Справа №463/6837/20
Провадження №1-кс/463/74/21
У Х В А Л А

16 вересня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

представника скаржника - ОСОБА_4

слідчого - ОСОБА_5

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про відмову в задоволенні клопотання,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 від 10 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0001042 від 21 листопада 2019 року.

Скаргу обґрунтовує тим, що після безпідставного затримання його майно було втрачено, чим завдано матеріальну шкоду. Разом з тим, слідчий протиправно, всупереч обов`язку встановити розмір шкоди, до експерта не звернувся та відмовив в задоволенні клопотання. Просить таку скасувати. Також просить відвести слідчого, та зобов`язати директора Івано-Франківського місцевого центру БВПД усунути недоліки в наданні правової допомоги.

В судовому засіданні скаржник та його представник підтримали скаргу з аналогічних підстав, просять скаргу задоволити.

Слідчий в судовому засіданні проти скарги заперечив, підтримав доводи, зазначені в постанові.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено дані про кримінальне провадження за №0001042 від 21 листопада 2019 року.

Як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_3 звернувся до слідчого із клопотанням в кримінальному провадженні ОСОБА_3 . Проте, постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 від 10 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0001042 від 21 листопада 2019 року в задоволенні клопотання було відмовлено.

Відповідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчий відмовив в задоволенні клопотання у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 не надав підтверджень, що йому завдано матеріальних збитків та шкоду немайнового характеру, не доведено, що протиправна поведінка є причиною, а збитки наслідком такої поведінки, клопотання не містить відповідного обґрунтування.

Разом з тим, відповідно до положень ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Положеннями ст.92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий суддя приходить до переконання, що оскаржувана постанова не є належним чином мотивованою, причина відмови у скарзі є формальною, та суперечить положенням ст.ст.91, 92 КПК України, а тому оскаржувана постанова підлягає до скасування.

Відповідно до положень ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Окрім того, частиною 3 ст.26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином з врахуванням наведених обставин, а також визначених КПК України видів рішень, які можуть бути прийняті за результатами розгляду скарги у відповідності до повноваженьч.2 ст.307 КПК України, наданих слідчому судді повноважень в межах розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що вимоги скаржника про відвід слідчого та зобов`язання директора Івано-Франківського місцевого центру БВПД усунути недоліки в наданні правової допомоги до задоволення не підлягає, оскільки слідчий суддя не може виходити за межі наданих йому КПК України повноважень і може ухвалювати лише рішення, яке передбачене КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в :

скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 від 10 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0001042 від 21 листопада 2019 року та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 17 червня 2020 року та повідомити заявника про результати розгляду цього клопотання у встановлений законом строк.

В решті в задоволенні скарги відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено 21 вересня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1