Справа № 569/2097/18
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

31 серпня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву потерпілої ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

02 серпня 2021 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла скарга представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження від 28 січня 2021 року.
Автоматизованою системою документообігу суду слідчому судді ОСОБА_7 було визначено розглядати вказану скаргу.

06 серпня 2021 року потерпілою ОСОБА_4 було подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_7 .
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 серпня 2021 року в задоволенні вказаної заяви було відмовлено.
17 серпня 2021 року потерпілою ОСОБА_4 було повторно подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_7 .
Автоматизованою системою документообігу суду слідчому судді ОСОБА_8 було визначено розглядати вказану скаргу.

25 серпня 2021 року потерпілою ОСОБА_4 було подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_9 . В обґрунтування своєї заяви вказує, що слідчим суддею ОСОБА_8 раніше вже розглядалася заява про відвід слідчого судді ОСОБА_7 . Вказана обставина, на її думку, викликає сумнів у неупередженості слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_9 .

Представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заяву потерпілої.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_8 , вважає, що дана заява є безпідставною та необґрунтованою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, мотивацію відводу, дослідивши зазначені доводи заяви та причини для відводу слідчого судді ОСОБА_8 , суд не вбачає підстав для його задоволення, так як останній не вмотивований, безпідставний, необґрунтований, відсутні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу, виходячи з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід, а згідно з ч. 2 цієї ж статті за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
В силу ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у ст. 75 КПК України і їх перелік є вичерпним.
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини у відповідній частині передбачає: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Варто зауважити, що прийняття слідчим суддею процесуального рішення по іншій справі, учасником якої була потерпіла не може розцінюватися як обставини, що створюють сумніви з приводу неупередженості судді, оскільки оцінка таким рішенням та діям повинна надаватися судом вищої інстанції.
Проаналізувавши зміст заяви потерпілоїта оцінивши його за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що викладені нею обставини будь-якими належними, допустимими та об`єктивними доказами не підтверджені, є надуманими та не узгоджуються із вимогами ст. 75 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання про відмову у задоволенні заяви потерпілоїпро відвід слідчого судді ОСОБА_9 .

Відповідно ст.ст. 81, 82 КПК України, питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82, 369-372 КПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1