Справа № 639/81/22
Провадження № 1-кс/639/54/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 09.11.2021 року про відмову у визнанні потерпілим покримінального провадження №0000155 від 17.02.2021 року,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просила скасувати постанову слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 09.11.2021р. про відмову у визнанні потерпілим покримінального провадження №0000155 від 17.02.2021р.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_4 посилалася на те, що в провадженні ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000155 від 17.02.2021 року за поданою нею 08.02.2021р. заявою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
19.03.2021р. слідчим ОСОБА_5 їй було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та допитано в якості потерпілої по кримінальному провадженні № 0000155.
04.01.2022р. нею отримано постанову слідчого ОСОБА_5 від 09.11.2021 року про відмову у визнанні потерпілою.
ОСОБА_4 вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, адже, враховуючи приписи ст. 55 КПК України, у неї виникли права та обов`язки потерпілого з моменту подачі заяви про вчинення кримінального правопорушення. Крім того слідчим вже було прийнято рішення про залучення її до провадження в якості потерпілої, що підтверджується пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілої, а також протоколом допиту в якості потерпілої.

Вручена їй пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілої не скасована, рішення про залучення її до провадження в якості потерпілої не скасовано.

Таким чином, на думку ОСОБА_4 , питання про залучення її до провадження в якості потерпілої вже було розглянуто слідчим, однак незважаючи на це 09.11.2021 року слідчим прийнято постанову про відмову у визнанні потерпілим по вказаному кримінальному провадженню № 0000155.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 вважає, що на теперішній час в кримінальному провадженні існує два взаємовиключні рішення:

-про визнання її потерпілою, яке оформлено шляхом вручення мені пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілої та допитом в якості потерпілої;

-про відмову у визнанні потерпілої, яке оформлено постановою слідчого.

Крім того, ОСОБА_4 посилалась на те, що кримінальним правопорушення їй було завдано моральної шкоди, а також, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам статті 110 КПК України, зокрема, вона не виготовлена на офіційному бланку, в ній відсутні відомості про час складання постанови; ім`я, по батькові особи, яка прийняла постанову; відомості про місце та час (строки) виконання прийнятого рішення; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, посилаючись на зазначене вище.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою у розгляді скарги.

Прокурор ОСОБА_6 надала до суду заяву, в якій просила розглядати скаргу без її участі, просила в задоволенні скарги відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_4 є законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_7 та користується процесуальними правами потерпілого.
Заслухавши адвоката ОСОБА_3 , перевіривши доводи скарги ОСОБА_4 , дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до такого.

Судовим розглядом встановлено, що 16.02.2021р. ОСОБА_4 було подано до ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області заяву про кримінальне правопорушення, відомості по якій внесені до ЄРДР 17.02.2021р. за №0000155 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

19.03.2021р. слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 ОСОБА_4 було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, та допитано в якості потерпілої по кримінальному провадженні № 0000155.
В заяві про кримінальне правопорушення та під час допиту в якості потерпілого ОСОБА_4 посилалась на те, що ОСОБА_8 , який є батьком їх спільної дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематично протягом часу їх спільного проживання вчиняв розпусні дії сексуального характеру по відношенню до ОСОБА_9 . Про зазначені обставини їй стало відомо від доньки у 2020 році. З метою пересвідчитися в зазначених обставинах, вона зверталась в листопаді місяці 2020 року до психологів, а саме до комунального закладу соціального захисту для дітей « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де нею було отримано висновок практичного психолога, відповідно до якого була підтверджена інформація, викладена дитиною про вчинення відносно неї розпусних дій з боку батька.

Постановою слідчого ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 09.11.2021 року було відмовлено у визнанні потерпілою ОСОБА_4 та визнано потерпілою ОСОБА_9 , 2014 року народження.

Надаючи правову оцінку зазначеній постанові, необхідно відзначити таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким очевидними та достатніми підставами є посилання заявника та встановлення обставин, що свідчать, зокрема про те, що кримінальним правопорушенням завдано шкоди іншій особі.

Частиною 1 статті 156 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення розпусних дій, щодо особи яка не досягла шістнадцятирічного віку, а частиною 2 цієї ж статті за ті самі дії, вчинені щодо малолітньої особи або вчинені членами сім`ї чи близькими родичами, особою, на яку покладено обов`язки щодо виховання потерпілого або піклування про нього.

Основним безпосереднім об`єктом вказаного злочину є статева недоторканість особи, а додатковими належний фізичний, психічний і соціальний розвиток неповнолітніх, суспільна моральність.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 30.05.2008 N5 «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», розпусні дії, відповідальність за які передбачено статтею 156 КК, повинні мати сексуальний характер і можуть бути у виді фізичних дій або інтелектуального розбещення. Такі дії спрямовані на задоволення винною особою статевої пристрасті або на збудження у неповнолітньої особи статевого інстинкту.
При цьому необхідно відзначити, що з буквального тлумачення статті 156 КК України вбачається, що потерпілим від вказаного злочину виступає особа чоловічої або жіночої статті, яка не досягла 16-річного віку (ч. 1 статті 156 КК України), а кваліфікуючою ознакою цього злочину може бути, зокрема вчинення відповідних дій щодо малолітньої особи.

Натомість, згідно копії протоколу допиту ОСОБА_4 , остання народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виключає можливість бути їй потерпілою від злочину, передбаченого ст. 156 КК України.
Крім того, в самій заяві про кримінальне правопорушення та протоколі допиту ОСОБА_4 вказувала на вчинення відповідного кримінального правопорушення її колишнім чоловіком, ОСОБА_8 , відносно їх спільної доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стосовно посилань ОСОБА_4 на ту обставину, що їй було вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, допитано в якості потерпілого, що, на її думку, унеможливлює подальше винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим, то вказані доводи є безпідставними, адже умовою винесення вказаної постанови, згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди. Обмежень щодо прийняття такого рішення відносно особи, якій була вручена відповідна пам`ятка, та яку до цього було допитано в якості потерпілої, КПК України не містить.

Доводи ОСОБА_4 , наведені у скарзі, про те, що відповідним кримінальним правопорушенням їй було завдано моральної шкоди через хвилювання за її дитину не спростовують висновків, що ОСОБА_4 не є потерпілою від злочину, передбаченого ст. 156 КПК України, у кримінально-правовому розумінні. Крім того, на відповідні обставини вона не посилалась як в заяві про кримінальне правопорушення, так і під час її допиту слідчим.
Необґрунтованими є і посилання ОСОБА_4 , як на підставу скасування оскаржуваної постанови слідчого, на її невідповідність вимогам ст. 110 КПК України.
Так, зі змісту постанови вбачається, що вона виготовлена на офіційному бланку містить відомості про орган досудового розслідування, адресу його розташування, контактні номери телефонів. Також в ній наявні дані про дату її винесення, прізвище та ініціали слідчого, зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; зміст прийнятого процесуального рішення.
Щодо відсутності в резолютивній частині постанови місця та часу (строки) її виконання; особи, якій належить виконати постанову, то, з огляду на характер прийнятого рішення визначення статусу осіб у кримінальному провадженні, вказані відомості не є такими, що підлягають відображенню в ній, а не зазначення в постанові можливості та порядку її оскарження не є суттєвим порушенням, яке тягне за собою скасування рішення, тим більше, що ОСОБА_4 правом на оскарження скористалась.
Крім того судовим розглядом встановлено, що постановою слідчого від 09.11.2021р. ОСОБА_4 було визнано в якості законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , що узгоджується з обставинами кримінального провадження.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави скасування постанови слідчого від 09.11.2021р. про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим покримінального провадження № 0000155 від 17.02.2021р. відсутні, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 55, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 09.11.2021 року про відмову у визнанні потерпілим покримінального провадження № 0000155 від 17.02.2021 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1