ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3363/21 Справа № 214/7070/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
особа, відносно якої застосовані
примусові заходи
медичного характеру ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
законного представника особи,
відносно якої застосовані примусові
заходи медичного характеру ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах особи, стосовно якої застосовані примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_7 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2021 року, якою застосовано до ОСОБА_7 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2021 року застосовано до ОСОБА_7 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, а саме до Комунального закладу «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», що знаходиться за адресою: вул. Бехтєрєва, 1, м. Дніпро.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.06.2021 року, на мобільний телефон марки «Samsung J5», модель SM-J500H, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які 30.05.2021 року були тимчасово вилучені у останнього скасовано.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, мобільний телефон марки «Samsung J5», модель SM-J500H, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , який знаходяться у камері зберігання речових доказів відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровської області (квитанція №002991) конфісковано у власність держави (Т.2 а.с.27, 28).
Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що за обставин детально викладених в ухвалі суду першої інстанції, 30.05.2021 року о 10-43 годині, ОСОБА_7 , перебував в приміщенні ТЦ «Сонячна Галерея», що розташований за адресою: пл. 30-річчя Перемоги, 1-А, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. В цей час, використовуючи свій мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J5» SM-J500H, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» абонентський номер НОМЕР_3 , здійснив дзвінок на телефон спецлінії «102» чергової частини Центру обслуговування нарядами поліції міста Кривого Рогу, та повідомив оператору «102» про підготовку вибуху гіпермаркету «Ашан», що розташований за адресою: пл. 30-річчя Перемоги, 1-А, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.
В ході виїзду слідчо-оперативної групи до ТЦ «Сонячна Галерея» гіпермаркету «Ашан», що розташований за адресою: пл. 30-річчя Перемоги, 1-А, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, була проведена евакуація людей, які знаходились у вищевказаному місці. Зазначене повідомлення ОСОБА_7 від 30.05.2021 року про підготовку вибуху гіпермаркету «Ашан» не підтвердилося. Перевіркою вказаного повідомлення встановлено, що вибухових пристроїв та вибухонебезпечних речовин в гіпермаркеті «Ашан» ТЦ «Сонячна Галерея», не виявлено, а повідомлення про підготовку вибуху є завідомо неправдиве.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що ухвала суду підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням норм кримінального процесуального закону.
Так, захисник зазначає, що відповідно до п. 15 постанови Пленуму №7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.
Крім того, в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).
При цьому, копії ухвал (постанов) суду про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надсилаються судом на виконання у разі примусової госпіталізації неосудної особи до психіатричного закладу зі звичайним наглядом до закладу охорони здоров`я, в якому лікується ця особа, а при її перебуванні вдома - до закладу охорони здоров`я за місцем її проживання і в обох випадках, за потреби, - до органів внутрішніх справ.

Крім того, захисник зазначає, що суд не з`ясував обставини звідки у ОСОБА_7 з`явився телефон, оскільки він є інвалідом з дитинства та самостійно придбати телефон він не міг, власних коштів на його придбання у нього також не має, а долучений до кримінального провадження в якості речового доказу належить його матері ОСОБА_10 , яка є його законним представником, даний телефон вона передала ОСОБА_7 , щоб він міг в будь який час з нею зв`язатися. Тому норми ст.ст. 96-1,96-3 КК України у даному випадку застосовуватися не можуть.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_7 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Законний представник особи, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру, підтримав вимоги апеляційної скарги захисника.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Враховуючи те, що фактичні обставини вчинення суспільно небезпечного діяння встановлені судом першої інстанції, кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 259 КК України, а також вчинення останнім зазначеного кримінального правопорушення в стані неосудності, учасниками судового провадження не оспорюються, а тому колегія суддів судове рішення в цій частині не переглядає.
За змістом ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, згідно з ч. 1 ст. 94 КК України, є обов`язковим врахування: 1) характеру і тяжкості захворювання; 2) тяжкості вчиненого діяння; 3) ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, передбачений ч. 3 ст. 94 КК України і, відповідно до неї, може бути застосований судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Окрім того, згідно позиції Верховного Суду України, яка викладена у Постанові Пленуму ВСУ від 3.06.2005 № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).При цьому в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

З висновку судово-психіатричного експерта №104 від 12.08.2021 року, вбачається, що ОСОБА_7 в період часу вчинення інкримінованого йому діяння виявляв і тепер виявляє хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості зі стійкими вираженими розладами емоцій та поведінки. За своїм психічним станом, в період, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Потребує застосування щодо нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції, при визначенні виду примусового заходу медичного характеру щодо ОСОБА_7 , врахував характер і тяжкість захворювання останнього, рекомендації експертів про тип лікувального закладу, особу ОСОБА_7 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, що відноситься до категорії тяжких, з 1995 року знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з приводу розумової відсталості в ступені вираженої дебільності, за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується з нейтральної сторони.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що, врахувавши усі обставини справи, у їх сукупності, характер та тяжкість захворювання ОСОБА_7 , тяжкість вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння, суд першої інстанції, правильно визначив вид примусового заходу медичного характеру, а саме примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вимоги кримінального та кримінального процесуального закону щодо застосування примусових заходів медичного характеру дотримався в повному обсязі, при цьому судом враховано суспільну небезпеку вчиненого діяння, суспільну небезпеку ОСОБА_7 , його психічний стан.

Разом з тим, доводи захисника, які викладені в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції в ухвалі вказав назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки особливості розгляду даної категорії справ закріплені у Главі 39 КПК України, яка не містить заборони щодо зазначення судом конкретного психіатричного закладу, а тому вказані посилання є формальними та не є такими, що є підставою для скасування законного рішення суду, оскільки вид примусового заходу медичного характеру та підстави для його застосування, які враховані судом першої інстанції, повністю відповідають вимогам п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 94 КК України, а порядок проведення судового розгляду і зміст рішення суду відповідають вимогам ст.ст. 512, 513 КПК України.
Крім того, судом враховано Наказ Міністерства охорони здоров`я України Про затвердження Переліку спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги від 20.03.2018 року № 516, згідно з яким в м. Кривий Ріг не має спеціального закладу з надання психіатричної допомоги, а в свою чергу Комунальний заклад "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради" (49115, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Бехтерева, будинок 1) входить до переліку спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги, а тому судом першої інстанції обґрунтовано визначено заклад з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, до якого має бути госпіталізовано ОСОБА_7 .
Також не заслуговують на увагу посилання захисника на те, що суд першої інстанції безпідставно застосовані норми ст.ст. 96-1, 96-3 КК України у даному випадку, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Як вбачається з оскарженої ухвали, що суд першої інстанції мобільний телефон марки «Samsung J5», модель SM-J500H, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , який ОСОБА_7 використовував як засіб та знаряддя вчинення суспільно небезпечного діяння, та який було визнано речовим доказом, конфіскував у власність держави під час вирішення питання про долю речових доказів в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді судом першої інстанції клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , які були б підставою для скасування ухвали суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, про що просить захисник, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції є законною, мотивованою та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах особи, стосовно якої застосовані примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2021 року, якою застосовано до ОСОБА_7 примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4