Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

10 лютого 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2021 року, якою обрано ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000300,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2021 року задоволено клопотання прокурора та простановлено рішення прл обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 лютого 2022 року.
Цією ж ухвалою задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 про колегіальний судовий розгляд даного кримінального провадження.
Мотивував своє рішення щодо обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд тим, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, та на даний час продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинення нового кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На обґрунтування цих вимог апелянт зазначив, що ОСОБА_6 має сім`ю, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, дотримується вимог режиму тримання, свою вину у вчиненому злочині не визнає, зазначаючи, що його визнавальні показання працівниками поліції були отримані внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень.
При цьому, обвинувачений вказував на те, що потерпіла могла сама випасти з балкону багатоповерхівки,оскільки мала психічні вади у розвитку, зловживала алкогольними напрями.
Захисник покликався на те, що під час досудового розслідування не було встановлено мотиву, який міг би слугувати причиною для вбивства потерпілої. Також, на його переконання, свідки сторони обвинувачення, під час їх допиту перебували у стані алкогольного сп`яніння, та на стадії досудового розслідування не було проведено необхідних слідчих дій для усунення розбіжностей у показаннях підозрюваного ОСОБА_6 і свідків.
При цьому, захисник вважає, що обвинуваченому слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово або у певний період доби.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Частиною 4 ст.422-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Зважаючи на те, що захисник в апеляційній скарзі просить апеляційний розгляд проводити без участі сторін кримінального провадження, тому апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін.

За приписом ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Положеннями ч.ч.1, 2 ст.331 КПК визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебувало кримінальне провадження №0000300 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Прокурором, у відповідності до вимог КПК, було подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично про продовження раніше обраного виду запобіжного заходу, оскільки існують достатні підстави вважати, що не зменшились та продовжують існувати ризики, які слугували підставами для застосування щодо обвинуваченого даного виду запобіжного заходу під час досудового розслідування.
Колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження, погоджується , що на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики незаконного впливу на потерпілу та свідків, а також переховування від суду.
Зокрема, ризик переховування від суду стверджується відсутністю в обвинуваченого ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, тобто тих факторів, які б гарантували його належну процесуальну поведінку, адже він не має утриманців, розлучений, відсутні відомості щодо наявності у нього постійного джерела доходів. Вказані обставини, у сукупності з тяжкістю можливого покарання, свідчать про можливість переховування обвинуваченого.

Також колегія суддів вважає, що є досить високим ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі на свідка ОСОБА_7 , яка була безпосереднім очевидцем інкримінованого ОСОБА_6 злочину. Зокрема, зважаючи на повне невизнання своєї вини у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, та, будучи особисто знайомим зі свідками, ОСОБА_6 може чинити на них тиск з метою зміни ними своїх показань на свою користь задля уникнення кримінальної відповідальності.

Вказані обставини у своїй сукупності, на переконання колегії суддів, свідчать не лише про наявність вказаних ризиків, але й підтверджують, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
При цьому, колегія суддів зауважує, що у своїй апеляційній скарзі захисник порушує питання недоведеності вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, наводячи відповідні доводи на підтвердження даної позиції. Разом з тим, вказані обставини є предметом розгляду кримінального провадження по суті, в тому числі оцінки зібраних органом досудового розслідування доказів з точки зору їх належності та допустимості.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що дана ухвала є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування та обрання обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даний час не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 29 грудня 2021 року, якою обрано ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3