Справа № 194/142/22
Номер провадження 1-кс/194/24/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернівка Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
В С Т А Н О В И В:
27.01.2022 року до Тернівського міського суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
В обґрунтування своїх вимог скаржник ОСОБА_4 посилається на те, що його донька ОСОБА_5 перебувала в шлюбі з ОСОБА_6 , який було розірвано за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15.05.2017 року. Від спільного шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з розірванням шлюбу його донька ОСОБА_5 разом з дітьми мешкають окремо від ОСОБА_6 з травня 2017 року. На теперішній час донька та онуки мешкають в м. Бориспіль Київської області. 24.01.2021 року близько 09-00 години йому зателефонувала донька ОСОБА_5 і повідомила, що їй дзвонили працівники поліції з приводу звернення її колишнього чоловіка ОСОБА_6 до поліції з заявою про викрадення дітей, у зв`язку з чим вона у телефонній розмові повідомляла поліцію, що ніякого викрадення не було, діти продовжують мешкати з нею. Крім того, скаржник зазначає, що 24.02.2021 року близько 20-00 години до нього приїхали працівники поліції і повідомили, що його колишній зять ОСОБА_6 звернувся з заявою до поліції про те. що діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викрадені, у зв`язку з чим, він надавав письмові пояснення поліції і повідомив, що ніякого викрадення дітей не має, вони мешкають з донькою в м. Бориспіль Київської області. Також у вересні 2020 року ОСОБА_6 вже звертався з аналогічною заявою до органу поліції в м. Дніпро і йому офіційно, в тому числі з місця навчання дітей, надавались довідки про мешкання дітей разом з мати. Окрім цього, скаржник вказує, що з 2017 року ОСОБА_6 було достовірно відомо місце проживання дітей разом з ОСОБА_5 та про місце їх навчання. ОСОБА_6 періодично бачився з дітьми. З 2017 року по теперішній час ОСОБА_6 неодноразово звертався до органів поліції. Скаржник зазначає, що він та його донька ОСОБА_5 , також неодноразово звертались до поліції та відносно ОСОБА_6 неодноразово поліцейськими складались протоколи по справам про адміністративні правопорушення, матеріали направлялись до суду і він притягувався до адміністративної відповідальності. Також, за фактом дій ОСОБА_6 порушувались кримінальні провадження. Тобто, йому достовірно відомо, що діти мешкали разом з ОСОБА_5 і ніхто ніколи їх не викрадав. Фактично під час останнього звернення до поліції з приводу викрадення дітей їх батько ОСОБА_6 достовірно знав, що ніякого злочину, пов`язаного з викраденням дітей не вчинялось і в діях ОСОБА_6 може бути склад кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 383 КК України.
Скаржник зазначає, що на підставі його заяви від 14.04.2021 року було внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню за № 0000015 за ч. 1 ст. 383 КК України. Проте, 24.01.2022 року він отримав у відділі поліції копію постанови про закриття вказаного кримінального провадження, з якою не погоджується, та вважає, що постанова є передчасною і такою, що порушує вимоги чинного КПК України, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження слідчим не проведені процесуальні дії щодо встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме не допитано свідків, в тому числі не допитані інші свідки, на яких він вказував під час допиту в поліції в якості потерпілого, в тому числі ОСОБА_5 , його сусіди, працівники поліції; не зібрано докази, підтверджуючі попередні факти звернення ОСОБА_6 до поліції з заявами в тому числі щодо вчиненого кримінального правопорушення з аналогічним змістом про викрадення дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , по яким проводились перевірки і ОСОБА_6 надавались відповіді. Скаржник вважає, що зміст постанови вказує на формальність досудового розслідування і не відображає належну перевірку наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_6 , та слідчим безпідставно закрито кримінальне провадження.
У зв`язку з чим, ОСОБА_4 просить скасувати постанову слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження від 30.06.2021 року внесеного до ЄРДР за № 0000015 за ч. 1 ст. 383 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 27.01.2022 року відкрито провадження за скаргою та призначено розгляд скарги.
Скаржник ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, зазначив, що наполягає на скасуванні постанови слідчого.
Прокурор у судовому засіданні щодо скарги ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.
Слідчий суддя, вислухавши скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги приходить до наступного висновку.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Судом встановлено, що 30.06.2021 року слідчим СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000015, внесеного до ЄРДР 14.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.
За матеріалами справи, оскаржувану постанову від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження, ОСОБА_4 отримано 24.01.2022 року, скаргу подано до суду 24.01.2022 року, а тому строк скаржником на подання скарги не пропущений.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Частина 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що слідчим у даному кримінальному провадженні не допитано свідків, на яких під час допиту в якості потерпілого вказував ОСОБА_4 , в тому числі не допитана ОСОБА_5 .
Також, матеріали кримінального провадження не містять доказів перевірки слідчим попередніх фактів звернення ОСОБА_6 до поліції з заявами, в тому числі, щодо вчиненого кримінального правопорушення з аналогічним змістом про викрадення дітей, про які вказує скаржник у скарзі.

З постанови слідчого про закриття кримінального провадження вбачається, що висновки слідчого містять лише пояснення ОСОБА_4 , допитаного як потерпілого, однак належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування у постанові не наведено.

Так, постанова слідчого є необґрунтованою, оскільки рішення про відсутність у діянні складу кримінального правопорушення прийнято передчасно, без вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення складу кримінального правопорушення та належної правової оцінки встановленим обставинам.
Враховуючи пояснення прокурора, який поклався на розсуд суду, з огляду на те, що при розслідуванні вказаного кримінального провадження слідчим не було проведено всіх необхідних слідчих дій для повного і всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, слідчим належним чином не вжито заходів для виконання вимог ст. 9 КПК України, що є суттєвим порушенням і безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення, тому постанова, винесена слідчим СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 303-304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 30.06.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000015, внесеного 14.04.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1