Житомирський апеляційний суд
Справа №272/1112/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 314 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2021 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000297 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. 5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України,

встановила:

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2021 року прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000297 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. 5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України.

Підставами прийняття такого рішення суд вказав в ухвалі те, що невручення копії обвинувального акта підозрюваній ОСОБА_11 є істотним порушенням її права на захист, яке не може бути усунуто у підготовчому судовому засіданні, обвинувальний акт у даному провадженні підлягає поверненню прокурору для усунення наведеного недоліку.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати та направити матеріали справи до Богунського районного суду для продовження підготовчого судового засідання.

Вважає, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказав, що обвинувачена ОСОБА_11 зловживаючи правом на захист відмовились отримувати обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування, а тому разом з обвинувальним актом і реєстром у кримінальному провадженні, прокурором направлено до суду підтверджуючі документи щодо направлення, відповідно до вимог Глави ІІ, ст. ст. 135, 136 КПК України, ОСОБА_11 обвинувального акту, реєстру досудового розслідування та копію цивільного позову, що свідчить про те, що сторона обвинувачення вжила усіх достатніх та можливих заходів щодо вручення обвинувального акту та матеріалів досудового розслідування стороні захисту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення обвинуваченої та захисників, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом положень ч.1 та ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Перевіривши обвинувальний акт № 0000297 від 07.10.2020 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. 5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, апеляційний суд приходить до висновку, що при його складенні дотримано вимоги, передбачені ст.291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляд до Житомирського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000297 від 07.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. 5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України.

Підставою для повернення обвинувального акту прокурору стало невручення прокурором копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинувачуваній ОСОБА_11 перед направленням обвинувального акту до суду.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до рекомендації касаційного суду викладеної в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05.10.2012 № 223-1446/0/4-12 « Про деякі питання порядку здійснення судового розгляду в судовому провадженні у першій інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», згідно з п. 1 яких головуючий має пересвідчитись, чи отримав обвинувачений копію обвинувального акту або клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Якщо не отримав то для забезпечення обвинуваченому його права на захист (ознайомлення із зазначеним документом) суд відкладає судове засідання. У цих роз`ясненнях касаційний суд не вказав на те, що неотримання обвинувального акту обвинуваченим тягне за собою його повернення прокурору для виправлення недоліків.

Статтею 293 КПК України регламентовано, що одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відсутність розписки обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, не можна визнати обставиною, як б надавала суду можливість повернути прокурору обвинувальний акт з огляду на приписи ч. 2 ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України та тією обставиною, яка перешкоджає суду призначити провадження до судового розгляду.

Як слідує з доданої до обвинувального акту розписки про отримання ОСОБА_11 копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та копії цивільного позову, яка складена слідчим СВ Андрушівського ВП БВП ГУ НП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_13 та підписаної понятими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 09.10.2020 року о 08 год. 48 хв. обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та копію цивільного позову в присутності понятих було залишено поблизу вхідних дверей кв. АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_11 (т. 1 а.с.56).

Також, в матеріалах справи містяться квитанції про направлення слідчим обвинуваченій ОСОБА_11 рекомендованим листом з описом вкладення процесуальних документів, а саме копії обвинувального акту, копій реєстру матеріалів досудового розслідування та копії цивільного позову за адресою її місця проживання (т.1 а.с.57-59) та за місцем роботи для вручення (т. 1 а.с.61-64).

Крім того, в матеріалах справи містяться роздруківки з засобів електронного зв`язку, які свідчать про направлення копії обвинувального акту, копій реєстру матеріалів досудового розслідування та копії цивільного позову захиснику ОСОБА_11 - адвокату ОСОБА_6 (т.1а.с.65-67).

Враховуючи таку процесуальну поведінку сторін кримінального провадження, а також ту обставину, що чинний КПК не передбачає чіткої процедури (послідовності дій) вручення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування стороні захисту та фіксації відмови обвинуваченого від їх отримання, колегія суддів приходить до висновку, що сторона обвинувачення дотрималася положень ст.290 КПК на стадії закінчення досудового розслідування і підстав вважати, що було порушено право на захист ОСОБА_11 не вбачається.

Колегія суддів наголошує на тому, що реалізація права сторони захисту на отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не залежить від волі сторони обвинувачення та загалом не свідчить про порушення останньою вимог ст. ст. 290-293 КПК України.

При цьому, невручення копії обвинувального акту підозрюваному само по собі не є підставою для визнання обвинувального акту таким, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки зазначену обставину можна усунути у підготовчому судовому засіданні шляхом вручення обвинувального акту в суді.

Апеляційний суд дійшов до переконання, що повертаючи обвинувальний акт з вищезазначених підстав, суд першої інстанції допустив надмірний формалізм, що суперечить засадам кримінального судочинства.

Проаналізувавши усі вищевказані обставини, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором не було допущено порушень вимог кримінального процесуального закону під час звернення до суду першої інстанції з обвинувальним актом, який є відповідним положенням ст.291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні поверненню до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 110, 291, 314 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2021 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000297 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч. 5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України- скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: