Справа № 462/1694/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 23.02.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 25.04.2016 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, українець, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє 12.03.2015 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеса, українця, не працюючого, без місця реєстрації, без постійного місця проживання, раніше судимого, востаннє 12.03.2015 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 , 23.02.2021 року, близько 13 год. 00 хв., за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Рудненській у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшли до потерпілого ОСОБА_10 з вимогою передати їм наявні у нього грошові кошти та сигарети. Відмовившись виконати вимогу вищевказаних осіб, потерпілий почав відходити від них. Наздогнавши його на вул .Курмановича у м. Львові, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 , повторно наблизились до потерпілого ОСОБА_10 , вставши з обох його боків і не даючи йому пройти, в той час як ОСОБА_4 наніс потерпілому удар кулаком в живіт та витягнув у нього з передньої правої кишені штанів мобільний телефон торгівельної марки «Xiaomi», серії «Redmi Note 9 Pro», моделі «M2003J6B2G», білого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартість якого станом на 23.02.2021 року, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/114-21/3299-ТВ від 05.03.2021 року становить 5 044 грн. 49 коп. У свою чергу, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , взявши за обидва плеча потерпілого, штовхнули на землю. У подальшому, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з викраденим майном покинули місце скоєння кримінального правопорушення та скористалися ним на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на загальну суму 5 044 грн. 49 коп.
Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_5 , 23.02.2021 року, близько 13 год. 00 хв., за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Рудненській у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшли до потерпілого ОСОБА_10 з вимогою передати їм наявні у нього грошові кошти та сигарети. Відмовившись виконати вимогу вищевказаних осіб, потерпілий почав відходити від них. Наздогнавши його на вул. Курмановича у м. Львові, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 , повторно наблизились до потерпілого ОСОБА_10 , вставши з обох його боків і не даючи йому пройти, у той час як ОСОБА_4 наніс потерпілому удар кулаком в живіт та витягнув у нього з передньої правої кишені штанів мобільний телефон торгівельної марки «Xiaomi», серії «Redmi Note 9 Pro», моделі «M2003J6B2G», білого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартість якого станом на 23.02.2021 року, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/114-21/3299-ТВ від 05.03.2021 року становить 5 044 грн. 49 коп. У свою чергу, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , взявши за обидва плеча потерпілого, штовхнули на землю. У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з викраденим майном покинули місце скоєння кримінального правопорушення та скористалися ним на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 5 044 грн. 49 коп.
Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковано, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_6 , 23.02.2021 року, близько 13 год. 00 хв., за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Рудненській у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшли до потерпілого ОСОБА_10 з вимогою передати їм наявні у нього грошові кошти та сигарети. Відмовившись виконати вимогу вищевказаних осіб, потерпілий почав відходити від них. Наздогнавши його на вул. Курмановича у м. Львові, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 , повторно наблизились до потерпілого ОСОБА_10 , вставши з обох його боків і не даючи йому пройти, у той час як ОСОБА_4 наніс потерпілому удар кулаком в живіт та витягнув у нього з передньої правої кишені штанів мобільний телефон торгівельної марки «Xiaomi», серії «Redmi Note 9 Pro», моделі «M2003J6B2G», білого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартість якого станом на 23.02.2021 року відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/114-21/3299-ТВ від 05.03.2021 року становить 5 044 грн. 49 коп. У свою чергу, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , взявши за обидва плеча потерпілого, штовхнули на землю. У подальшому, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з викраденим майном покинули місце скоєння кримінального правопорушення та скористалися ним на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на загальну суму 5 044 грн. 49 коп.
Таким чином, дії ОСОБА_6 кваліфіковано, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті та надав суду показання що підтверджують фабулу обвинувачення. У вчиненому щиро розкаявся, просить суд його суворо не карати.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті та надав суду показання що підтверджують фабулу обвинувачення. У вчиненому щиро розкаявся, просить суд його суворо не карати.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті та надав суду показання що підтверджують фабулу обвинувачення. У вчиненому щиро розкаявся, просить суд його суворо не карати.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 , підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, надав пояснення аналогічні викладеним у ньому, окремо зазначив, що претензій морального чи матеріального характеру до обвинувачених не має, упереджень не висловив.
Суд надає віри показанням потерпілого ОСОБА_10 , які є об`єктивними, правдиво відображають обставини справи та узгоджуються із іншими дослідженими судом доказами.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , зазначив, що він будучи патрульним інспектором, разом із своїм напарником ОСОБА_12 , здійснювали патрулювання на території Залізничного району м. Львова, зокрема, отримали повідомлення з орієнтуванням щодо розшуку трьох чоловіків, які ймовірно здійснили грабіж, проїжджаючи по вул. Городоцькій у м. Львові (рухаючись у сторону Мотозаводу), побачили трьох чоловік, візуально схожих на описуваних у орієнтуванні, зупинившись, підійшли до цих чоловіків, представилися, після чого один із них почав втікати, інспектор ОСОБА_12 побіг за цим чоловіком, почав його переслідувати, а ОСОБА_11 , залишився на місці для уточнення обставин, отримавши повідомлення про затримання ОСОБА_12 чоловіка, який втікав, підійшов до нього разом із підмогою, яка прибула за викликом.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , підтвердив покази ОСОБА_11 , надав суду аналогічні пояснення.
Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Винуватість обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, стверджується наступними дослідженими та перевіреними під час судового засідання доказами:
-даними заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від ОСОБА_10 , згідно якої 23.02.2021 року ОСОБА_10 просить прийняти міри до трьох невстановлених осіб, які 23.02.2021 року перебуваючи біля залізничного моста у м. Львові по вул. Курмановича, застосували до нього фізичне насильство та відкрито викрали у нього мобільний телефон марки «Xiaomi», серії «Redmi Note 9 Pro», а також вимагали гроші (а.с. кримінального провадження 8-9);
-висновком товарознавчої експертизи № CE-19/114-21/3299-TB від 05.03.2021 року, згідно якого, ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону марки «Xiaomi», серії «Redmi Note 9 Pro», моделі «M2003J6B2G» станом на 23.02.2021 року становила 5 044 грн. 49 коп. (а.с. кримінального провадження 28-35);
-висновком судово-психіатричної експертизи № 99 від 05.03.2021 року, згідно якого встановлено ОСОБА_6 - психічною хворобою не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. кримінального провадження 116-117);
-протоколом огляду місця події від 23.02.2021 року, згідно якого виявлено мобільний телефон, та вилучено мобільний телефон марки «Redmi Note 9 Pro», білого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 (а.с. кримінального провадження 13-19);
-протоколом затримання слідчого СВ відділу поліції № 2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.02.2021 року, згідно якого фактично останнього затримали 23.02.2020 року о 15 год. 40 хв. (а.с. кримінального провадження 45-48);
-протоколом затримання слідчого СВ відділу поліції № 2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 23.02.2021 року, згідно якого фактично останнього затримали 23.02.2020 року о 15 год. 40 хв. (а.с. кримінального провадження 67-71);
-протоколом затримання слідчого СВ відділу поліції № 2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 23.02.2021 року, згідно якого фактично останнього затримали 23.02.2020 року о 15 год. 40 хв. (а.с. кримінального провадження 99-102);
-протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_10 , у якому викладено результати слідчого експерименту (а.с. кримінального провадження 185-188);
-протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_11 у якому викладено результати слідчого експерименту (а.с. кримінального провадження 189-191);
-протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_12 у якому викладено результати слідчого експерименту (а.с. кримінального провадження 192-194);
-характеризуючими даними обвинувачених ОСОБА_4 (а.с. кримінального провадження 55-66), ОСОБА_5 (а.с. кримінального провадження 83-98) та ОСОБА_6 (а.с. кримінального провадження 110-113).
