Дата документу 29.09.2021 Справа № 334/6258/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6258/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/931/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 4 вересня 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, який має середню спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на 2 місяці, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Запорізького РУПР ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, що обумовлюється строками досудового розслідування, без визначення розміру застави.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за наступних обставин.

12 грудня 2014 року близько о 20 год. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходились в приміщення кафе «Обжора», розташованого по вул. Щаслива в м. Запоріжжі, де спільно вживали спиртні напої.

Цього ж дня, близько о 22 год. 20 хв. у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 випили достатню кількість спиртного, останні вирішили покинути приміщення вказаного закладу та роз`їхатись по своїм домівкам. З метою найняти таксі та доїхати до місця свого мешкання ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відправились на зупинку громадського транспорту «Управління ЗТЗ», розташованої по вул. Щаслива в м. Запоріжжя, де підійшли до автомобілю марки «Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 та домовились з його водієм ОСОБА_12 , що останній довезе їх на вул. Руставі, розташовану на території Осипенського району м. Запоріжжя за грошові кошти в сумі 20 грн. Під час руху по раніше вказаному маршруту ОСОБА_13 сказав ОСОБА_12 , щоб він відвіз їх до гаражів, розташованих по вул. Звенигородська в м. Запоріжжя. Проїжджаючи біля буд. 20 по вул. Звенигородська в м. Запоріжжя, ОСОБА_11 попрохав ОСОБА_12 прибавити гучності на ввімкнутій в той час магнітолі, на що останній повідомив, що магнітола знаходиться в несправному стані, що унеможливлює виконати прохання ОСОБА_11 .

В цей час близько 22 год. 40 хв., під час продовження руху на автомобілі марки «Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_12 , рухаючись по вул. Звенигородській в м. Запоріжжя, ОСОБА_10 , який знаходився в салоні вказаного автомобіля, а саме на задньому пасажирському сидінні, на місці за водієм, схопив обома руками за горло ОСОБА_12 та почав його душити, в результаті чого останній був вимушений виконати повну зупинку транспортного засобу та вимкнути двигун. Після повної зупинки автомобіля ОСОБА_12 відкрив водійські двері та намагався вирватись від ОСОБА_10 .

В цей час, ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, посягаючи на здоров`я ОСОБА_12 , прагнучі показати свою зневагу до існуючи правил і норм поведінки в суспільстві, демонструючи намір самоутвердження за рахунок приниження іншої особи, разом з ОСОБА_11 вийшов із салону автомобіля на вулицю, підійшов до ОСОБА_12 та почав завдавати удари кулаками обох рук та ногами по голові та тулубу останнього.

Через деякий час ОСОБА_12 вдалось вирватись від ОСОБА_10 та вийти з салону автомобіля на вулицю, де ОСОБА_7 та ОСОБА_11 продовжуючи грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, не зупиняли свої злочинні дії та продовжували завдавати йому тілесні ушкодження.

Під час грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, посягання на здоров`я ОСОБА_12 , прагнення показати свої незгоду до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та демонстрації наміру самоутвердження за рахунок приниження іншої особи з боку ОСОБА_10 , що виражалось у спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень, знаходячись на задньому сидінні автомобіля марки «Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , декількома ударами своїх ніг, ОСОБА_10 розбив скло лівої задньої двері, після чого підійшов до ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , де спільно з останніми продовжили наносити удари на землю, що не зупинило неправомірні дії ОСОБА_7 , який навіть після падіння ОСОБА_12 продовжував спричиняти тілесні ушкодження останньому.

Незважаючи на всі намагання та прохання ОСОБА_12 припинити злочинні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_7 нехтуючи його проханням щодо припинення хуліганських дій, не зупинився на досягнутому та лише після повного задоволення проявленої зневаги до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, та демонстрації наміру самоутвердження за рахунок приниження іншої особи, припинив свої злочинні дії та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.

10 лютого 2015 року відомості про кримінальні правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000608 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

9 лютого 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

3 вересня 2021 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_7 та вважав, що існує ризик, що тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яким йому оголошено підозру, може схилити його до наміру переховуватися від органів слідства чи суду або вживати дії щодо перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, здійснюючи тиск на потерпілого та свідків у справі.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
В обґрунтування своєї скарги вказує, що слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, оскільки останній після вчинення кримінального правопорушення вчинив дії щодо переховування від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим 17 лютого 2015 року був оголошений у розшук та переховувався на території Херсонської області.
Зауважує, що 7 вересня 2021 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану ним апеляційну скаргу. Разом з тим вказав, що докази порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом у органу досудового розслідування відсутні.
У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказав, що підозрюваний визнає провину, до органу досудового розслідування з`являвся, досудове слідство завершене. Зауважив, що підозрюваний має трьох дітей, працює, має міцні соціальні зв`язки. Вказав, що підозрюваний не був обізнаний про те, що перебуває у розшуку.
Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що мешкає разом із своєї дружиною у м. Запоріжжі по вказаній адресі, влаштувався на роботу.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.
Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та вірно зазначив про відсутність обставин для застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Так, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції не було надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом.
Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.
З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту.
Посилання прокурора на те, що підозрюваний ОСОБА_7 перебував у розшуку не свідчить про те, що застосований до останнього запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Доводи з приводу того, що підозрюваному ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення також не можуть бути єдиною підставою для застосування до останнього найсуворішого запобіжного заходу.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 4 вересня 2021 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на два місяці, залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4