ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/82/22
провадження № 1-кс/753/101/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" січня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000023, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого суді з клопотанням, погодженим прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000023 від 3 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме грошові кошти у розмірі 5 500 доларів США та 1 300 гривень, що були тимчасово вилучені 3 січня 2022 року у затриманого у порядку ст. 298-2 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 3 січня 2022 року приблизно о 18 год. 45 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував у приміщенні гіпермаркету « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де помітив чорну сумку (барсетку), яка лежала на торговій полиці, і в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , підійшовши до полиці, де лежала сумка (барсетка) чорного кольору, впевнившись, що його злочинні дії непомітні стороннім особам, шляхом вільного доступу таємно викрав з полиці сумку (барсетку), яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якому перебувало таке майно: водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 ; посвідчення адвоката на ім`я ОСОБА_6 ; банківська карта «Приват банк»; Банківська карта «Аваль»; Банківська карта «VKR Exim Bank», які матеріальної цінності не становлять, а також грошові кошти в сумі 5500 доларів США, що станом на 3 січня 2022 року згідно з курсом НБУ становить 150 030 грн, а також 1300 грн., належні ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, утримуючи при собі викрадене за вищевказаних обставин майно, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 151 330 гривень.
3 січня 2022 року ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 298-2 КПК України та проведено особистий обшук затриманого, під час якого тимчасово вилучено майно, яке має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме грошові кошти у розмірі 5500 доларів США та 1300 грн.
З метою запобігання можливості розпоряджатися та використовувати речовий доказ, посилаючись на положення статей 98, 167, 170 КПК України, слідчий просить накласти арешт грошові кошти у розмірі 5500 доларів США та 1300 грн.
Суд, дослідивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, дійшов висновку про задоволення клопотання, з огляду на таке.
У провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000023 від 3 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
2 грудня 2021 року о 22 год. 28 хв. (фактичний час затримання 19 год. 40 хв.) на підставі пункту 2 частини другої статті 208, пункту 1 частини першої статті 298-2 КПК України ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.
Частиною шостою статті 298-2 КПК України встановлено, що уповноважена службова особа, яка здійснила затримання, здійснює особистий обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 цього Кодексу.
Як свідчить протокол затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 3 січня 2022 року, під час особистого обшуку ОСОБА_5 , зокрема, були вилучені з правої кишені куртки 5 500 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів, 800 гривень купюрами по 200 гривень, 500 гривень купюрою номіналом 500 гривень.
Постановою дізнавача відділу дізнання Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 перекваліфіковано кримінальне провадження №0000023 від 3 січня 2022 року з частини першої статті 185 КК України на частину третю статті 185 КК України.
Постановою слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 5 500 доларів США та 1 300 гривень визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів.
Як визначено частиною 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Частиною третьою статті 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за крадіжку, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.
Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України.
Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Постановою слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 5 500 доларів США та 1 300 гривень визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки могли бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту вказаного майна, оскільки воно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні з метою їх збереження, а також, що за вказаних обставин таке обмеження прав власника (володільця) цього майна є співмірним завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 309 КПК України

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 3 січня 2022 року під час особистого обшуку у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затриманого у порядку ст. 298-2 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме грошові кошти у розмірі 5 500 доларів США та 1 300 гривень.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1