Cправа №333/6211/21
Провадження№1-кс/333/72/21
УХВАЛА
З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, вище зазначений об`єкт, який було оглянуто, є речовим доказом, тобто матеріальним об`єктом, який є предметом кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Отже, вилучений предмет має доказове значення в рамках проведення досудового розслідування.
Учасники процесу до суду не з`явилися.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши матеріали клопотання суддя приходить до наступного висновку.
Судом було встановлено, що клопотання слідчого, погоджене із прокурором прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя, оформлене відповідно до вимог Кримінально процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтував доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень.
У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, тобто оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч.2 ст.170 КПК України для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вилучене майно.
З урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотання слідчого чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.107, 167,170-175,309,372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон «Sharp Aquos» в корпусі синього кольору, ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з чорним силіконовим чохлом;
Ухвала діє 60 днів з дня її постановлення до 09.11.2021 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1