Справа № 562/3742/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2021 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представників потерпілого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунові Рівненської області кримінальне провадження № 0000617 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, -

в с т а н о в и в:

03 вересня 2017 року близько 02 год. 00 хв. у смт.Мізоч Рівненського району Рівненської області по вул.Липки, 6 ОСОБА_4 , перебуваючи на території кафе «Господа», під час конфлікту з ОСОБА_6 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з необережністю у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілого, які він міг і повинен був передбачити, наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 , в результаті чого заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді рваної рани правої вушної раковини, яке відповідно до п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року)відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження. Внаслідок вказаної травматичної дії ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не втримав рівновагу і впав на кафельне покриття підлоги, зазнавши удару задньою лівою частиною голови, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому основи та склепіння черепа, забою головного мозку легкого ступеня, забою м`яких тканин голови та забою м`яких тканин потилиці, які згідно висновку судово-медичної експертизи№153 від 22 вересня 2017 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх отримання.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, вину в скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, щиро кається у скоєному, просить закрити кримінальне провадження.

Прокурор вважає, що є правові підстави для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 подав заяву, в якій просить провести судове засідання без його участі та за відсутності потерпілого, не заперечує щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому його право на заперечення щодо закриття провадження з нереабілітуючих підстав та на повний судовий розгляд справи, з`ясувавши добровільність та істинність позиції учасників кримінального провадження щодо закриття провадження у справі, вивчивши надані матеріали справи, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає до закриття з огляду на наступне.

Положеннями ч.4 ст.286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Розглядаючи зазначене клопотання, суд виходить із положень КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Стаття 49 КК України обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення. Строк давності - це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу після вчинення кримінального правопорушення, сплив якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, за який передбачено найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 24 травня 2018 року у справі № 200/4664/14-к, з системного аналізу норм процесуального законодавства вбачається, що суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ст.128 КК України, вчинене кримінальне правопорушення усвідомив і щиро розкаявся, не заперечує щодо закриття провадження з нереабілітуючих підстав, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції. На обліку у лікаря психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Підстав для застосування положень ч.2 ст.49 КК України та зупинення перебігу строків давності у суду немає, зважаючи на відсутність відповідних рішень про розшук обвинуваченого, ухвалених у порядку ст.335 КПК України.
Згідно положень ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності не є виправданням особи, а є відмовою держави в особі відповідного суду загальної юрисдикції від застосування заходів кримінально-правового характеру до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення.

Враховуючи, що з моменту вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, минуло понад три роки, тобто закінчилися визначені пунктом 2 ч.1 ст.49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за даний злочин, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Пунктом 1 частини 2 ст.284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно роз`яснень, які містяться у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Рівненської міської ради для перерахунку Центральній міській лікарні до ОСОБА_4 про відшкодування витрат за перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні, підлягає залишенню без розгляду.

Витрати на залучення експерта у справі відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Надані прокурором суду документи кримінального провадження № 0000617 необхідно залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На підставі ст.49 КК України, керуючись ст.ст.128, 284-286, 288 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченогост.128 КК України,у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 вересня 2017 року за № 0000617 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, відносно ОСОБА_4 закрити.

Речові докази по справі: два компакт-диски «DVD-R Kaktuz 4,7 Gb» з відеозаписами проведення допиту та слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 06 вересня 2017 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000617;

- два паперові конверти зі зразками крові ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , змив речовини бурого кольору зі стіни, який поміщено до спецпакету Експертної служби МВС України №0898939; контрольний змив до змиву речовини бурого кольору зі стіни, який поміщено до спецпакету Експертної служби МВС України №0898938; змив речовини бурого кольору з кафельного покриття підлоги, який поміщено до спецпакету Експертної служби МВС України №0898940; контрольний змив до змиву речовини бурого кольору кольору з кафельного покриття підлоги, який поміщено до спецпакету Експертної служби МВС України №0898937 знищити;

- пару черевиків повернути власнику ОСОБА_6 .

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Рівненської міської ради для перерахунку Центральній міській лікарні до ОСОБА_4 про відшкодування витрат за перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні - залишити без розгляду.

Роз`яснити прокурору, що відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Документи кримінального провадження № 0000617 залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 (Семи) днів з дня її оголошення.

С у д д я