Справа № 297/3173/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт майна
16 грудня 2021 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно на стадії досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000317 від 10.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на стадії досудового розслідування на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000317 від 10.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 09.12.2021 року о 20:36 годині в с. Астей, Берегівського району, на КПП «Лужанка» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , під час проходження паспортного контролю, пред`явив працівникам прикордонної служби, «Міжнародне свідоцтво про вакцинацію на COVID 19», яке має наявні ознаки підробки.

Відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000317 з визначенням попередньої правової кваліфікації за ч. 4 ст. 358 КК України.

09 грудня 2021 року в ході проведення огляду місця події, який проводився в період часу з 21:00 години по 21:30 години в службовому приміщенні КПП «Лужанка», що за адресою: с. Астей, вул. Дружби народів, 108, Берегівського району, Закарпатської області, було вилучено: документ громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме міжнародне свідоцтво про вакцинацію, видане на ім`я останнього від 20.09.2021 року.

Постановою дізнавача сектору дізнання ОСОБА_5 вилучене в ході огляду місця події від 09.12.2021 року майно документ громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме міжнародне свідоцтво про вакцинацію видане на ім`я останнього від 20.09.2021 року, визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна та можливості проведення відповідних судово-почеркознавчих, технічних експертиз.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Як встановлено в ході розгляду клопотання СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000317 від 10.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За таких обставин, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що вилучення вказаного майна в ході проведення 09.12.2021 року огляду відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та матиме доказове значення у кримінальному провадженні.
У матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі мають важливе значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим можуть бути використані як докази протиправних дій.
Відповідно до постанови дізнавача сектору дізнання Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 10.12.2021 року зазначеній речі визнані речовими доказами (а.с. 9).
Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що є необхідність у накладенні арешту на речі, які тимчасово вилучено та визнано речовими доказами, уточнене клопотання про накладення арешту є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 309, 370-372, 309, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно на стадії досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000317 від 10.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений в ході огляду місця події від 09.12.2021 року документ, а саме на міжнародне свідоцтво про вакцинацію від 20.09.2021 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 . .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя Віталій МИХАЙЛИШИН