Київський апеляційний суд
Провадження № 11сс/824/5397/2021 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.ст. 110, 214, 303-309 КПК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 серпня 2021 року,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
На обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт зазначає наступне.
Отже, на переконання прокурора, жодних порушень при продовженні строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 20 листопада 2017 року, тобто за тривалий строк до набрання чинності змінами, внесеними до кримінального процесуального кодексу України Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII допущено не було.
Крім того, як вказує апелянт, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суму завданої матеріальної шкоди, а також викликаний суспільний резонанс, виключно направлення прокурором обвинувального акту до суду, як одна з форм закінчення досудового розслідування, з його подальшим розглядом судом по суті забезпечить досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення захисника ОСОБА_8 , яка заперечувала проти поданої апеляційної скарги прокурора, вважаючи, що вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку відповідно до приписів ч. 4 ст. 399 КПК України, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 розглянута слідчим суддею по суті відповідно до вимог КПК України, з прийняттям рішення, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 307 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
В постанові Верховного Суду від 04 квітня 2019 року (справа № 494/6/18) зазначено, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.
У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Таким чином, законом, який конкретизує положення Конституції України щодо обмеження можливості оскарження рішень суду, виступає КПК України.
Відповідно до положень ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом.
Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.
Частиною першою статті 309 КПК України передбачений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Відповідно до вимог частини другої цієї статті під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (ч. 3 ст. 309 КПК України).
Керуючись ст. 399, 405 КПК України, колегія суддів, -
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4