В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002944 від 13.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Російської Федерації, громадянки України, з вищою освітою, працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 12.10.2021 року приблизно о 19:34, знаходилась в приміщенні магазину «SinSay» у ТРЦ «Скаймол, що належить ДП «ЛПП Україна» AT»ЛПП, який розташований за адресою: м. Київ, проспект Романа Шухевича, 2Т, де у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання товари, які перебувають на реалізації даного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, взяла зі стелажів: жіночу куртку артикул 3077F в кількості 1 шт. закупівельною вартістю 639,20 грн; жіночі парфуми артикул 0962 Н в кількості 1 шт. закупівельною вартістю 159,20 грн; жіночі парфуми артикул 3204I у кількості 1 шт. закупівельною вартістю 127,20 грн, дзеркальце артикул 1356 G у кількості 1 шт. закупівельною вартістю 71,20 грн; щітка для волосся, артикул 1356G у кількості 1 шт. закупівельною вартістю 71,20 грн; парфуми жіночі артикул 0964Н у кількості 1 шт. закупівельної вартості 127,20 грн; труси жіночі артикул 2090 G у кількості 1 шт. закупівельної вартості 71,20 грн.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , впевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та її дії залишаються таємними для сторонніх осіб, з числа персоналу магазину та покупців, не сплативши грошові кошти за викрадений товар, який перебував у неї в руках, вийшла із вказаного магазину, з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, спричинивши магазину «SinSay» ТРЦ «Скаймол, що належить ДП «ЛПП Україна» АТ» ЛПП, матеріальних збитків на загальну суму 1 266 грн 40 коп.

Крім того, 12.10.2021 року приблизно о 20:10, ОСОБА_3 , перебуваючи в магазині «Н&М» у ТРЦ «Скаймол», що належить ДП «ЛПП Україна» АТ`ЛПП, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Романа Шухевича, 2Т, де у останньої виник злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання товари, які перебувають на реалізації даного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні магазину взяла зі стелажів: білизну артикул НОМЕР_1 закупівельною вартістю 343,20 грн; білизну артикул 0962007 закупівельною вартістю 343,20 грн; білизну артикул 0939880 закупівельною вартістю 279 грн; білизну артикул 0990917 закупівельною вартістю 343,20 грн; білизну артикул 0976144 закупівельною вартістю 359,20 грн; кросівки жіночі артикул 0990348 закупівельною вартістю 1039,20 грн; взуття артикул 1004007, закупівельною вартістю 903,20 грн; світшот артикул 0875968 закупівельною вартістю 719,20 грн; штани артикул 0975575 закупівельною вартістю 359,20 грн; худі артикул 1015830 закупівельною вартістю 719,20 грн; світшот артикул 1020778 закупівельною вартістю 279,20 грн.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на повторне, таємне, викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , впевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та її дії залишаються таємними для сторонніх осіб з числа персоналу магазину та покупців, утримуючи при собі викрадений товар, не сплативши за нього грошові кошти, направилась до виходу із вищевказаного магазину.

У подальшому остання пройшла повз касову зону та сигнальні рамки приміщення магазину, тобто виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, так як остання була затриманий охороною магазину «Н&М» на виході з приміщення.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 намагалась завдати магазину «Н&М» у ТРЦ «Скаймол», що належить ДП «ЛПП Україна» АТ`ЛПП, матеріальних збитків на загальну суму 5687,20 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнає у повному обсязі та показала, що дійсно, ввечері 12.10.2021 року за обставин, викладених у обвинувальному акті, вона вчинила крадіжку товарів у магазині «SinSay» та намагалася вчинити крадіжку у магазині «Н&М» ТРЦ «Скаймол», що належить ДП «ЛПП Україна» АТ`ЛПП, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Романа Шухевича, 2Т, однак була зупинена охороною магазину. Зазначила, що всі речі, які вона взяла у магазинах, повернула власникам майна. Показала, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння нею кримінальних правопорушень відповідають дійсності. Правопорушення вчинила, бо поспорила з подружкою і це викликало в неї азарт. У скоєному щиро каялася, жалкує, що так сталося, запевнюючи, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде.

Покази обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності її позиції.

Прокурор у судовому засіданні підтвердив, що всі речі, які викрала та намагалася викрасти обвинувачена, були повернуті власникам майна, а в матеріалах кримінального провадження наявні заяви представників потерпілих про те, що потерпілі претензій до ОСОБА_3 не мають.

06.12.2021 року до суду надійшла заява представника потерпілого ДП «ЛПП Україна» АТ» ЛПП (магазину «SinSay») - ОСОБА_5 , яка просила розглядати справу без її участі, будь-яких претензій, у тому числі матеріального характеру, у потерпілого до обвинуваченої немає, цивільний позов потерпілий заявляти не буде.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, зокрема і тих, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 .

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 , яка не оспорювала фактичні обставини справи, повністю підтверджується її показаннями, щирим каяттям у вчиненому, дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, так як вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, так як вона своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; ставлення обвинуваченої до вчиненого - вину визнала повністю, щиро кається у вчиненому, викрадені речі повернула; дані про особу обвинуваченої, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не заміжня, офіційно працює, раніше не судима. Крім того, суд враховує, що потерпілі будь-яких претензій, у тому числі матеріального характеру, до обвинуваченої не мають.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненому.

Щире каяття обвинуваченої полягає у визнанні у суді обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кожного з кримінальних правопорушень, у т.ч. їх час, місце, спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. постанову ККС ВС від 22.03.2018 у справі № 759/7784/15-к).

Обвинувачена у судовому засіданні висловила щирий жаль з приводу учинених дій та осуд своєї поведінки.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі, та за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі, із урахуванням положень ст. 70 указаного Кодексу, але з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінальних правопорушень, особи обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, офіційно працює, її стан здоров`я та спосіб життя, раніше не судима, її ставлення до скоєного (вину визнала, щиро каялася, жалкує про вчинене, викрадене майно повернула), наявності пом`якшуючої обставини, думку учасників провадження, зокрема державного обвинувача, котрий просив застосувати щодо обвинуваченої вимоги ст. 75 КК України, дійшов висновку, що її перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

З огляду на викладене, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Питання процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-СД-Р диски з камер відеоспостереження магазинів залишити в матеріалах кримінального провадження;

-речі, які були передані представникам потерпілих під зберігальні розписки від 20.10.2021 року залишити власникам майна.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1