УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Запорізького РУП Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001354 від 23.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Орджонікідзевського районного суду із вищезазначеним клопотанням, погодженим з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 , в обґрунтування якого зазначив наступне.
Слідчим відділенням відділу поліції №1 Запорізького РУП Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено 23.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером № 0001354 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що 22.10.2021 невстановлені особи, перебуваючи біля буд. №67 по бульвару Шевченка у м. Запоріжжя, спричинили тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті чого останній ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в приміщенні КНП «МЛЕ та ШМД» по вул. Перемоги 80 у м. Запоріжжя.
22.10.2021, за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Шевченко, біля буд. № 67, було проведено ОМП, під час якого, було виявлено та в подальшому вилучено: лист дерева з нашарування РБК, змив з РБК та контроль до нього.
Допитана у якості свідка дружина потерпілого ОСОБА_8 повідомила, що за життя її чоловік займався бізнесом. Останні два роки потерпілий займався виробництвом алкогольного напою сидр разом з іншими особами.
Під час проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що потерпілому належала частка у статутному капіталі ТОВ «Южспецтрейдинг», яке виготовляє фальсифіковану алкогольну продукцію за адресами: Запорізька область, Запорізький район, с. Петрополь, вул. Степна, буд. 1-Д; м. Запоріжжя, вул. Матросова, 16-А. Іншими учасниками ТОВ «Южспецтрейдинг» є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким належить по 25 відсотків статутного капіталу товариства.
На підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, було проведено обшук, автомобіля марки «Daewoo Lanos», в кузові сірого кольору д.р.з. НОМЕР_1 , який належить дружині ОСОБА_12 - ОСОБА_13 , 1995 року народження, В ході обшуку з бардачку салону вказаного автомобіля було вилучено предмет схожий на патрон для мисливської зброї калібру 12 мм., білого кольору, капсуль не пошкоджено.
23.12.2021 постановою слідчого, вилучений предмет визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження для проведення відповідних експертиз.
Слідчий, посилаючись на те, що зазначений патрон має доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування, у зв`язку із чим необхідно забезпечити його збереження, просив клопотання задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про арешт майна, наполягав на його задоволені, посилаючись на те, що у орган досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судової експертизи, оскільки предмет схожий на патрон може перебувати у незаконному обігу. Крім того, слідчий повідомив суду, що злочин було вчинено без застосування вогнепальної зброї, а відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами органом досудового розслідування не вносились.
Представник ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вказане в клопотанні слідчого майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, належить її клієнтові на законних підставах, на підтвердження чого надала суду копії дозволів на право зберігання, носіння пристрою для відстрілу набоїв з гумовими кулями, мисливської рушниці.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділенням ВП №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001354 від 23.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
22.12.2021 року в період часу з 22 год. 44 хв. до 23 год. 25 хв. слідчим СВ відділу поліції №1 Запорізького РУП Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2021 було проведено обшук автомобіля марки «Daewoo Lanos», в кузові сірого кольору д.р.з. НОМЕР_1 , в ході якого виявлено і вилучено предмет схожий на патрон для мисливської зброї калібру 12 мм.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).
У випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України (абз. 1 ч. 4 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Приписами ч. 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Доказів того, що патрон, на який слідчий просить накласти арешт, був знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчим суду не надано. Крім того, слідчим не доведено, що вказане майно було об`єктом кримінально протиправних, набуто кримінально протиправним шляхом. Отже слідчим не доведено можливість використання зазначеного майна як доказу у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя враховує положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права.
З врахуванням викладених обставин, а саме того, що слідчим не доведено необхідність арешту зазначено в клопотанні майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.
Копію ухвали, після проголошення негайно вручити слідчому, прокуророві.
Частиною 3 ст. 173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 11.01.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1