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не оспорювали фактичні обставини справи і судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.
Оцінюючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, що їм інкримінується, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.
За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.
Показання обвинувачених у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинах у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.
Таким чином, вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України - доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження і обвинуваченими не оспорюються.
При призначенні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , раніше судимого, востаннє 25.04.2016 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, який на обліку у лікаря-нарколога (а.с. кримінального провадження 60) та на обліку у лікаря-психіатра (а.с. кримінального провадження 58) не перебуває, також те, що ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України - визнав повністю, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , раніше судимого, востаннє 12.03.2015 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, який перебуває з 2005 року на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом розлади психіки та поведінки у наслідок вживання алкоголю (а.с. кримінального провадження 88), на обліку у лікаря-психіатра (а.с. кримінального провадження 86) не перебуває, також те, що ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України - визнав повністю, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , раніше судимого, востаннє 12.03.2015 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, який на обліку у лікаря-нарколога (а.с. кримінального провадження 113), згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 99 від 02.03.2021 року (а.с. кримінального провадження 116-117) психічною хворобою не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, окрім цього, останній не працюючий, без місця реєстрації та без постійного місця проживання, що підтверджується, зокрема Відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 11.03.2021 року (а.с. кримінального провадження 111), також те, що ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України - визнав повністю.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених є їх щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання є:
-вчинення злочину особою повторно або рецидив злочинів;
-вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.
Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
Суд виходить з того, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.
Відтак покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.
При призначенні покарання обвинуваченим, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
Виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість злочину, вищенаведені обставини справи, зокрема дані про особу обвинувачених, враховуючи пом`якшуючі обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі та звільнити їх від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням на останніх обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд вважає, що така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинувачених та інтересами держави і суспільства, і буде достатньою для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості покарання має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчинених правопорушень.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із застосуванням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, звільнивши обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з-під варти у залі суду.
Строк відбування покарання засудженим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання (а.с. кримінального провадження 45-48, 67-71, 99-102).
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз (у тому числі товарознавчої експертизи № CE-19/114-21/3299-TB від 05.03.2021 року) складають 1 307 грн. 60 коп. (а.с. кримінального провадження 29).
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання та призначити йому іспитовий строк терміном 2 (два) роки з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із застосуванням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти у залі суду.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання - 23.02.2020 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання та призначити йому іспитовий строк терміном 2 (два) роки з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із застосуванням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти у залі суду.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання - 23.02.2020 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання та призначити йому іспитовий строк терміном 2 (два) роки з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із застосуванням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти у залі суду.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання - 23.02.2020 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням товарознавчої експертизи № CE-19/114-21/3299-TB від 05.03.2021 року у сумі 1 307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:
- мобільний телефон марки «Redmi Note 9 Pro», білого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 (а.с. кримінального провадження 20) - повернути законному власнику;
- мобільний телефон марки «Samsung», сірого кольору, імей1: НОМЕР_4 , імей2: НОМЕР_5 , шапка темного кольору «NORD», куртка чорного кольору зовнішньої сторони та синього внутрішньої сторони марки «FREESTEP» (а.с. кримінального провадження 77) - повернути законному власнику;
- гаманець чорного кольору з написом «Mishael Kors», картка «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , чорновий запис з номером мобільного телефону « НОМЕР_7 ОСОБА_13 НОМЕР_8 », куртка темно-синього кольору «Scotch», шапка сірого кольору з написом «100% Acrylic» (а.с. кримінального провадження 50) - повернути законному власнику;
- мобільний телефон марки «ERGO», чорного кольору, імей1: НОМЕР_9 , імей2: НОМЕР_10 , шапка темно-синього кольору з написом «Barts», куртка чорного кольору марки «ACTIVЕ» (а.с. кримінального провадження 104) - повернути законному власнику.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя/підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: