КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївки, Донецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Донецького обласного суду від 26 січня 2000 року за ст. 93 П "Б", "Г", "Е", "І", ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України 1961 року до 15 років позбавлення волі, 12 червня 2013 року звільненого умовно-достроково з Біленківської ВК Запорізької області №99 на строк 10 місяців 28 днів,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, та
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької обл., яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимої вироком Оболонського районного суду міста Києва від 23 квітня 2013 року за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненої ухвалою апеляційного суду міста Києва від 15 травня 2014 року від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України "Про амністію" від 15 травня 2014 року,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и л а:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, та йому призначено покарання: за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст.ст. 44, 49 КК України, а кримінальне провадження у цій частині закрито, у зв`язку із закінченням строків давності.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 04.03.2015.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_8 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 04.03.2015 по 20.06.2017 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 15.01.2018 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою змінено на особисте зобов`язання, та негайно звільнено з-під варти.
Вироком ухвалено вважати ОСОБА_8 таким, що повністю відбув покарання.
Цим же вироком ОСОБА_13 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, та їй призначено покарання: за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_13 остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_13 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст.ст. 44, 49 КК України, а кримінальне провадження у цій частині закрито, у зв`язку із закінченням строків давності.
Запобіжний захід ОСОБА_13 до вступу вироку в законну силу у виді застави залишено без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_13 ухвалено рахувати з моменту взяття її під варту у порядку виконання вироку.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції 26.11.2015), ОСОБА_13 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20.03.2015 по 14.04.2015, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_8 та ОСОБА_13 задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_13 на користь потерпілої ОСОБА_10 500 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.
Судом у кримінальному провадженні вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
Не погодившись із вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просила вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 358 КК України, та закрити кримінальне провадження стосовно нього за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України.
До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подала зміни та доповнення до апеляційної скарги, в яких просила вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Від захисника ОСОБА_9 в інтересах потерпілої ОСОБА_10 надійшла апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції, в якій вона, не оспорюючи фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, доведеність винуватості обвинувачених та кваліфікацію їх дій, посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_13 за ч. 4 ст. 190 КК України покарання тяжкості кримінального правопорушення унаслідок м`якості, просила скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 стосовно ОСОБА_13 у частині призначеного покарання за ч. 4 ст. 190 КК України, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_13 призначити покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_13 остаточно призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. У іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 подав на вирок суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень та кваліфікацію дій обвинувачених, посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_13 та ОСОБА_8 покарання тяжкості кримінальних правопорушень унаслідок м`якості, просив скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 у частині призначеного ОСОБА_13 та ОСОБА_8 покарання, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_13 призначити покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, та за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_13 остаточно призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, та за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 остаточно призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. У іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
У змінах та доповненнях до апеляційної карги, поданих 18.05.2018, заступник прокурора міста Києва ОСОБА_14 просив скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 у частині призначеного ОСОБА_13 та ОСОБА_8 покарання, та у частині закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_13 призначити покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст.ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_13 звільнити від призначеного покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_13 остаточно призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 4 років позбавлення волі та за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст.ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_8 звільнити від призначеного покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 остаточно призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Також, на вирок суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_13 , в якій вона, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просила вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 стосовно ОСОБА_13 скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
До початку судового розгляду захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_13 подала зміни та доповнення до апеляційної скарги, в яких просила вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 стосовно ОСОБА_13 скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду міста Києва від 17.05.2018 задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 , та прийнято відмову обвинуваченого від захисника ОСОБА_7 .
Одночасно, вказаною ухвалою доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві призначити обвинуваченому ОСОБА_8 адвоката для здійснення захисту за призначенням.
21.09.2021 від захисника ОСОБА_6 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_8 за призначенням відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 17.05.2018, надійшла заява про відмову від апеляційної скарги, поданої захисником ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .
Крім того, 18.11.2021 надійшла заява першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_15 про відмову від апеляційної скарги прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 у частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України.
У судове засідання обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , захисник ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_13 , потерпіла ОСОБА_10 та її захисник ОСОБА_9 не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Від захисника ОСОБА_9 в інтересах потерпілої ОСОБА_10 17.11.2021 надійшла заява про проведення апеляційного розгляду у її відсутності.
Захисник ОСОБА_16 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_13 , 18.11.2021 надіслав на адресу суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.
Заслухавши думку присутніх в удовому засіданні прокурора ОСОБА_5 , та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , які не заперечували щодо закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 у частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за вказаними апеляційними скаргами підлягає закриттю, з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.
Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Враховуючи, що захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , відмовився від апеляційної скарги, поданої захисником ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_15 відмовився від апеляційної скарги прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 у частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, а інші сторони кримінального провадження не оскаржували вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів, у відповідності до положень ч. 2 ст. 403 КПК України, приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою зі змінами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та апеляційною скаргою зі змінами прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2018 у частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 403, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року та за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_11 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року у частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 більш суворого покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, закрити у зв`язку з відмовою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_15 від апеляційних скарг.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3