УХВАЛА

Справа № 495/7417/20

Номер провадження 1-кс/495/2668/2021

09 листопада 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м.Білгород-Дністровський Одеської області заяву захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.356, ч.5 ст.185 КК України, відомості до ЄРДР було внесено за №0001060 від 30.04.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001060 від 30.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 356, ч.5 ст.185 КК України.

04 листопада 2021 року на адресу суду від адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 надійшла заява про відвід головуючої судді ОСОБА_5 від розгляду зазначеного вище кримінального провадження.

Свою заяву адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 обгрунтовує тим, що нещодавно йому стало відомо, що головуюча суддя ОСОБА_5 є обвинуваченою у кримінальному провадженні №761/36803/18 за обвинуваченням її у злочинах, передбачених ч.1 ст.258, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 КК України. Дане кримінальне провадження розглядається Святошинським районним судом м.Києва. Окрім того, як зазначає заявник, на останньому судовому засіданні по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.356, ч.5 ст.185 КК України, відомості до ЄРДР було внесено за №0001060 від 30.04.2017 року, головуюча суддя ОСОБА_5 відмовилась закривати кримінальне провадження за п.10 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки відомості про кримінальне провадження було внесено після набрання чинності вищевказаною нормою права.

Вищезазначені обставини, на думку адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 вказують на зацікавленість суду з розгляді зазначеного вище кримінального провадження та сумніві у неуперередженості головуючої судді ОСОБА_5 , оскільки на думку захисника обвинуваченого, головуюча суддя не здійснює контроль за захистом прав обвинуваченого ОСОБА_4 , ігнорує факт порушення стороною обвинувачення його прав.

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, однак адвокат ОСОБА_3 , який діє в його інтересах надав на адресу суду заяву, про розгляд заяви про відвід судді за його відсутності, просить задовольнити свою заяву про відвід головуючої судді ОСОБА_5 ..

В судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, однак адвокат ОСОБА_7 , яка діє в його інтересах надала на адресу суду заяву, згідно якої просила відмовити у задоволенні заяви про відвід, оскільки вона є необґрунтованою.

В судове засідання прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши заяву про відвід, надавши правову оцінку доводам заявника, на які він посилається для задоволення заяви про відвід, суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, в тому числі принципам змагальності сторін, диспозитивності та розумності строків.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією Україниізаконами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки судді, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання своїх обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьоюстатті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Як зазначено у Постанові Верховного суду від 22 жовтня 2019 року (справа №311/3428/18), для забезпечення вимог процесуальної форми щодо недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному процесі України законодавцем закріплено інститут самовідводу, відводу, який передбачає інструменти для усунення упередженої службової особи від здійснення розслідування та судового розгляду кримінального провадження, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень. При цьому наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Підстави для відводу судді викладенні устатті 75 КПК України.

Відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідност. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Як вбачається з змісту заяви про відвід, в якості підстави для відводу адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 обгрунтовує тим, що головуюча суддя ОСОБА_5 є обвинуваченою у кримінальному провадженні №761/36803/18 за обвинуваченням її у злочинах, передбачених ч.1 ст.258, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 КК України. Дане кримінальне провадження розглядається Святошинським районним судом м.Києва. Окрім того, як зазначає заявник, на останньому судовому засіданні по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.356, ч.5 ст.185 КК України, відомості до ЄРДР було внесено за №0001060 від 30.04.2017 року, головуюча суддя ОСОБА_5 відмовилась закривати кримінальне провадження за п.10 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки відомості про кримінальне провадження було внесено після набрання чинності вищевказаною нормою права.

Вищезазначені обставини, на думку адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 вказують на зацікавленість суду з розгляді зазначеного вище кримінального провадження та сумніві у неуперередженості головуючої судді ОСОБА_5 , оскільки на думку захисника обвинуваченого, головуюча суддя не здійснює контроль за захистом прав обвинуваченого ОСОБА_4 , ігнорує факт порушення стороною обвинувачення його прав.

Проте, суддя, при вирішенні питання про наявність підстав для відводу іншому судді, не вправі розглядати та вирішувати питання щодо законності та обґрунтованості дій судді щодо підготовки до розгляду кримінальних проваджень, законності і обґрунтованості процесуальних рішень, винесених суддею, а також давати оцінку щодо наслідків таких дій.

Тобто, вирішення питань, пов`язаних з встановленням законності та обґрунтованості процесуальних дій головуючого судді та їх наслідків, а також винесених процесуальних рішень суддею, не належать до компетенції судді місцевого суду під час розгляду заяви про відвід.

Окрім того, заявником не обґрунтовано, як та обставина, що головуюча суддя ОСОБА_5 є обвинуваченою у кримінальному провадженні №761/36803/18 за обвинуваченням її у злочинах, передбачених ч.1 ст.258, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 КК України впливає на ухвалення нею законного та обґрунтованого рішення по кримінальному провадженню, яке перебуває в її провадженні.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року (даліБангалорські принципи), Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Згідно п.п.49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумніву неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але невирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. Про це йдеться у рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v.Austria) від 24 лютого 1993 року, п.п.27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Суд зазначає, що в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у неупередженості головуючої судді ОСОБА_5 , та які б, в свою чергу, унеможливлювали б винесення головуючою суддею об`єктивного судового рішення, а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення, а доводи заявника є його суб`єктивною думкою та зводяться до незгоди з процесуальними діями головуючої судді ОСОБА_5 , що не може бути підставою для відводу згідно діючих норм кримінально-процесуального законодавства, тому у задоволенні заяви про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження №495/7417/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.356, ч.5 ст.185 КК України, слід відмовити.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст.75,80, 371, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.356, ч.5 ст.185 КК України, відомості до ЄРДР було внесено за №0001060 від 30.04.2017 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст даної ухвали складено 09.11.2021 року.

Суддя