Провадження по справі № 1-кп/522/855/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005691 від 19.10.2019 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 18.07.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років 7 місяців, на підставі ст.ст. 69, 70, 72 КК України, покарання зараховано з 22.09.2019 року, звільнений за відбуттям строку покарання,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Азербайджану, громадянина Азербайджану, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
- 05.12.2017 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75, 76, п. 1, 2, п. 4 ч. 2, ст. 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця республіки Дагестан, Російської федерації, громадянина Росії, документованого паспортом Російської Федерації за № НОМЕР_1 , виданого 15.09.2011 ТП №106 відділу УФМС Росії по Санкт-Петербургу та Ленінградської області, постійного місця проживання та реєстрації на території України не має,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця Азербайджану, громадянина України, азербайджанця, який має середню освіту, не одруженого, працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця Азербайджану, громадянина Азербайджану, має посвідчення на постійне місце проживання на території України, який має середню освіту, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_8 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця Республіки Молдови, м. Кишинів, громадянина України, українця, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_10 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 ,
перекладача ОСОБА_20 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0005691 від 19.10.2019 року стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_21 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
Від захисника обвинуваченого ОСОБА_21 адвоката ОСОБА_14 , надійшло клопотання про зміну її підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, яке вона в судовому засіданні просила задовольнити.
Від прокурора надійшло клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке він в судовому засіданні просив задовольнити.
Обґрунтовуючи подане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор вказав на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_10 , відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність іншого кримінального провадження, яке перебуває на розгляді в іншого судді, у якому обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та він був звільнений з під варти на підставі внесеної застави. Крім того, в судове засідання призначене на 04.02.2022 року обвинувачений не з`явився. Сторона захисту заперечувала проти клопотання прокурора.
Також, від прокурора надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з тим, що обвинувачений без поважних не з`явився в судове засідання призначене на 04.02.2022 року, проти задоволення якого сторона захисту заперечувала. Сторона захисту вказала, що обвинувачений сумлінно виконує покладені на нього обов`язки, а 04.02.2022 року він прийшов до Приморського районного суду м. Одеси, однак запізнився.
Від прокурора надійшли клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_21 та ОСОБА_7 , проти задоволення яких сторони захисту заперечували.
Обґрунтовуючи подані клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор вказав на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність інших кримінальних проваджень, які перебувають на розгляді в іншому районному суді м. Одеси. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 прокурор вказав на відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність інших кримінальних проваджень, які перебувають на розгляді в іншому районному суді м. Одеси, обвинувачений є громадянином іншої держави. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_21 прокурор вказав на відсутність стійких соціальних зв`язків, наявність судимості. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 прокурор вказав на відсутність стійких соціальних зв`язків, та те, що обвинувачений перебуває у міжнародному розшуку з 16.05.2018 року, посилаючись на рішення Офісу Генерального прокурора про екстрадицію ОСОБА_7 до Російської Федерації, яке відстрочено до прийняття рішення по даному кримінальному провадженні.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вказавши на відсутність стійких соціальних зв`язків, та вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку. Сторона захисту заперечувала проти клопотання прокурора та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на його передчасність, оскільки до закінчення запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_6 залишилося більше місяця.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_12 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вказала, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, ризики вказані прокурором не обґрунтовані. Просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_17 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказав на міцні соціальні зв`язки обвинуваченого та на відсутність ризиків, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_21 адвокат ОСОБА_22 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважала клопотання не обґрунтованим, заявлені прокурором ризики не підтвердженими, посилалась на тривалість перебування обвинуваченого під вартою, та на тривалий судовий розгляд даного кримінального провадження. Просила задовольнити подане нею клопотання та змінити ОСОБА_21 запобіжний захід з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі або визначити заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_17 , заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що ризики заявлені прокурором не обґрунтовані та не підтвердженні, а обвинувачений має двох дітей та орендоване місце проживання. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити заставу як альтернативний запобіжний захід. Подав клопотання про зобов`язання відповідної медичної установи провеcти медичне обстеження його підзахисному.
Також прокурор заявив клопотання про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на продовження існування раніше заявлених ризиків, та те, що обвинувачений є громадянином іншої держави.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_18 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Вказала, що ризики вказані прокурором вважає не необґрунтованими, оскільки докази всі зібрані, тиску на потерпілих та свідків не здійснює, а клопотання прокурора ідентичне попереднім. Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, йому необхідно утримувати сім`ю, тривалий час перебуває під домашнім арештом.
Обвинувачені підтримали своїх захисників.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та подані клопотання, суд доходить таких висновків.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Також слід враховувати, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до вимог ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу. Суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися судом.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність тримання обвинуваченого під вартою повинна забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.
Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Враховуючи, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні вже розпочато, проте дослідження матеріалів провадження ще не завершено, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованого обвинуваченим злочинів.
