Провадження № 1-кп/204/346/22
У Х В А Л А
24 лютого 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. В обґрунтування клопотання вказав, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України та п.п.2,4,5 ст. 178 КПК України. Підставами існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слугує те, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, враховуючи, що Дніпропетровська область значно наближена до кордонів, територія яких визначена статусом тимчасово окупованою територією, останній може покинути територію Дніпропетровської області та України. Про наявність ризику, який передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що на даний час не встановлено місце знаходження іншого викраденого майна, оскільки на даний час органом досудового розслідування не відшукані усі викрадені речі, що свідчить про те, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 , може сховати, знищити вказані викрадені речі: планшет та грошові кошти. З обранням статусу обвинуваченого і у зв`язку з можливістю ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження, йому відомі особисті дані та місце проживання свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу як на свідків, так і на потерпілих, а також експертів, з метою перешкоджання їх з`явлення, шляхом залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди, в тому числі і за проведення експертного дослідження речей, які були вилучені в ході проведення обшуку. Щодо можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створить загрозу суспільству. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, можливо дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Враховуючи те, що в ході досудового розслідування на даний час не встановлене повне коло осіб, причетних до протиправної діяльності, якою займався ОСОБА_7 , останній може перешкодити органу досудового розслідування у встановленні причетних осіб, а також у притягненні їх до відповідальності. Наразі встановлюються особи, які володіли інформацією про незаконну діяльність ОСОБА_7 , а також встановлюються інші обставини, що доводить ризик та демонструє можливість впливу ОСОБА_7 на хід досудового розслідування. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть зашкодити обвинуваченому уникнути від органу досудового розслідування, оскільки базуються лише на суб`єктивному відношенні обвинуваченого до необхідності виконання покладених на нього обов`язків.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечував проти заявленого клопотання, вважає, що ризики на які посилається прокурор не доведені.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд вважає можливим задовольнити клопотання прокурора, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 26 лютого 2022 включно. Визначено відносно обвинуваченого заставу у кримінальному провадженні у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 181 600 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот) гривень.
Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як зазначено в ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені п.п.1,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років, не одружений, не маючий на утриманні малолітніх дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований та не має доведеного джерела доходу.
Тому ризики передбачені п. п. 1,2,3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого, не змінилися та мають місце й в теперішній час, що вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів і продовження існування ризиків, а саме, що обвинувачений намагаючись уникнути покарання, може переховуватись від суду, на даний час не встановлено місце знаходження іншого викраденого майна, оскільки на даний час органом досудового розслідування не відшукані усі викрадені речі, може впливати на свідків так і на потерпілих, а також експертів, оскільки йому відомі адреси їх проживання та дані учасники кримінального провадження судом ще не допитані, також може перешкодити органу досудового розслідування у встановленні причетних осіб, а також у притягненні їх до відповідальності, тому продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року з 1 січня - 2481 гривня.
Враховуючи наведені вище обставини, необхідно визначити розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 198 480,00 грн., що достатньою мірою гарантує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не є непомірним для обвинуваченого, а також на думку суду, застава є більш м`яким запобіжним заходом для обвинуваченого ніж домашній арешт, про який просить захисник та обвинувачений.
Таким чином, суд вважає, що ризики, визначені прокурором, як підстава для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час продовжують існувати і саме такий запобіжний захід може їм запобігти.
Тому, на даний час продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
При цьому, суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 належить продовжити, згідно ст. 197 КПК України, строком на 60 днів з визначеним розміром застави у розмірі 198 480 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110,176-179, 183, 193, 194, 197, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24 квітня 2022 включно.
Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у розмірі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленої застави у розмірі 198 480 гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 21 квітня 2022 року виконувати наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, або навчання.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в доход держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.
Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», для виконання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1