Провадження №1-кп/523/438/22
УХВАЛА
про закриття кримінального провадження в порядку ст.49 КК України

01 лютого 2022 року

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3
обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0005218 внесеного до ЄРДР 17.11.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі республіки Грузії, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а також цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до підсудного «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП»,

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходяться означені матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а також цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до підсудного «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП».
За обвинувальним актом, ОСОБА_4 інкримінується те, що він 16.11.2018 року приблизно о 20:00 годині керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 , у темний час доби по асфальтному, мокрому дорожньому покриттю проїзної частини вул.Миколаївська дорога в м.Одесі, де організовано двосторонній, дворядний рух у кожному напрямку руху та реверсивною смугою посередині, з боку вул.Лиманної в напрямку вул.7-ї Пересипської, у другій, від правого краю смузі свого напрямку руху, рухався зі швидкістю 50 км/год.
Здійснюючи рух, підсудний ОСОБА_4 був вкрай неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховував на їх відвернення та маючи технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_5 , шляхом пониження швидкості керованого ним транспортного засобу аж до повної зупинки, скоїв наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на вказану потерпілу, яка рухалась пішки, зліва на право відносно напрямку руху зазначеного транспортного засобу на нерегульованому пішохідному переході біля будинку №197 по вул.Миколаївська дорога.
В умовах події, водій автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був діяти згідно з вимогами п.18.1 «Правил дорожнього руху України», за якими водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода або небезпека.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, розриву лівого колінного ключично-акроміального зчленування, відкриттного скалкового перелому ліктьового відростку ліктьової кістки лівого передпліччя з вивихом в ліктьовому сугробі забійної рани області лівого ліктьового суглобу, закритого скалкового перелому лівої лонної кістки, закритого перелому малогомілкової кістки лівої гомілки в верхній третині. Зазначені ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Отже, за обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тілесні ушкодження середньої тяжкості.
В судове засідання захисник ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_5 чи її представник адвокат ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового провадження, - не з`явились, а вказаний захисник звернулась до суду із заявою по відкладення судового засідання у зв`язку з її хворобою, з огляду що та з урахуванням позиції сторін процесу, за відсутністю заперечень підсудного ОСОБА_4 щодо проведення розгляду справи без участі його захисника, суд з метою дотримання розумності строків розгляду, вирішив провести судове засідання поза участю вказаних осіб.
Під час судового розгляду, підсудний ОСОБА_4 заявив усне клопотання про закриття кримінального провадження в порядку п.1 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України.
Заслухавши в судовому засіданні підсудного ОСОБА_4 , з`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали судового провадження й надані сторонами відповідні документи, а також роз`яснивши сторонам наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, суд дійшов наступних висновків.

За п.1 ч.2 ст.284 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У ч.4 ст.286 означеного Кодексу встановлено, що під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження може звернутися до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, яке має бути розглянуто судом невідкладно.
Відповідно до ст.350 вказаного Кодексу, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що поставляється ухвала.

Статтею 44 КК України регламентовано, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, а за п.2 ч.1 ст.49 цього ж Кодексу, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, є обов`язковим (п.8).
Санкцією ч.1 ст.286 КК України передбачено можливість призначення покарання за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, що карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Таким чином, з огляду на викладене та у контексті приписів ст.12 КК України, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення слід віднести до нетяжкого злочину (в чинній на час вчинення редакції ст.12 КК злочин середньої тяжкості), строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення якого, у межах розглядуваного кримінального провадження, сплив 16.11.2021 року.
З урахуванням наведеного й зважаючи на встановлені під час судового провадження дані про особу підсудного ОСОБА_4 , який раніше не судимий та протягом строків давності до кримінальної відповідальності у інших кримінальних провадженнях не притягувався (довідка серії ІІА №2693225 станом на 12.10.2021 року), обвинувачується у скоєнні нетяжкого злочину (злочину середньої тяжкості) та надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами, суд у контексті п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286 КПК України та ст.ст.4, 12, 44, 49 КК України вважає, що клопотання вказаного підсудного підлягає задоволенню, із закриттям кримінального провадження.
Крім того, приймаючи до уваги те, що означене кримінальне провадження підлягає закриттю, а відтак поданий до суду в межах цього кримінального провадження цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП», заявлений до ОСОБА_4 , - належить залишити без розгляду.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілій ОСОБА_5 , що закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами із залишенням поданого у кримінальному провадженні цивільного позову без розгляду, не позбавляє її права повторного звернення з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства (ч.7 ст.128 КПК України).

Між тим, прокурором ОСОБА_3 у судовому засіданні надано ухвалу слідчого судді від 20.11.2018 року про накладення у кримінальному провадженні №0005218 арешту на автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 .

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації.

Таким чином, зважаючи на наявність передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України підстав для закриття кримінального провадження №0005218 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд у контексті ч.4 ст.174 цього ж Кодексу доходить висновку про відсутність підстав щодо доцільності подальшого збереження арешту майна у зазначеному кримінальному провадженні, внаслідок чого накладений ухвалою слідчого судді від 20.11.2018 року арешт на транспортний засіб, підлягає скасуванню.
Питання щодо розподілу процесуальних витрат, суд вирішує за правилами ст.ст.124-126 КПК України та згідно наданих прокурором матеріалів, а щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, - в порядку ст.100 цього ж Кодексу.

До того ж, відшкодування процесуальних витрат за проведення на стадії досудового розслідування експертних досліджень, - на підставі ч.1 ст.126 КПК України слід стягнути з підсудного ОСОБА_4 , на користь держави.
Тотожні правові позиції висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 29.09.2021 року (справа №342/1560/20, провадження №51-2331км17), який підтвердив, що процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, у разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, покладаються на особу, яка обвинувачується у вчинені злочину.

Керуючись ст.ст.100, 124-126, 174, 284-286, 350, 369-372 КПК України, ст.ст.4, 12, 44, 49 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання підсудного ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Згідно з п.1 ч.1 ст.49 КК України, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, внесене до ЄРДР за №0005218 від 17.11.2018 року, - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП», - залишити без розгляду.

В порядку ч.7 ст.128 КПК України, роз`яснити потерпілій ОСОБА_5 , що закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами із залишенням поданого нею у кримінальному провадженні цивільного позову без розгляду, не позбавляє її права повторного звернення з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 20.11.2018 року (справа №523/16152/18, провадження №1-кс/523/3983/18) на вилучений у кримінальному провадженні №0005218 автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 .

В порядку ст.100 КПК України, речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль марки автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на зберігання під розписку ОСОБА_8 , - вважати повернутим за належністю вказаній особі.

В силу ст.ст.124-126 КПК України, процесуальні витрати за проведення на стадії досудового розслідування експертних досліджень в загальній сумі 4427 гривень (1287 + 3140) та згідно наданих прокурором довідки та акту №№121-А, 19-6587/51 року, відповідно, - стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави.
Копії ухвали вручити прокурору та підсудному ОСОБА_4 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а про прийняте рішення повідомити захисника ОСОБА_6 та потерпілу ОСОБА_5 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1