Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/347/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоградавід 09.09.2021, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нікульське, Юрьєво-Польського району, Володимирської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 54 дні, а саме до 04 години 00 хвилин 01.11.2021 включно.

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоградавід 09.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 та застосовано до нього запобіжний захід у виді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 54 дні.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у вчиненні грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Мотивуючи дану ухвалу, слідчий суддя зазначив, що під час розгляду поданого слідчим клопотання про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою стало відомо, що підозрюваний ОСОБА_7 виявляє ознаки психічного захворювання, а тому йому необхідно застосувати запобіжний захід у виді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити в повному обсязі та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
При цьому прокурор вважає, що вказане судове рішення є незаконним та підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 повністю відповідає вимогам КПК України і є вмотивованим та обґрунтованим.
Так, при відмові в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя послався на висновок лікарів комісійної судово-психіатричної експертизи від 10.04.2018 та на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.12.2020, якою ОСОБА_7 змінені застосовані раніше примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом на примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Проте, кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 вчинене останнім 01.09.2021, отже через тривалий період часу, крім того, в ході досудового розслідування кримінального провадження підозрюваному не проведено психіатричну експертизу з метою встановлення чи вчинено кримінальне правопорушення особою, яка була в стані неосудності або обмеженої осудності.

Отже, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда не мав достатніх підстав обирати запобіжний захід підозрюваному у виді поміщення його до психіатричного закладу - до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та йогозахисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Так, на стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України, що встановлено п. 18 ст. 3 цього Кодексу.
Статтями 36, 40 КПК України визначено повноваження прокурора та слідчого, за якими вказані особи уповноважені звертатися до слідчого судді з клопотаннями про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, згідно з п. 18 ст. 3 КПК України рішення, зокрема, за клопотанням прокурора під час досудового розслідування кримінального провадження, має ухвалювати слідчий суддя.
Цією ж нормою встановлено, що слідчий суддя здійснює судовий контроль відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України, що є втіленням принципу диспозитивності, закріпленому у ст. 26 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 01.09.2021 звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , але слідчий суддя, керуючись вимогами ст. 508 КПК України, застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 54 дні, чим вийшов за межі повноважень, наданих йому чинним кримінальним процесуальним законом та допустивши при цьому істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства.
Главою 39 чинного кримінального процесуального законодавства передбачено особливу процедуру розгляду судом, а не слідчим суддею, кримінальних проваджень щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
Так, ч. 2 ст. 503 КПК України вищевказаної глави КПК передбачено, якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією статтею.
Також, п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України передбачено, що до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, може бути застосовано судом запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Тобто, відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства вказаний запобіжний захід, а саме у виді поміщення особи до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, може бути застосовано лише судом і лише в ході здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, а не слідчим суддею в ході розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що мало місце у даному випадку. Так як, у даному випадку слідчому судді слід було керуватися положеннями статей 193 та 194 КПК України, що входять до глави 18 чинного КПК України і передбачають саме порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоградавід 09.09.2021 постановлена у позапроцесуальний спосіб, а тому підлягає безумовному скасуванню.
Після скасування ухвали слідчого судді суд апеляційній інстанції, відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, постановляє нову ухвалу.
Оскільки, клопотання слідчого прийняте до розгляду слідчим суддею, а процедури повернення прийнятих до розгляду клопотань кримінальним процесуальним законодавством не передбачено, колегія суддів вважає, що зазначене клопотання може бути вирішено лише шляхом його задоволення або відмови у його задоволенні.
Як слідує із клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, що свідчить про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта чи спеціаліста у даному кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, із застосуванням якого в повній мірі буде забезпечено виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Також, пунктом 5 частини 2 цієї статті передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, колегія суддів враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Із даного приводу слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наявні матеріали клопотання свідчать про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Так, підозра, яка пред`явлена ОСОБА_7 обґрунтовується протоколами допиту потерпілої, свідків, а також іншими проведеними слідчими діями.
Також, колегія суддів вважає, що надані слідчим до суду матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо строку дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи із засад, які закріплені у ст.ст. 197, 219 КПК України, колегія суддів враховує, що підозра ОСОБА_7 пред`явлена 01.09.2021 (а.м.к.65-66), а тому строк досудового розслідування спливає 01.11.2020 і саме до вказаної дати має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що складає на даний момент 41 день, тобто у межах строку досудового розслідування.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувавши при цьому ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоградавід 09.09.2021 та постановити нову ухвалу про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровоградавід 09.09.2021, якою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 54 дні, а саме до 04 години 00 хвилин 01.11.2021 включно - скасувати.

Клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 41 день, а саме - з 15 год. 30 хв. 22 вересня 2021 року до 15 год. 30 хв. 01 листопада 2021 року.

Підозрюваного ОСОБА_7 взяти під варту негайно.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2