Справа № 473/3420/21
Номер провадження 1-в/473/255/2021
УХВАЛА
Іменем України

"29" вересня 2021 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

представник Державної установи «Вознесенська ВК №72» ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (на виправні роботи) щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий, засуджений 16.07.2019 року вироком Приморського районного суду м.Одеси за ч.1 ст.121 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зараховано попереднього ув`язнення з 24.11.2014 року по 24.06.2016 року та з 13.03.2019 року по день набрання законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.01.2020 року вирок Приморського районного суду м.Одеси від 16.07.2019 року залишено без змін

В С Т А Н О В И В:

адвокат ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (на виправні роботи) з відрахуванням 20 % заробітку щомісячно в дохід держави, яке просила розглядати у її відсутності, подавши до суду відповідне клопотання 29.09.2021 року.

З врахуванням позицій учасників процесу та положень ст.539 ч.5 КПК України розгляд справи відбувся у відсутності адвоката ОСОБА_6 .

Засуджений ОСОБА_5 подане його адвокатом клопотання підтримав, вказавши, що працювати він не бажає, оскільки це його право, а до закінчення строку покарання у нього залишився незначний проміжок часу.

Прокурор та представник ДУ «Вознесенська ВК №72» заперечували проти заміни ОСОБА_5 покарання на більш м`яке, а саме на виправні роботи, оскільки через рік після відмови в задоволенні судом аналогічного клопотання засуджений не працював, не отримав жодного заохочення, не приймав участі у суспільно-корисному житті відділення.

На підставі матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_5 16.07.2019 року засуджений вироком Приморського районного суду м.Одеси за ч.1 ст.121 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зараховано попереднього ув`язнення з 24.11.2014 року по 24.06.2016 року та з 13.03.2019 року по день набрання законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.09.2020 року в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (виправні роботи) в порядку ст.82 КК України було відмовлено.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.06.2021 року в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Згідно із наданою характеристикою Державної установи «Вознесенська ВК-72» початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 - 13.03.2019 року, кінець 06.03.2022 року.

З 05.03.2020 року ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Вознесенська ВК №72» у Миколаївській області. За час відбування покарання характеризується негативно.

Загалом за весь період відбування покарання має 3 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не має взагалі.

У майстерні установи не працевлаштований, намірів на працевлаштування не виказує. У суспільно-корисному житті установи та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі участі не приймає. У відношенні до представників адміністрації коректний, грубих висловів не допускає.

Вирішуючи клопотання захисника, суд враховує, що порядок заміна невідбутої частини покарання більш м`яким регулюється нормами ст.82 КК України, частина 1 якої передбачає, що особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно із ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після відбуття строків покарання, визначених ч.4 ст.82 КК України, які згідно із п.2 ч.4 ст.82 КК України мають становити: 2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Отже для вирішення питання про заміну покарання з позбавлення волі на більш м`яке покарання суду має бути доведено, що засуджений окрім відбуття визначеного в ст.82 КК України строку покарання, окрім того став на шлях виправлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення. Розглядаючи клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суд зобов`язаний перевірити дані, що підтверджують виправлення засудженого, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Стаття 6 в ч.1 та ч.3 КВК України передбачають, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Разом із тим, дані про особу засудженого ОСОБА_5 , його поведінку за період відбування покарання, викладені в характеристиці ДУ «Вознесенська ВК №72», вказують на те, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

Так, з матеріалів особової справи засудженого та характеристики на нього вбачається, що ОСОБА_5 протягом всього періоду відбуття покарання не заохочувався, а також мав 3 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку. Після цього жодних заохочень засуджений ОСОБА_5 не мав. На момент розгляду клгопотання адвоката засудженого він в ВК №72 не працює, участі у суспільно-корисному житті та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених - не приймає і не виявляє бажання приймати.

Викладене свідчить про неуспішність процесу виправлення і про відсутність можливості ефективного продовження його за умови застосування до засудженого заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким в порядку статті 82 КК України, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для застосування ст.82 КК України.

Керуючись ст.82 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме на виправні роботи, - відмовити.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом 7 діб з дня її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1