На спростування доводів сторін захисту стосовно тривалого перебування обвинувачених у даному кримінальному провадженні під вартою та тривалого судового розгляду суд вважає за необхідне зазначити таке.
Враховуючи складність даного провадження через велику чисельність обвинувачених, захисників, потерпілих та свідків, з об`єктивних причин не вдається завершити судовий розгляд. Проте, окремо слід зазначити, що через неявку захисників, з якими було заздалегідь погоджено дати судових засідань, судовий розгляд даного кримінального провадження по суті часто зривається. Крім того, для вирішення питання щодо міри запобіжного заходу, суду доводиться майже кожного разу залучати на окрему процесуальну дію захисників із регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2021 року було задоволено клопотання прокурора про продовження раніше обраних запобіжних заходів обвинуваченим. Обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_21 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 продовжено запобіжний у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Обвинуваченому ОСОБА_23 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби. Обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено особисте зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.01.2022 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_24 , було частково задоволено та до обвинуваченого ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_11 , строком до 24.03.2022 року.
Стосовно поданого прокурором клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне зазначити про таке.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_10 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_10 в іншому кримінальному провадженні № 0002006 від 30.05.2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, після чого його було звільнено на підставі внесеної застави.
Однак, питання щодо запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 не може бути вирішеним судом у даному кримінальному провадженні, оскільки останній рахується за іншим суддею в іншому кримінальному провадженні, де йому вже застосований запобіжний захід.
Враховуючи викладене, клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Прокурор подав клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з неявкою обвинуваченого в судове засідання призначене на 04.02.2022 року, чим обвинувачений порушив покладений на нього обов`язок.
В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що був в суді 04.02.2022 року, однак через незалежні від нього обставини він запізнився, через що просив вибачення у судді та у прокурора. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та не застосовувати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого вказав на сумлінне виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Стосовно доводів сторони обвинувачення щодо порушення обвинуваченим покладених на нього обов`язків, суд вважає не підтвердженими, оскільки ОСОБА_8 хоч і запізнився, проте з`явився до суду 04.02.2022 року, тому суд вважає, що клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.
Будь-якого іншого клопотання про вирішення питання щодо запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 прокурором не надано.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_21 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В обґрунтування вимог стосовно зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі захисник обвинуваченого ОСОБА_21 адвокат ОСОБА_22 , вказала, що ризики прокурором не доведені, а після спливу певного проміжку часу навіть обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого. Також, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки на території України, позитивно характеризується за місцем проживання та має орендовану квартиру, його характеризують виключно позитивно.
Вирішуючи питання про продовження раніше обраного стосовно ОСОБА_21 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також ймовірність вчинення ним інших кримінальних правопорушень через наявність судимості за скоєння аналогічних корисливих злочинів проти власності, оскільки останній не працює та стороною захисту не надано жодних даних про наявність у нього джерела будь-якого доходу.
Щодо поданого захисником клопотання, суд приймає до уваги надані в судовому засіданні захисником обвинуваченого пояснення, однак вважає, що на теперішній час вони не надають суду підстав для застосування стосовно ОСОБА_21 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим, клопотання захисника необхідно залишити без задоволення.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_21 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_21 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_21 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій. Також обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про продовження дії раніше обраного стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , розмір заявлених до обвинуваченого потерпілими позовних вимог, існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень через наявність стосовно нього ряду кримінальних проваджень, які скеровано до інших судів м. Одеси за скоєння аналогічних корисливих злочинів проти власності, оскільки останній не працює та стороною захисту не надано даних про наявність у нього будь-якого джерела доходу.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити раніше обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим посилання захисника на визначення застави у межах визначених ч. 5 ст. 182 КПК України, суд вважає безпідставними.
Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Також обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про продовження дії раніше обраного стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, наявність у нього певних соціальних зв`язків, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується останній, розмір заявлених до обвинуваченого потерпілими позовних вимог, існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень через наявність відносно нього ряду кримінальних проваджень, які скеровано до іншого суду м. Одеси.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити раніше обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_17 , надійшло клопотання про проведення медичного обстеження та забезпечення можливості відповідного лікування відповідно до встановленого діагнозу, виконання індивідуальної програми реабілітації у зв`язку із погіршенням стану здоров`я його підзахисного, а саме в області проктології та урології.
Стосовно поданого прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою своєму підзахисному заперечував, оскільки вважав доводи клопотання декларативними та просив визначити розмір застави як альтернативний запобіжний захід.
Враховуючи в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином іншої держави та перебуває у міжнародному розшуку та відносно нього існує рішення Офісу Генерального прокурора про екстрадицію, яке відстрочено до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні, відсутність у нього доведених міцних соціальних зв`язків на території України, а також тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , та наявність доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки останній не працює та стороною захисту не надано належних даних про наявність у нього будь-якого джерела доходу.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час судом не встановлено.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим посилання захисника на визначення застави у межах визначених ч. 5 ст. 182 КПК України, суд вважає безпідставними.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, враховуючи погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає за можливе задовольнити клопотання його захисника та зобов`язати начальника ДУ «ОСІ» провести медичне обстеження відповідному медичному закладу для надання медичної допомоги згідно призначень лікаря, виходячи з такого.
Згідно пункту 2 глави 2 розділу X Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» від 14.06.2019 року № 1769/5, надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 8, 107, 116 КВК, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525 (із змінами), Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 року за № 990/25767 (із змінами).
Згідно пункту 3 глави 2 розділу X зазначеного Наказу, у СІЗО здійснюються медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення медичних оглядів та обстежень, виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності, амбулаторне і стаціонарне лікування відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством.
Надання медичної допомоги, особам взятим під варту здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
Таким закладом охорони здоров`я є Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області.
Враховуючи скарги обвинуваченого ОСОБА_7 на погане самопочуття, погіршення стану здоров`я, суд вважає за необхідне доручити керівництву філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області невідкладно організувати проведення медичного обстеження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та з визначенням можливості лікування виявлених хвороб в умовах тримання під вартою.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Як вже зазначалось, ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.01.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_11 , строком до 24.03.2022 року.
Посилання сторони захисту щодо передчасності подання прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 не підтверджуються вимогами КПК України, оскільки, чинний КПК України не встановлює заборон щодо продовження раніше застосованого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого за певний проміжок часу до його закінчення.
При вирішенні питання про продовження дії раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує в сукупності дані щодо особи обвинуваченого, тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а також наявність доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливого переховування від суду, з метою уникнення відповідальності, наявність ризику можливого незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані судом, а також можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, оскільки останній не працює та стороною захисту не надано жодних даних про наявність у нього джерела будь-якого доходу. Також суд враховує повідомлені прокурором дані про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину в період іспитового строку.
Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Будь-яких нових даних, що не були враховані судом раніше стороною захисту не надано.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_25 на даній стадії судового розгляду обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому заволодінні чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_23 запобіжного заходу, суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується останній, його процесуальну поведінку, доведеність існування заявленого у клопотанні прокурором ризику можливого переховування від суду, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, та існування незначного ступеню ризику можливого вчинення ним іншого кримінального правопорушення, які продовжують існувати, у зв`язку з чим вважає можливим продовжити відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який на переконання суду зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не порушить його право на працю, з метою отримання доходу для утримання сім`ї.
Приймаючи до уваги наведене, суд доходить висновку про неможливість застосування наразі стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, який зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Приймаючи до уваги наведене, з урахуванням тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів, наявність цивільного позову, існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час продовжують існувати та не зменшились, суд доходить висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_21 , ОСОБА_7 , ОСОБА_23 раніше обраних ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2021 року запобіжних заходів та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 раніше застосованого ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.01.2022 року запобіжного заходу, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягають задоволенню.
Крім того, сторонами захисту не було надано будь-яких нових даних, які б давали суду підстави змінити або застосувати стосовно обвинувачених більш м`які запобіжні заходи.

Керуючись ст. 132, 176, 177, 178, 179, 181, 183, 194, 197, 331, 372, 376 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
В задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з особистого зобов`язання на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_21 адвоката ОСОБА_14 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід залишити без задоволення.
Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком на 60 (шістдесят) днів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , строком на 60 (шістдесят) днів.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися з місця проживання, в якому обвинувачений перебуває під домашнім арештом, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні.
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_8 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби, строком на 60 (шістдесят) днів.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися з місця проживання, в якому обвинувачений перебуває під домашнім арештом, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні;
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_23 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_23 та ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.
Строк дії ухвали про продовження запобіжних заходів та покладених обов`язків становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 11.02.2022 року, який діє до 11.04.2022 року включно.
Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_23 у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків, контроль за їх поведінкою покласти на співробітників відповідного територіального підрозділу ГУНП в Одеській області та прокурора.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити ДУ «Одеський слідчий ізолятор» і уповноваженій службовій особі в ГУНП в Одеській області.
Доручити керівництву філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області невідкладно організувати проведення медичного обстеження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із дослідженням стану здоров`я обвинуваченого та з визначенням можливості лікування виявлених хвороб в умовах тримання під вартою та забезпечення регулярного медичного нагляду за станом його здоров`я.
Копію ухвали направити для виконання до філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області та для відома до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Роз`яснити відповідним особам, яким буде доручено виконання цієї ухвали, що умисне невиконання судового рішення тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду з моменту її оголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою, з моменту вручення її копії.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси ОСОБА_1