Справа № 953/7343/21
н/п 1-кп/953/629/21
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка Гребінківського району Полтавської області, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.313, ч.1 ст.311, ч.2 ст.317, ч.1 ст.263 КК України, -
В проваджені Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.313, ч.1 ст.311, ч.2 ст.317, ч.1 ст.263 КК України.Обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив продовжити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 не заперечували проти продовження обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, але просили змінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний період часу, посилаючись на недоведеність ризиків, враховуючи, що обвинувачений має ряд захворювань і він має право на медичну дорогу, яким не може скористатись, оскільки не може вийти з дому. Крім того, зазначає, що на утриманні у ОСОБА_6 знаходиться бабуся похилого віку, а він позбавлений можливої працювати щоб забезпечити себе та бабусю.
При вирішення питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України.
Так, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про особу обвинуваченого.
В той же час, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України суд при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні прокурора, якщо прокурор не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України. Тобто зі змісту цієї норми вбачається право суду в межах дискреційних повноважень (на власний розсуд) вирішувати, який запобіжний захід може забезпечити запобігання ризикам.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення та судового розгляду (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), попередній спосіб життя взагалі, спосіб самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.
Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що передбачені ч.1 ст.177 КПК Украйни, але запобігання цим ризикам, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, згідно чинного КПК України є можливим та ефективним, оскільки ризик впливу на свідків, переховування від органів досудового розслідування можливо запобігти покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Отже, сам по собі факт обвинуваченні у вчинені особливо тяжкого злочину та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення обвинуваченого від слідства та суду або переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилався прокурор у клопотанні, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, контроль за дотриманням якого буде покладено саме на правоохоронні органи.
Крім того, суд вважає, що ризики, встановлені при обранні та продовженні запобіжного заходу, зменшились, а тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, не може бути достатньою підставою для застосування саме цілодобового домашнього арешту.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях (зокрема, «Харченко проти України» від 10.02.2011, «Фельдман проти України» від 08.04.2010) неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою упродовж досудового розслідування та судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.
З огляду на вищенаведене, надаючи правову оцінку доводам учасників кримінального провадження, суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має соціальні зв`язки та постійне місце проживання, має ряд захворювань та бажає працювати щоб забезпечувати себе та бабусю, з якою разом проживає.
Враховуючи викладене, суд вважає, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт в період доби з 20:00 год. до 07.ю:00 год. стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 здатен дієво забезпечити в даному кримінальному провадженні досягнення завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а також унеможливить продовження будь якої незаконної діяльності або імовірності впливу на учасників процесу з боку обвинуваченого, а наявність вищезазначених обставин можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби з 20:00 год. до 07:00 год. наступного дня.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено неефективності застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, а тому суд вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем постійного мешкання в період доби з 20:00 год. до 07:00 год. наступного дня із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в повній мірі відповідатиме меті його застосування забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, зазначені у ч.1 ст.177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395, 376 ч. 2 КПК України, суд,
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного мешкання, заборонивши обвинуваченому в період доби з 20:00 год. до 07:00 год. наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду строком на два місяці, тобто до 01.11.2021 р.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 строком на два місяці, тобто до 01.11.2021 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.
Ухвалу для виконання в частині запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_6 , у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_6 , а контроль покласти на прокурора у кримінальному провадженні.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1