Справа № 461/9214/21
Провадження № 1-кс/461/6747/21
14.12.2021 року м.Львів
Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання. Надав аналогічні пояснення викладеним в клопотанні. Просив задоволити.
Особа, у володінні якої перебувають документи та речі, в порядку ч. 2 ст. 163 КПК України, про дату, час та місце розгляду клопотання не повідомлялась.
Перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, встановив наступне.
Відповідно до частини першої статті 159 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити виїмку).
Відповідно до частини третьої статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до частини п`ятої 5 статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (частина шоста цієї статті).
Проте слідчий не довів слідчому судді, яке саме доказове значення в рамках вказаного кримінального провадження матиме одержання тимчасового доступу до зазначених в клопотанні речей та документів. Слідчий обмежується лише таким зазначенням, що «вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні».
Таким чином, слідчий не обґрунтував для чого йому необхідний тимчасовий доступ до документів та які докази планує слідство отримати з їх допомогою, для встановлення якої обставини кримінального провадження мають значення вказані в клопотанні документи, яке значення може мати вказана інформація в разі її отримання.
Потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 159, 162-166 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1