печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, про накладання арешту на майно.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні Печерського управління поліції ГУ НП у м.Києві відкрито кримінальне провадження №0000531 від 17.03.2021 року за фактом вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Вказує, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначено, що в період з 2012 по 2018 роках ОСОБА_5 було надано ОСОБА_6 грошові кошти в загальному розмірі 538500,00 доларів США, з метою придбання нерухомості в США. Вказана позика мала бути повернута ОСОБА_6 після закінчення навчання у США та у разі продажу придбаної за ці кошти нерухомості. З об`єктивних причин, зважаючи на факт перебування ОСОБА_6 за кордоном та з огляду на особливі довірчі відносини, договір позики в письмовій формі укладено не було. Але в той же час, сторони домовились, що такий договір буде укладено згодом з поширенням його дії на правовідносини, що виникли раніше. Крім того, сторонами було досягнуто домовленостей про те, що грошові кошти мають бути повернуті ОСОБА_6 на вимогу ОСОБА_5 у майбутньому без узгодження чітких строків повернення позики.

Зазначає, що ОСОБА_5 перераховував ОСОБА_6 грошові кошти у загальному розмірі 538 500,00 доларів США у наступні дати:

03.12.2012 року - перераховано 474 000,00 доларів США;

05.11.2013 року - перераховано 15 000,00 доларів США;

17.11.2014 року - перераховано 9 500,00 доларів США;

05.01.2018 року - перераховано 40 000,00 доларів США.

В жовтні 2020 року ОСОБА_5 стало відомо про те, що ОСОБА_6 відчужив нерухомість, придбану за кордоном на вказані вище кошти, у зв`язку з чим, виявив свій намір до повернення наданих раніше коштів. 20.10.2020 року ОСОБА_5 направив ОСОБА_6 вимогу про повернення коштів, в якій, зокрема, з огляду на попередній домовленості, просив останнього повернути перераховані грошові кошти у в загальній сумі 538 500,00 доларів США до 30.10.2020 року. Однак не отримав від ОСОБА_6 жодної відповіді на таку вимогу та відповідно ОСОБА_6 не повернув зазначені грошові кошти.

19.02.2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_5 стало відомо, що 06.01.2021 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відкрите провадження у справі № 755/18746/20 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за борговою розпискою. Вважає, що зазначене свідчить про намагання ОСОБА_6 не віддавати грошові кошти та уникнути зобов`язань по виконання позики, а також умисного виведення належного майна для подальшого виконання вимог по заборгованості.

20 травня 2021 року в рамках кримінального провадження було подано цивільний позов. У відповідності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_6 належить квартира, загальна площа (кв.м): 422.7 за адресою: АДРЕСА_1 . Тому, з метою збереження речових доказів, виникла необхідність на час досудового розслідування визнати об`єкти нерухомості речовими доказами та з метою забезпечення цивільного позову, просив накласти арешт на квартиру, загальною площою (кв.м): 422.7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про місце, день та час розгляду клопотання повідомлялись належним чином, не з`явились, слідчий суддя визнав можливим провести розгляд клопотання за їх відсутності.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, зазначив що речовим доказом майно визнається компетентним органом досудового розслідування. Підстави для задоволення клопотання в рамках цивільного позову відсутні, оскільки нікому не було повідомлено про підозру в цьому кримінальному провадженні, а тому, на даний час відсутні підстави для накладання такого виду обтяження. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши позицію прокурора, вивчивши матеріали за клопотанням, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Печерського управління поліції ГУ НП у м.Києві відкрито кримінальне провадження №0000531 від 17.03.2021 року за фактом вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в рамках якого адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 21.05.2021 до Печерського управління поліції ГУ НП у м.Києві подано цивільний позов, про стягнення з ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 538 500,00 доларів США.

Як вбачається з матеріалів клопотання, то адвокатом не надано належних та допустимих доказів для задоволення вказаного клопотання, оскільки відповідно до витягу з ЄРДР №0000531 від 17.03.2021, в ньому не має посилання на те, що саме грошовими коштами ОСОБА_5 заволодів саме ОСОБА_6 , в ЄРДР визначено, що грошовими коштами заволоділа невстановлена особа та сума матеріального збитку встановлюється. ОСОБА_6 в рамках даного провадження не було повідомлено про підозру.

З наданих копій квитанцій до матеріалів клопотання вбачаються тільки суми грошових коштів які були переведені, але хто їх переводив та кому, яка мета платежу не зазначено, тому суд не приймає це як доказ, на який посилається захисник.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Так, слідчий суддя вважає, що клопотання не відповідає п.2 ч.3 ст. 171 КПК України, оскільки до нього не долучені докази факту завдання і розміру шкоди, а посилання захисником на нібито переведення ОСОБА_5 . ОСОБА_6 грошових коштів, не підтверджено жодним доказом.

Вищевказане унеможливлює вирішення питання слідчим суддею про арешт майна, оскільки позбавляє можливості перевірити та врахувати правову підставу для арешту майна з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки відповідна постанова органу досудового розслідування адвокатом також не долучена до матеріалів клопотання.

Зважаючи на викладене, адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 не доведено та при розгляді клопотання не встановлено достатніх та беззаперечних доказів для безспірного висновку про наявність підстав, які б виправдовували доцільність «втручання державного органу у право на мирне володіння майном» у виді накладення арешту на квартиру, загальною площою (кв.м): 422.7 за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий судя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , про арешт майна, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1