Справа №297/1179/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІР ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду судове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000742 від 23 вересня 2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця Виноградівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, працюючого водієм, одруженого, несудимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

23 вересня 2017 року близько 07 год. 30 хв., ОСОБА_5 , керуючи мікроавтобусом марки «Ford Transit», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » по вул. Головній, біля будинку №159 в с. Гать Берегівського району Закарпатської області, в напрямку м. Мукачево, рухаючись із швидкістю близько 35 км/год, виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав дорогу автомобілю марки «ВАЗ-2109», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого вчинив з останнім зіткнення.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середнього степеня тяжкості, як такі, що викликають тривалий розлад здоров`я, який перевищує період 21 доби.
Причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », ОСОБА_5 , який не надав перевагу автомобілю «ВАЗ 2109», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », що здійснював маневр обгону, виїхав на його смугу руху, чим самим позбавив технічної можливості уникнути зіткнення, шляхом застосування екстреного гальмування та недотримання ним Правил дорожнього руху України, зокрема:
п.п. 9.4. Правил дорожнього руху, згідно якого подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.
Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів;
п.п. 10.1. Правил дорожнього руху, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
19 листопада 2021 року через канцелярію суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності (Т. 3 а.с. 114).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності підтримав, просив таке задоволити.
Захисник ОСОБА_4 клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження підтримала, просила, на підставі ст. 49 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити, про що також подала відповідне клопотання (т. 3 а.с. 116-117).
Прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, однак останній подав до суду заяви, згідно яких просив кримінальне провадження розглянути без їх участі (Т. 2 а.с. 221, 227).
Заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження,перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України(у редакції, що діяла на день вчинення злочину), - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Так, злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України (у редакції, що діяла на день вчинення злочину), відповідно до ст. 12 КК України(у редакції, що діяла на день вчинення злочину), відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» , звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, є закінчення строків, встановлених ч. 1 ст. 49 КК України.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч.1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.
Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду.
У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений.
Згідно обвинувального акта, злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, був вчинений 23 вересня 2017 року, і ця обставина сторонами не заперечується.
Отже, з часу вчинення злочину минуло більше 4 років, тобто у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст.49 КК України (у редакції, що діяла на день вчинення злочину).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_5 23 вересня 2017 року злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України(у редакції, що діяла на день вчинення злочину) відноситься до злочинів невеликої тяжкості, минуло понад 4 роки, перебіг строків давності, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 49 КК України, не зупинявся та не переривався, а також враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 , згідно заяви від 19.11.2021 просив, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрити, такий в судовому засіданні надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, суд вважає на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно останнього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Разом з тим, в судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до положень ч. 3 ст. 285 КК України, було роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
А тому, суд вважає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області №297/329/18 від 23 лютого 2018 року на автомобіль марки «FORD Transit» білого кольору, реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », 1990 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 та на свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , після набрання ухвалою суду законної сили, скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «FORD Transit» білого кольору, реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », 1990 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , який знаходиться на спеціальному майданчику Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000742 від 23 вересня 2017 року, після набрання ухвалою суду законної сили, суд вважає, на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, повернути ОСОБА_5 , як власнику.

- автомобіль марки «ВАЗ 21093» білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », 1995 року випуску, номер шасі НОМЕР_5 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_6 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000742 від 23 вересня 2017 року, які ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2021 року передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , суд вважає, на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, повернути ОСОБА_6 ..

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувався.
Судові витрати відсутні.

Разом з тим, 05 листопада 2018 року потерпілий ОСОБА_6 подав цивільний позов в даному кримінальному провадженні про стягнення з ОСОБА_5 в його користь матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди (Т. 1 а.с. 64-67).

Так, суд враховує, що у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.
Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Такого правового висновку дійшла колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду у своїй Постанові №161/694/20 від 10 серпня 2021 року.
Керуючись ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, КПК України,

ухвалив:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області №297/329/18 від 23 лютого 2018 року на автомобіль марки «FORD Transit» білого кольору, реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », 1990 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 та на свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , після набрання ухвалою суду законної сили, скасувати

Речові докази: автомобіль марки «FORD Transit» білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 1990 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , який знаходиться на спеціальному майданчику Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_4 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000742 від 23 вересня 2017 року, після набрання ухвалою суду законної сили, - повернути ОСОБА_5 , як власнику;

- автомобіль марки «ВАЗ 21093» білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », 1995 року випуску, номер шасі НОМЕР_5 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_6 , які ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2021 року передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , після набрання ухвалою суду законної сили, - повернути останньому.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди залишити без розгляду, роз`яснивши ОСОБА_6 право звернутися до суду з таким в порядку цивільного судочинства.

Ухвала протягом 7 діб з дня її проголошення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_9