УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/827/21

Провадження № 1-кс/486/201/2021

27 серпня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000003, внесеному 23.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

26.08.2021 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000003, внесеному 23.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, про арешт майна, а саме, гірничої маси, яка знаходиться на території ДП «Підприємство ДКВС України № 83» за адресою : Миколаївська область Вознесенський район, смт. Костянтинівка вул. Володимирська 1.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003, внесеному 23.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням по даному кримінальному провадженню було встановлено, що службові особи ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України № 83» вступивши в злочинну змову з посадовими особами ТОВ «Костянтинівський гранітний кар`єр», здійснюють незаконний видобуток та реалізацію корисних копалин на території Костянтинівського родовища гранітів.

За повідомленням Державної служби геології та надр України, наказом Держгеонадр від 19.06.2015 року № 165, дію спеціального дозволу на користування надрами ДП «Підприємство державної кримінально виконавчої служби України (№ 83)», зупинено.

27.05.2021 року було проведено санкціонований обшук на території розташування Костянтинівського родовища гранітів, а саме: Миколаївська область Вознесенський район, смт. Костянтинівка вул. Володимирська 1 (0,5 км на північний захід від смт. Костянтинівка), яке перебуває у власності ДП «Підприємство державної кримінально виконавчої служби України (№ 83)», та було підтверджено факт видобутку і реалізації корисних копалин, а також було зафіксовано наявність на території готової продукції (фракційного щебню) та гірничої маси. Згідно звіту № 1 по розрахунку об`єму розробки корисних копалин Костянтинівського родовища гранітів за адресою: Миколаївська область Вознесенський район, смт. Костянтинівка вул. Володимирська 1, складеного інженеромгеодезистом ТОВ «Черноморенергоспецмонтаж» ОСОБА_5 , залученим 17.06.2021 року в якості спеціаліста на підставі ухвали слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, по розрахунку об`єму розробки корисних копалин Костянтинівського родовища гранітів, було встановлено кількість наступних найменувань гранітної продукції: Щебінь, фракція 20-40 мм. об`ємом 2660,03 м. куб.; ЩПС, фракція 0-20 мм. об`ємом 1393,40 м. куб.; Щебінь, фракція 20-40 мм. об`ємом 339,65 м. куб.; ЩПС, фракція 0-20 мм. об`ємом 235, 71 м. куб.; ЩПС, фракція 0-20 мм. об`ємом 1264, 44 м. куб.; Відсів, фракція 0-5 мм. об`ємом 638,23 м. куб.; Щебінь, фракція 20-40 мм. об`ємом 147,75 м. куб.; ЩПС, фракція 0-10 мм. об`ємом 99,86 м. куб.; Гірська порода, загальний об`єм 57 773, 49 м. куб. Посилаючись на те, що вилучене майно має значення речового доказу, а тому, з метою його збереження, уникнення його приховування, зникнення, втрати, відчуження чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також необхідністю проведення відповідних криміналістичних експертиз, слідчий просить накласти на нього арешт.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив про його задовлення.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.

23.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження №0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України (а.с. 6).

Також 27.05.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді від 25.05.2021 року, слідчим проведено обшук на території розташування Костянтинівського родовища гранітів, за адресою: Миколаївська область Вознесенський район смт. Костянтинівка, вул. Володимирська 1 (0,5 км на північний захід від смт. Костянтинівка), яке перебуває у власності ДП «Підприємство державної кримінально виконавчої служби України (№ 83)», та встановлено факт видобутку і реалізації корисних копалин, а також зафіксовано наявність на території готової продукції (фракційного щебню) та гірничої маси (а.с. 12-15, 16-24).

17.06.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді від 16.06.2021 року, слідчим, за участі залученого спеціаліста-геодезиста, проведено огляд місця події Костянтинівського родовища гранітів, яке перебуває у власності ДП «Підприємство державної кримінально- виконавчої служби України (№ 83)», юридична адреса : Миколаївська область, Вознесенський район (колишній Арбузинський), смт. Костянтинівка, вул. Володимирська, 1, для подальшого встановлення фактичної кількості готової продукції (фракційного щебню) і гірничої маси на території кар`єру та подальшого обрахування збитків заподіяних Державному бюджету України (а.с. 28-32, 33-34).

Провівши відповідне дослідження, інженерами-геодезистами складено звіт з розрахунку об`єму розробки корисних копалин на кар`єрі в с. Костянтинівка, за №1 (а.с. 37-47).

Постановою слідчого від 26.08.2021 року, продукція, яка перебуває на території ДП «Підприємство державної кримінально- виконавчої служби України (№ 83)», визнана речовим доказом та долучена до кримінального провадження (а.с. 48-50).

Слідчий посилається на те, що незастосування арешту вилученого майна, може призвести до його приховування, зникнення, втрати, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно частини 2 вказаної статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучені в ході огляду речі можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України (тобто є речовими доказами), а тому арешт на це майно слідчим суддею накладається обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому слід зауважити, щодо завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та, які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000003, внесеному 23.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, про арешт майна, задовольнити.

У кримінальному провадженні № 0000003 від 23.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, накласти арешт на наступну гранітну продукцію:

1. Щебінь, фракція 20-40 мм. об`ємом 2660,03 м. куб.;

2. ЩПС, фракція 0-20 мм. об`ємом 1393,40 м. куб.;

3. Щебінь, фракція 20-40 мм. об`ємом 339,65 м. куб.;

4. ЩПС, фракція 0-20 мм. об`ємом 235, 71 м. куб.;

5. ЩПС, фракція 0-20 мм. об`ємом 1264, 44 м. куб.;

6. Відсів, фракція 0-5 мм. об`ємом 638,23 м. куб.;

7. Щебінь, фракція 20-40 мм. об`ємом 147,75 м. куб.;

8. ЩПС, фракція 0-10 мм. об`ємом 99,86 м. куб.;

9. Гірську породу, загальний об`єм 57 773, 49 м. куб.,

яка знаходиться на території ДП «Підприємство ДКВС України № 83» за адресою: Миколаївська область Вознесенський район, смт. Костянтинівка вул. Володимирська 1, із забороною розпорядження та користування вказаним майном ДП «Підприємство ДКВС України № 83», ТОВ «Костянтинівський гранітний кар`єр», та будь-яким іншим особам та підприємствам, з метою позбавлення можливості приховування, зникнення, втрати та відчуження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1