ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/108/22 Справа № 202/4811/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000446, щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с.Ашвар
Агджабединського району Азербайджана,
громадянина Азербайджана, який проживає
за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від

23 грудня 2021 року частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 січня 2021 року, визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 грн. та покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки він підозрюється у вчиненні в стані алкогольного сп`яніння тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, є громадянином іншої держави Азербайджану, строк дії його посвідки на проживання закінчується 03 січня 2022 року, офіційно не працює та не має утриманців в Україні, тобто не має соціальних зв`язків такого ступеня, які б могли запобігти вищевказаному ризику.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що відсутні будь-які докази, які вказують на існування ризику, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначає, що ОСОБА_8 повністю оплатив всі витрати потерпілих, пов`язані з їх лікуванням. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 має соціальні зв`язки, одружений, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, співпрацює зі слідством, завжди своєчасно являвся до слідчого. Вказує на те, що ухвала слідчого судді мотивована доказами, які були проведені без участі перекладача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Як слідує з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 20 грудня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, що виразилось у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`янінні, що заподіяло потерпілому ОСОБА_10 тяжке тілесне ушкодження.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 16 травня 2021 року, висновком судово-медичної експертизи №1905е, згідно якого виявлені у потерпілого ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу, послідуючим падінням обстеженого на дорожнє покриття за умов дорожньо-транспортної пригоди; протоколом огляду відеозаписів від 18 червня 2021 року, які зафіксували обставини дорожньо-транспортної пригоди; протоколами проведення слідчих експериментів від
02 вересня 2021 року, висновком експертизи технічного стану транспортного засобу від
03 грудня 2021 року за №СЕ-19/104-21/34588-ІТ; протоколом допиту свідка
ОСОБА_11 від 02 листопада 2021 року, який повідомив про обставини кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04 листопада 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 04 листопада 2021 року; актом огляду на стан сп`яніння та визначення вмісту алкоголю, а також іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого.

Що стосується доводів захисника про відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення за ч.2 ст.286-1 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, є громадянином іншої держави Азербайджану, строк дії посвідки на проживання закінчується 03 січня 2022 року, офіційно не працює та не має утриманців в Україні, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Також, апеляційним судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_8 має соціальні зв`язки, одружений, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, співпрацює зі слідством, одружений, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, слід зазначити, що дані обставини не можуть бути підставою для зміни підозрюваному запобіжного заходу, так як з урахуванням обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_8 перешкод або інших стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки.
Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення.
Також, апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).
Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від

23 грудня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4