Справа № 206/1766/17
Провадження № 1-в/191/823/21
У Х В А Л А
іменем України

29 листопада 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 21.02.2018 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

за участі в судовому розгляді- прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_4 , захисника- ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
До Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку ОСОБА_4 , яке обґрунтовує тим, що на обліку Синельниківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області перебуває ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений 21.02.2018 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Протягом іспитового строку ОСОБА_4 не допускав порушень іспитового строку, виконував покладені на нього обов`язки та інші умови випробування, так як розумів, що від належного проходження випробування( пробації) залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Весь цей час, тобто з 16.02.2019 року, ОСОБА_4 був працевлаштований в товаристві з обмеженою відповідальністю «Акама» підсобним робітником, а з 02.08.2019 року працює монтажником-складальником металопластикових конструкцій ТОВ « Завод Стеко».

За час роботи в ТОВ « Завод- Стеко» зарекомендував себе з позитивної сторони.

Також, ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час перебування на обліку відносно ОСОБА_4 відкрито кримінальне провадження передбачене ч.5 ст.185 КК України, яке перебуває на розгляді в Самарському районному суді м. Дніпропетровська та на даний час не розглянуто.

Більше трьох років рішення по кримінальному провадженню № 0000 від 07.12.2018 року відносно ОСОБА_4 не прийняте.

Вважає, що ОСОБА_4 іспитовий строк пройшов успішно, виконав покладені на нього обов`язки, не вчинив протиправних діянь та може бути знятий з обліку Синельниківського МРВ філії Державної установи « Центр пробації» у Дніпропетровській області.

У зв`язку з вищенаведеним просить звільнити ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.2018 року у зв`язку з закінченням 2 років іспитового строку.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити, оскільки іспитовий строк закінчився, покладені на нього судом обов`язки виконував у повному обсязі.

Захисник засудженого ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що відносно ОСОБА_4 кримінальне провадження передбачене ч.5 ст.185 КК України, яке перебуває в провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська не розглянуто, вина в законному порядку відносно ОСОБА_4 не доведена, обвинувальний вирок не встановлено.

Представник Синельниківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській областіу судовому засіданні не заперечував, щодо даного клопотання, вважає що воно підлягає задоволенню.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, оскільки на теперішній час в провадженні колегії суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває матеріали кримінального провадження №0000756 від 15.08.2018 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального провадження передбаченого ч.5 ст.185 КК України, яке по суті не розглянуто, подання передчасне.
Суд, дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.537КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Відповідно до ч.1 ст.537КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно ч.2 ст.537КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: п.3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 21.02.2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. На підставі п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язано засудженого виконувати обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з'являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_4 перебував на обліку у Синельниківському МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, іспитовий строк відносно засудженого вищезазначеним вироком закінчився 21.02.2020 року.
З письмових матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 покладені на нього судом обов`язки виконав у повному обсязі, характеризується задовільно, офіційно працевлаштованиймонтажником-складальником металопластикових конструкцій ТОВ «Завод Стеко», до адміністративної відповідальності засуджений у період іспитового строку не притягувався.Також, ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні колегії Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0000756 від 15.08.2018 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального провадження передбаченого ч.5 ст.185 КК України. Станом на 29 листопада 2021 року вина ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в законному порядку не доведена та обвинувальним вироком не встановлена.
Зі змісту ч.3 ст.75 та ч.1 ст.78 КК України вбачається, що обов`язковими умовами звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є не вчинення засудженим у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину.
Разом з тим, ч.1 ст. 62 Конституції України закріплює основоположний принцип кримінального судочинства - презумпцію невинуватості, згідно якого, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Таким чином, стверджувати про вчинення особою нового злочину та, відповідно, про її винуватість у скоєному можливо лише після набрання законної сили відповідним вироком суду, яким особа буде визнана винуватою у вчиненні відповідного злочину.
Крім того, принцип презумпції невинуватості закріплений у міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, ч.1 ст.19 Закону України від 29.06.2004 № 1906-IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України.
Так, у ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту.
Згідно з п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом.
Аналогічна норма міститься й у п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також у рішеннях Європейського суду з прав людини, що містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акту, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.
У зв`язку з чим суд зазначає, що згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) як джерело права, що знайшло своє втілення і в ч.5 ст.9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Так, ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що п.2 ст.6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.
В рішенні у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» від 22 квітня 2010 року ЄСПЛ зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п.2 ст.6 Конвенції, є одночасним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку. Аналогічні порушення констатовано ЄСПЛ у справах: «Шагін проти України», «Грабчук проти України».
Враховуючи вищевикладене, та те, що імперативний характер норм ч.3 ст.75, ч.1 ст.78 КК України та ч.2 ст.165 КВК України, за якими представник органу з питань пробації після закінчення іспитового строку зобов`язаний звернутися з поданням про звільнення від відбування покарання, а суд, відповідно, ухвалити рішення про таке звільнення, якщо він протягом цього строку виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, що повинно бути встановлено обвинувальним вироком суду.
Таким чином, приймаючи до уваги, що як на момент закінчення іспитового строку, так і на цей час Самарським районним судом м. Дніпропетровська по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального провадження передбаченого ч.5 ст.185 КК України не ухвалювалося обвинувального вироку, враховуючи, що з часу закінчення іспитового строку вина ОСОБА_4 у вчиненні нового злочину під час іспитового строку не доведена, клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, у зв`язку із закінченням іспитового строку підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.78 ч.1 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, - суд,-
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення від покарання ОСОБА_4 призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2018 року - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2018 року у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 09 год. 00 хв. 30 листопада 2021 року.

Суддя ОСОБА_1