справа № 156/110/22
провадження № 1-кп/156/35/22
ВИРОК
Іменем України
02 лютого 2022 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі кримінальне провадження № 0000013 від 06.01.2022 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мовників Іваничівського району Волинської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та мешканця: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.09.2021 року вироком Іваничівського районного суду Волинської області за ч. 2 ст. 164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-
в с т а н о в и в :
Досудовим розслідуванням у формі дізнання встановлено, що вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 17.09.2021 року ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, призначено покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт. З 18 листопада 2021 року засудженого ОСОБА_3 поставлено на облік у комунальне підприємство «Комунальне господарство Литовезької сільської ради» Володимир-Волинського району у Волинській області, при цьому, належним чином письмово ознайомлено з умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що свідчить підпис останнього в направленні для відбування покарання у виді громадських робіт. В подальшому, ОСОБА_3 , начальником Володимир-Волинського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області підполковником внутрішньої служби ОСОБА_4 , направлено у комунальне підприємство «Комунальне господарство Литовезької сільської ради» Володимир-Волинського району у Волинській області», що за адресою: с. Литовеж, вул. Володимира Якобчука, 11 та зобов`язано приступити до виконання громадських робіт з 18.11.2021 року.
Однак, засуджений ОСОБА_3 , будучи відповідно до ст. 37 КВК України зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт без поважних причин не з`являвся у комунальне підприємство «Комунальне господарство Литовезької сільської ради» Володимир- Волинського району Волинській області, для виконання громадських робіт, діючи умисно, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, в період з 07.12.2021 по 10.12.2021, з 13.12.2021 по 17.12.2021, з 20.12.2021 по 24.12.2021 та з 28.12.2021 по 30.12.2021 без поважних причин, не з`являвся у комунальне підприємство «Комунальне господарство Литовезької сільської ради», Володимир-Волинського району у Волинській області для виконання громадських робіт, що згідно вимог ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 подав заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.
На підставі ст.ст. 302, 381, 382 КПК України суд здійснює розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження (ч.2 ст.382 КПК України).
Суд згідно ч. 2 ст. 181 КПК України вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, на підставі повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 та враховуючи те, що обставини встановлені органом досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов переконання, що встановлені органом досудового розслідування обставини щодо вини ОСОБА_3 в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт доведені повністю, а дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 389 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, обставини та мотиви скоєння злочину, особу обвинуваченого, який на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, покарання не відбув, а також, обвинувачений визнав свою винність у скоєному злочині та щиро розкаявся, що є обставинами, які пом`якшують покарання; обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
На основі наведеного суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочини у виді обмеження волі, із звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між інтересами суспільства, що підлягають захисту та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 17.09.2021 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт. За інформацією Володимир-Волинського відділу РВ № 2 Філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області станом на 12.01.2022 року ОСОБА_3 відбув 52 години громадських робіт. Невідбута частина становить 68 годин громадських робіт.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Невідбутий строк покарання становить 68 годин громадських робіт, що відповідно до ст. 72 ч.1 п. 4 КК України із розрахунку одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт, відповідає 8 дням обмеження волі.
Враховуючи викладене остаточне покарання ОСОБА_3 має бути призначене відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України шляхом повного приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Запобіжний захід та інші заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувався, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 371, 381-382 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України до новообраного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 17.09.2021 року та відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 8 (вісім) днів обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1