Провадження № 1-кс/161/8931/21
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 17 листопада 2021 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0002698 від 14.11.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В
16.11.2021 слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна, яке було вилучене 13.11.2021, в ході проведення огляду місця події у с.Жабка Луцького району Волинської області.

У поданому клопотанні слідчий вважає, що тимчасово вилучене майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, тому необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

В судовому засіданні прокурор та слідчий навели доводи аналогічно тим, що вказані у клопотанні, просили клопотання задовольнити.

Представник власника майна в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання в частині арешту транспортного засобу.

Заслухавши думку учасників судового розслідування, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002698 від 14.11.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
13.11.2021 в ході проведення огляду місця події у с.Жабка Луцького району Волинської області виявлено та вилучено лісодеревину приблизним об`ємом 5,6 куб.метри, автомобіль марки «Mercedes-benz», д.р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Mercedes-benz», д.р.н. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , які постановою слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 14.11.2021 визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Відсутні підстави вважати, що майно вилучено з порушенням кримінальних процесуальних норм.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене в ході проведення огляду місця події, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що майно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.100 КПК України, речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Слідчий суддя вважає, що передача речових доказів, а саме: автомобіля марки «Mercedes-benz», д.р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Mercedes-benz», д.р.н. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 не суперечить приписам ч.5 ст.100 КПК України, оскільки утримання вказаних речових доказів не є співмірним з завданнями кримінального провадження та призводить до порушення розумного балансу між приватно-правовим та публічно-правовим інтересом, тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна необхідно задовольнити, однак частково.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 167, 170, 174, 175, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В
Клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке 13.11.2021 було тимчасово вилучено в ході проведення огляду місця події, а саме на: лісодеревину приблизним об`ємом 5,6 куб.метри, автомобіль марки «Mercedes-benz», д.р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Mercedes-benz», д.р.н. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 .

Заборонити відчуження, розпорядження та користування лісодеревиною приблизним об`ємом 5,6 куб.метри, на яку накладено арешт.

Заборонити відчуження автомобіля марки «Mercedes-benz», д.р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Mercedes-benz», д.р.н. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , на які накладено арешт.

Передати автомобіль марки «Mercedes-benz», д.р.н. НОМЕР_1 , свідоцтвом про реєстрацію автомобіля «Mercedes-benz», д.р.н. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 .

Попередити ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя