У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 361 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000045.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
підозрюваний ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. залишати фактичне місце проживання, з покладенням певних обов`язків, строком до 16.09.2021 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді i постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор зазначає, що в період з 01.02.2021 р. по 06.02.2021 р. підозрюваний ОСОБА_6 вчинив ряд кримінальних правопорушень за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_8 , розуміючи, що його дії викриті, почав ігнорувати дзвінки потерпілої та, в подальшому, змінив номер телефону, з метою уникнення відповідальності.
16.06.2021 р. та 30.06.2021 р. ОСОБА_6 здійснено письмове повідомлення про підозру, після чого, 01.07.2021 р. підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, у зв`язку із відсутністю за місцем мешкання, що вказує на ухилення особи від відповідальності та підтвердження ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурор вважає, що посилання суду на те, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце мешкання та неофіційно роботу, не зменшує наведеного ризику, оскільки наведені обставини не заважали підозрюваному ухилятись від відповідальності. В той же час, визнання своєї вини та відсутність у підозрюваного судимостей, на думку прокурора, не зменшують заявлених у клопотанні слідчого ризиків.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000045, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 361 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 01.02.2021 р. ОСОБА_6 , знаходячись у квартирі за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , оглянувши мобільний телефон марки «Huawei Mate SE», який належить потерпілій ОСОБА_8 , виявив додаток «Приват24», який був прив`язаний до фінансового номеру «Lifecell» НОМЕР_1 , сім-картка якого знаходилась у вказаному телефоні. В цей, день у ОСОБА_6 виник злочинний корисливий умисел, направлений на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи з метою підробки та спотворення процесу обробки інформації, що призвело б до порушення встановленого порядку маршрутизації інформації та на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .
З використанням логіну номеру телефону НОМЕР_1 та вигаданого паролю, ОСОБА_6 користуючись комп`ютером, 01.02.2021 р., 02.02.2021 р. та 06.02.2021 р. здійснив несанкціонований доступ до інформації, яка зберігається та обробляється в автоматизованій системі WEB-банкінгу «Приват24» ПАТ КБ «ПриватБанк», чим ввів в оману вказану систему віддаленого доступу, видавши себе за потерпілу ОСОБА_8 , та, використовуючи мобільний телефон марки «Huawei Mate SE» з додатком «Приват24» та фінансовим номером «Lifecell» НОМЕР_1 , спотворюючи інформацію про належного користувача облікового запису не маючи законного доступу до нього, перерахував з належних ОСОБА_8 карткових рахунків НОМЕР_2 та НОМЕР_3 на належний ОСОБА_6 картковий рахунок НОМЕР_4 , грошові кошти, на загальну суму 14 000 грн. та на належний ОСОБА_9 картковий рахунок НОМЕР_5 грошові кошти у сумі 3 200 грн., 1 100 грн., 19 750 грн. та 700 грн.
Вказаними грошовими коштами ОСОБА_6 розпорядився за власним розсудом, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду у наведених розмірах.
30.06.2021 р. ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 361 КК України.
02.07.2021 р. слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового слідства та суду; здійснення незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя встановивши, що надані стороною обвинувачення докази доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, зазначених у повідомленні про підозру, існування ризику, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину та покарання, але не доведення слідчим існування ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце мешкання, неофіційно працює, дійшов висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленому ризику, можливо шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя, оцінюючи сукупність отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 361 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання у кримінальному провадженні, зокрема, дані протоколів допиту потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 , пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.05.2021 р. та 18.05.2021 р., інші матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, зазначених у повідомленні про підозру.

Разом з тим, вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, суд повинен враховувати вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також враховані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначений, як у клопотанні слідчого, так і в апеляційній скарзі прокурора ризик можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду дійсно має місце, оскільки останній підозрюється, в тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, певний час перебував у розшуку, і, слідчий суддя дійшов висновку про наявність зазначеного ризику, з чим погоджується і апеляційний суд.
Але, в то же час, ані слідчим, ані прокурором не наведено доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, неофіційно працює, може незаконно впливати на потерпілу та свідка або вчинить інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , наявності лише ризику переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, який є незначним, та відсутності інших обставин, які б підтвердили доводи клопотання слідчого, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування ухвали слідчого судді не має, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3