Справа № 130/545/21
Провадження №11-кп/801/93/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці апеляційну скаргу зі змінами обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.09.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 03.02.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, із професійно-технічною освітою, неодруженої, невійськовозобов`язаної, раніше судимої
21.01.2021 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження
прокурора : ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
обвинуваченої: ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просила вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.09.2021 року скасувати та направити матеріали кримінального провадження на досудове розслідування згідно ст.409 КПК України .
Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.09.2021 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України визначено ОСОБА_6 остаточне покарання, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.01.2021, у виді двох років восьми місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_6 відраховувати з дня ухвалення вироку 28.09.2021.
Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 19.02.2021 скасовано.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 326,88 грн.
Вирішено долю речових доказів.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_6 , 03.02.2021, у період часу з 11:51 по 11:55 год. ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні магазину «Калина», що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Б. Хмельницького, 4, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, із однієї із торгівельних полиць, викрала флакон парфумованої води «Eclat DArpege» торгової марки «Lonvin» об`ємом 30мл, які поклала до кишені куртки та не розрахувавшись пройшла повз касову зону даного магазину. У подальшому з викраденим з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась ним на власний розсуд, чим завдала фізичній особі підприємцю ОСОБА_9 , матеріальної шкоди згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи № 645/21-21 від 08.02.2021 на суму 882,15 грн.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченої мотивовано тим, що судом першої інстанції не взято до уваги помякшуючі обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у стані сильного душевного хвилювання внаслідок неправомірних та аморальних дій потерпілої відповідно до п.7 ч.1 ст. 66 КК України, крім того, не прийнято до уваги, що потерпіла не наполягала на покаранні обвинуваченої так як претензій не має.
Таким чином, рішення суду є неповним, однобічним, оскільки належним чином не з`ясовані обставини, що характеризують об`єкт та об`єктивну сторону злочину, зміст діяння, наявність причинного звязку між діями та наслідками, поверхнево досліджено обставини, що впливають на ступінь та характер відповідальності, дані, що характеризують особу, обставини, що пом`якшують покарання, характер та розмір заподіяної шкоди, не зясовані причини й умови, що сприяли вчиненню злочину та мають істотне значення для правильного рішення.

Під час апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_6 змінила вимоги апеляційної скарги, просила помякшити покарання, зменшити строк позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги зі змінами обвинуваченої, просив відмовити, захисника ОСОБА_8 , обвинувачену ОСОБА_6 , які просили задоволити апеляційну скаргу зі змінами обвинуваченої, пом`якшити покарання, зменшити строк позбавлення волі, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що апеляційна скарга зі змінами не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, за згодою учасників судового провадження, керуючись вимогами ст.349 КПК України після допиту обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, апеляційна скарга в цій частині, у відповідності з вимогами ч.1 ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті)закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через суворість.
За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Згідност.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції в дотримання вимог ст. 65 КК України, керуючись роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 24.10.2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судима (а.с.50-55), не працює, неодружена, обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання.
Перевіривши всі обставини, які мають значення при призначенні покарання, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, додержуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації, в дотримання ст. 50, ст. 65 КК України визначив покарання ОСОБА_6 , яке є достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, належним чином умотивувавши своє рішення.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Колегія суддів звертає увагу на те, що виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засуджену внести корективи в її соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність.
Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».
Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.
Застосований судом першої інстанції обвинуваченій ОСОБА_6 на підставі ст. 71 КК України розмір покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 8 місяців визначений вірно, є з урахуванням скоєного до набрання вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.01.2021 року законної сили кримінального правопорушення, справедливим та достатнім.
Колегія суддів не вважає його надмірно суворим, підстав для зменшення строку покарання не вбачає.
Рішення суду першої інстанції щодо призначення покарання ОСОБА_6 в дотримання вимог ст. 370 КПК України є законним, належним чином вмотивованим та обгрунтованим, доводи апеляційної скарги зі змінами безпідставними.
Інші підстави для зміни вироку суду, передбачені ст. 409 КПК України відсутні.
Керуючись ст. ст. 404,405, 407,409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги зі змінами обвинуваченої ОСОБА_6 .
Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.09.2021 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, особою, яка тримається під вартою,- в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.
На підставі ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4