ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/125/22 Справа № 185/9698/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2021 року про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України , -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2021 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що з урахуванням часу, який пройшов з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_7 змінив своє ставлення до кримінального правопорушення, що йому інкримінується, щиро розкаюється у скоєному, висловив намір щодо співпраці зі слідством, що в сукупності з обставинами встановленими під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу щодо необхідності участі підозрюваного у витратах на лікування свого батька та здійснення догляду за ним, нівелює той ступінь ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, унеможливлення яких було метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Зазначає, що будь-яких обставин, які б свідчили про те, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_7 на даному етапі кримінального провадження не встановлено, підозрюваний зможе виконувати покладені на нього під час обрання іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, обов`язки.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання .
В обґрунтування апеляційної скарги та доповненнях до неї зазначає, що в прохальній частині клопотання не зазначено навіть адреси проживання підозрюваного; відповідно до ч. 5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали, якщо не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.
Тримання під вартою ОСОБА_7 обрано 23.11.2021 року, на час розгляду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 перебував під вартою 22 дні, при цьому новими обставинами у клопотанні зазначено міцні соціальні звязки, наявність у підозрюваного наміру співпрацювати з органами досудового розслідування, що не може розглядатися як нова обставина.
Вказує, що стороною захисту не надано слідчому судді жодного підтвердження співпраці з органами досудового розслідування, разом з тим як сторона обвинувачення, так і сторона захисту в судовому засіданні підтвердили факт не заявлення з боку сторони захисту жодних клопотань про проведення повторного допиту ОСОБА_7 чи проведення за його участі інших слідчих дій, а також факт відмови ОСОБА_7 від надання показань на підставі ст. 63 КУ.
Також зазначає, що твердження слідчого судді про те, що така обставина, як те, що у ОСОБА_7 є батько- пенсіонер, який потребує догляду, не була відома слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу не може бути самостійною підставою для зміни умов обраного запобіжного заходу.
Також вказує, що не зважаючи на обмеження, покладені ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 порушив покладені на нього обов`язки, що підтверджується зібраним матеріалом

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захиснка ОСОБА_8 просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просили залишити її без змін

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000973 від 21.11.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.
22 листопада 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.
23 листопада 2021 року слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначення застави у розмірі 113500 грн.
01 грудня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.
13 грудня 2021 року захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт
14.12.2021 року за наслідками розгляду клопотання захисника ОСОБА_8 слідчий суддя дійшов висновку про можливість його задоволення, так як на його переконання саме такий запобіжний захід буде достатнім у кримінальному провадженні та гарантуватиме виконання покладених на ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.
Однак, з даним рішенням слідчого судді погодитись не можна зважаючи на наступне.
Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, що виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування і можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або спосіб його виконання. Такий висновок опосередковано ґрунтується і на приписах ч. 5 ст. 201 КПК України, яка унеможливлює подання підозрюваним, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.
Так, обґрунтовуючи необхідність зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 сторона захисту посилалась, зокрема на наявність у останнього батька - особи похилого віку, який має хронічне захворювання кардіологічного профілю, у зв`язку з чим він потребує стороннього догляду та участі в тому числі підозрюваного у витратах на його лікування, та втрату актуальності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
В свою чергу, доводи захисника про наявність у ОСОБА_7 батька особи похилого віку, який має хронічне захворювання кардіологічного профілю, у зв`язку з чим він потребує стороннього догляду та участі в тому числі підозрюваного у витратах на його лікування не є такими, які дійсно перешкоджають подальшому застосуванню обраного запобіжного заходу, а є релевантною обставиною для зміни запобіжного заходу у тому числі і покладених обов`язків. Разом з тим, з огляду на те, що запобіжний захід належить до заходів забезпечення кримінального провадження, які мають на меті досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя у будь-якому випадку при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу повинен врахувати співвідношення приватного інтересу та потреби досудового розслідування.
Втім, долучена до матеріалів справи медична довідка КНП Центр первинної медично-санітарної допомоги м. Палвограда ПМР, жодних рекомендацій щодо необхідності постійного догляду за ОСОБА_9 не містить.
З ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2021 року у справі № 185/9698/21, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України. З поміж іншого, вищезазначеною ухвалою підтверджується факт існування ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду.
У зв`язку з тим, що стороною захисту не було доведено нагальність та безальтернативну необхідність підозрюваному ОСОБА_7 доглядати за своїм батьком, з огляду на те, що злочини інкриміновані ОСОБА_7 є тяжкими кримінальними правопорушеннями, враховуючи ту обставину, що ризик можливого переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду продовжує існувати, на переконання апеляційного суду, не знайшла свого підтвердження та обставина, що у конкретному випадку приватний інтерес переважає потреби досудового розслідування.
Щодо посилання захисту на втрату актуальності ризиків переховування від слідства і суду внаслідок належної процесуальної поведінки, втрату актуальності ризику впливу ОСОБА_7 на свідків, інших підозрюваних чи інших учасників провадження в наслідок наміру співпрацювати з органами досудового розслідування, апеляційний суд зазначає наступе.
Обґрунтовуючи своє клопотання про зміну запобіжного заходу, захисник послалась у тому числі на необґрунтованість підозри. Проте слід зазначити, що відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення за правилами ч. 2 ст. 177, ч. 1, 2 ст. 194 КПК України виключають можливість застосування до особи взагалі будь-якого запобіжного заходу. У даному випадку наявність таких обставин не встановлена слідчим суддею.
Так само не встановлено і те, що на час розгляду клопотання зникли чи істотно зменшилися в цьому кримінальному провадженні передбачені ст. 177 КПК України ризики, встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.
Так, жодних нових доказів, які б свідчили, що ризики зменшились або перестали існувати стороною захисту надано не було, у зв`язку з цим апеляційний суд вважає безпідставними посилання захисника на необхідність врахування обставини, що з моменту обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, суттєво зменшились на теперішній час.
Належне виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, на думку апеляційного суду, не свідчить про зменшення чи відсутність визначених ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних чи інших учасників в даному кримінальному провадженні, а є результатом застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави.
Виконання процесуальних обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані, їх виконання не можна представляти як таке, що залежить від волі підозрюваного і, тим більше, має за собою наслідком зміну запобіжного заходу.
Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків інших підозрюваних чи інших учасників, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від зазначених осіб, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків інших підозрюваних чи інших учасників існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.
Наявна у матеріалах кримінальної справи характеристика підозрюваного ОСОБА_7 не спростовує висновки щодо необхідності і достатності застосування запобіжного заходу судом першої інстанції. Така характеристика дійсно позитивно описує підозрюваного, проте в світлі наведених вище обставин, не є настільки переконливою та вагомою, щоб знизити встановлені ризики до маловірогідності чи до їх виключення.
Що стосується доповнень до апеляційної скарги прокурора та заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , то вони не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки висвітлюють події, які не відносять до тих подій, які були предметом розгляду клопотання захисника, а тому не є предметом розгляду апеляційним судом.
За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу (пункт 2 частини 3 статті 407 КПК).

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження (пункти 2 частини 1 статті 409 КПК). Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо серед іншого суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки (пункт 2 частини 1 статті 411 КПК).
Слідчий суддя помилково прийшов до висновку про зменшення ступеню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та доцільності зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 на домашній арешт.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржувану ухвалу слідчого судді слід скасувати.
Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 200, 309, 376, 404, 405, 407, 422 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2021 року про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Підозрюваного ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10