є документом внутрішнього діловодства та не може мати доказового значення в контексті положень КПК України.
В свою чергу, відомості про володільця наведеного слідчим у клопотанні до слідчого судді містяться лише у документах виготовлених органом досудового розслідування або у відповідях на його доручення. Разом з тим, жоден з документів долучених до клопотання не містить даних, що наведені слідчим документи дозвіл на вилучення оригіналів яких просить надати слідчий містяться саме у зазначеного органом досудового розслідування володільця.
Клопотання не містить жодних доказів на підтвердження доводів слідчого щодо знищення у зв`язку із збігом термінів зберігання зазначеної ним у клопотанні документації.
Матеріали клопотання не містять жодних відомостей про вжиття органом досудового розслідування заходів передбачених ст. 93 КПК України, відповідно до яких сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, серед іншого, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Наведені положення накладають заборону на необґрунтоване втручання і позитивне зобов`язання у наданні захисту від втручання інших. Держава, повинна не тільки обмежувати власне втручання межами статті 8, але від держави може також вимагатися захист можливості користуватися цими правами і забезпечення поваги до цих прав і свобод у внутрішньому законодавстві.
Згідно положень ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.
Таким чином держава покладає на слідчого суддю обов`язок судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Так, матеріали клопотання містять дані які вказують на те, що можливо було вчинене кримінальне правопорушення. Разом з тим, матеріали клопотання свідчать про те, що орган досудового розслідування клопоче про надання дозволу на отримання документів у володільця без підтвердження того, що такі у нього є або були у наявності, що вказує на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що матеріалами клопотання та долученими до нього документами не підтверджено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а тому в задоволенні поданого клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.159-165,222 КПК України, -
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1