г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2779/21
Номер провадження 1-кп/213/77/22
В И Р О К
Іменем України
18 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого:

- 13.05.2015 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг за ч.1 ст.186, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 3 роки;

- 07.06.2016 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг від 13.05.2015 до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 02.10.2020 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривиі Ріг, за ст. 354 ч.4, до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік.

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (кримінальне провадження №0000062 від 21.05.2021 року), -

за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурора - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

21.04.2021 приблизно о 19:30 годині, ОСОБА_3 перебуваючи за запрошенням у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 , в ході проведення спільного дозвілля, помітив у коридорі вищевказаної квартири поліетиленовий пакет, в якому знаходився мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9» ІМЕІ: НОМЕР_1 , кольору Carbon Grey, який належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_3 повторно раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, реалізуючи який ОСОБА_3 користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи характер своїх протиправних дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, таємно викрав з пакету мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9» ІМЕІ: НОМЕР_1 кольору Carbon Grey, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2344/21 від 29.07.2021 становить 3474 гривень, після чого, утримуючи вказане викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, вийшовши з квартири та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на зазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, просив кримінальне провадження слухати в скороченому порядку, без виклику свідків та дослідження доказів. У вчиненому щиро кається, пояснив, що на момент вчинення кримінального правопорушення не працював, оскільки було важко знайти роботу, у зв`язку з чим і викрав мобільний телефон, який продав та купив собі продукти харчування.

Потерпіла заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Цивільний позов заявляти не бажає. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного, який є не одруженим, дітей не має, на час вчинення кримінального правопорушення не працював, на цей момент зі слів працює неофіційно, за місцем проживання характеризується посередньо скарг не надходило (т.2 а.с.53), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться (т.2 а.с.48,49), раніше судимий (т.2 а.с.44-45,50-51), вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, вину визнав повністю, у вчиненому розкаюється.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття.

Обставин, які обтяжують йому покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання суд враховує наступні вимоги закону.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення протягом іспитового строку.

Відповідно до частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 10 Постанови Верховного Суду України № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 року із змінами, частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробування і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. (Абзац четвертий пункту 10 в редакції Постанови Верховного Суду N 8 (v0008700-09) від 12.06.2009).

Таким чином, в даному випадку закон прямо забороняє застосування статті 75 КК України і передбачає застосування положення статті 71 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що покарання за попереднім вироком суду становить 1 рік обмеження волі.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_3 , обставину, яка пом`якшує покарання, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.71 КК України, за сукупністю вироків.

Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2020 року остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання обраховувати з часу приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ (т.2 а.с.24) залишити потерпілій ОСОБА_6 .
Матеріали кримінального провадження №0000062 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/2779/21, пр. №1-кп/213/77/22.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч.6 ст.376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .