Номер провадження: 11-сс/813/210/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника власника майна ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 24.12.2021 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000019, внесеному до ЄРДР 13.05.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000019 від 13.05.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України було частково задоволено клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_9 та було накладено арешт на:

- транспортний засіб марки «Lexus LX 570», 2010 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;
- свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_3 від 07.06.2019 видане на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- ключі від замка запалювання транспортного засобу марки «Lexus LX 570», 2010 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 із забороною відчужувати, користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

В частині вимог клопотання прокурора щодо передачі транспортного засобу на відповідальне зберігання відмовлено.

Обґрунтовуючи прийняте рішення та накладаючи арешт на вказане вище майно, слідчий суддя прийшов до висновку те, що оскільки вказаний автомобіль є предметом злочину є необхідність у його збереженні, окрім того, завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення та відчуження.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 зазначив, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, та підлягає скасуванню, з огляду на наступне:
- висновок слідчого судді відносно того що коли автомобіль «Lexus LX 570» перейшов у власність ОСОБА_10 за договором купівлі-продажу власник майна ОСОБА_11 перебувала за кордоном не підтверджений доказами і не відповідає вимогам законодавства;
- в межах досудового розслідування вказаного провадження станом на 04.01.2022 не допитані ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_12 тобто основні особи, які за версією прокурора мають відношення до обставин вчиненого злочину, про підозру нікому не повідомлено;
- постановою слідчого від 01.07.2021 автомобіль «Lexus LX 570» визнаний речовим доказом, однак єдиною підставою для визнання автомобіля речовим доказом є показання ОСОБА_11 , про те, що вона не продавала автомобіль громадянину ОСОБА_10 ;
- при винесені оскаржуваної ухвали слідчий суддя не врахував, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.12.2021 була скасована ухвала слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 23.09.2021, клопотання прокурора було частково задоволено, на автомобіль «Lexus LX 570» накладено арешт, водночас вказаний автомобіль був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , однак останній автомобіль не отримав та не має інформації про її місцезнаходження;
- накладаючи арешт на майно третьої особи, слідчим суддею порушені ст.ст. 17, 98 КПК України, окрім того, прокурором не обґрунтована наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 170 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що автомобіль є доказом злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Посилаючись на вищенаведені обставини, представник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 24.12.2021.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав, водночас її уточнив та просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання.
Водночас, прокурор ОСОБА_9 у судове засіданні не прибула, направила на адресу суду клопотання, в яких просила відкласти судові засідання у зв`язку із її зайнятістю в іншому процесі. При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що апеляційний розгляд вже відкладався за заявою прокурора та представника потерпілої, окрім того будь-які відомості щодо того, у якому засіданні прокурор ОСОБА_9 зайнята та причини неможливості прибуття інших прокурорів із групи прокурорів у заяві не зазначені.
Разом з тим, 02.02.2022 на адресу апеляційного суду надійшла заява від представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_13 , в якій вона повідомила про неможливість прибуття у судове засіданні, та у разі неможливості перенести судове засідання на іншу дату просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.
За таких обставин, враховуючи скорочені строки розгляду апеляційних скарг на ухвалу слідчого судді, передбачені ст. 422 КПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора та представника потерпілої.
Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_7 , дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону. Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався з огляду на таке.

Так, як вбачається з матеріалів провадження 12.05.2021 до Приморської окружної прокуратури міста Одеси, звернувся адвокат ОСОБА_13 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 , із заявою, про те, що невідомі особи шляхом зловживання довірою 12.02.2019 незаконно здійснили перереєстрацію автомобіля марки «Lexus LX 570», 2010 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_4 , який належав на праві власності ОСОБА_11 .

За вказаним фактом СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 13.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

В ході допиту потерпілої ОСОБА_11 , встановлено, що 30.01.2019 перед виїздом за кордон остання передала ОСОБА_14 вищевказаний автомобіль «Lexus LX 570» в тимчасове безоплатне користування, та по приїзду з закордону 13.09.2019 їй стало відомо, що в період її перебування за кордоном її транспортний засіб «Lexus LX 570» незаконно перейшов у власність ОСОБА_15 на підставі договору комісії №6452/19/005376 від 12.02.2019 складений ПП «ЛІДЕР-К», в якому нібито вона продала ОСОБА_15 , належний їй автомобіль марки «Lexus LX 570» на підставі договору купівлі-продажі.

Згідно інформації наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС України в Одеській області, відомо, що автомобіль марки «Lexus LX 570», 2010 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_4 , 21.03.2019 перейшов у власність ОСОБА_15 , та отримав державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , після чого 07.06.2019 автомобіль марки «Lexus LX 570», 2010 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 із державним реєстраційним номером НОМЕР_5 , перейшов у власність ОСОБА_8 , та отримав державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Встановлено, що на теперішній час автомобіль марки «Lexus LX 570», 2010 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 має державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_3 від 07.06.2019 видане на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого від 01.07.2021 транспортний засіб «Lexus LX 570», 2010 року випуску, визнано речовим доказом у кримінальному провадження. 10.07.2021 слідчим на підставі ухвали від 29.06.2021 проведено тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до документів, які стали підставою для переоформлення транспортного засобу на ПП «Лідер-К» та в подальшому на ОСОБА_15 .

В подальшому, слідчим 26.08.2021 призначено почеркознавчу експертизу почерку та підпису, зроблені від імені ОСОБА_11 в документах, які стали підставою для переоформлення автомобіля на ПП «Лідер-К». Слідчим 08.11.2021 призначено технічну експертизу документів, які стали підставою для переоформлення транспортного засобу, яка на теперішній час триває.

Водночас, апеляційним судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 23.09.2021 було задоволено клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 та був накладений арешт зокрема на автомобіль «Lexus LX 570», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , із забороною користування та розпорядження.
В подальшому, ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.12.2021 була скасована зазначена ухвала слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 23.09.2021, клопотання прокурора було частково задоволено, на автомобіль «Lexus LX 570» накладено арешт, водночас вказаний автомобіль був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 ..
Колегія суддів зауважує, що згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Окрім того, ухвала апеляційного суду, постановлена за результатами перегляду ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, відповідно не була скасована та продовжує свою дію.

Апеляційний суд приймає до уваги, що прокурор ОСОБА_9 була присутня у судовому засіданні апеляційного суду 08.12.2021, була обізнана про постановлення апеляційним судом ухвали про арешт автомобіля, натомість 13.12.2021 повторно звернулася до слідчого судді із клопотання про накладення арешту на автомобіль «Lexus LX 570», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключ від замка запалювання, окрім того, просила передати транспортний засіб на відповідальне зберігання ОСОБА_11 ..
Між тим, на переконання апеляційного суду, системний аналіз положень ст.ст. 170-175 КПК свідчить про відсутність у прокурора процесуального права на повторне звернення до слідчого судді у тому ж кримінальному провадженні із клопотанням про накладення арешту на те ж саме майно, на яке вже рішенням суду такий арешт накладено, до його скасування у встановленому цим Кодексом порядку.
Як вбачається з матеріалів провадження, накладений ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.12.2021 року арешт на автомобіль «Lexus LX 570», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , у визначеному статтею 174 КПК порядку не скасовувався, а отже продовжує діяти до теперішнього часу.
Однак своїм рішенням слідчий суддя Приморського райсуду м. Одеси фактично, вдався до перегляду ухвали апеляційного суду від 08.12.2021 про арешт майна, тобто до здійснення непритаманних йому функцій та без наявності для того законних підстав.
На переконання колегії суддів матеріали провадження та встановлені під час апеляційного розгляду обставини свідчать про недоведеність стороною обвинувачення наявності законних підстав для повторного арешту майна, а саме автомобіля «Lexus LX 570», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , в рамках даного кримінального провадження, за наявності діючого судового рішення про арешт цього майна.
Наведені обставини свідчать про те, що під час розгляду питання щодо арешту майна слідчий суддя припустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 та п.2 ч.3 ст.407 КПК є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції та постановлення нової ухвали.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника власника майна адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді про арешт майна скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 24.12.2021 про накладення арешту на майно, перелічене в резолютивній частині оскаржуваної ухвали в межах кримінального провадження №0000019 від 13.05.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 про арешт майна, переліченого в резолютивній частині оскаржуваної ухвали.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3