печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2022 року

Слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України у формі постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004810 від 23.12.2015,
В С Т А Н О В И В :
28.12.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України у формі постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004810 від 23.12.2015.

В обґрунтування доводів скарги захисник посилається на те, що оскаржувана постанова не відповідає приписам ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки вступна частина постанови не відповідає її резолютивній частині, що створює правову невизначеність правозастосування в кримінальному провадженні

Заявник просить скасувати постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України від 22.11.2021 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004810 від 23.12.2015.
Представник особи, в інтересах якої подано скаргу, адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити. Захисником зазначено, що оскаржувана постанова порушує основні засади кримінального провадження, протиріччя в тексті постанови створюють правову невизначеність щодо розуміння її змісту, що на пеконання останнього є підставою для скасування постанови.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

За таких обставин, слідчий суддя розглядає скаргу у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши обґрунтування представника скаржника, підозрюваного, слідчий суддя зазначає наступне.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 303 КПЕ України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004810 від 23.12.2015 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 206-2 КК України

23.12.2021 ОСОБА_4 отримано постанову старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_6 про зупинення досудового розслідування.

З прийнятою постановою скаржник не погоджується та просить її скасувати, оскільки оскаржувана постанова не відповідає приписам ч. 5 ст. 110 КПК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 22.11.2021 вбачається, що вступна частина постанови не відповідає її резолютивній частині, оскільки в постанові про зупинення досудового розслідування після слів «постановив» міститься зазначення про відновлення досудового розслідування.

Крім того, мотивувальна частина, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови містить посилання, що 22.11.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено у зв`язку з необхідністю проведення слідчих, процесуальних дій.

Враховуючи, що оскаржувана постанова містить протиріччя в тексті, це вказує на нечіткість її змісту, оскільки наявні положення, які викликають суперечності щодо їх розуміння.

Відповідно до ст. 7, 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правових позицій ЄСПЛ та Верховного Суду, однією із складових верховенства права є правова визначеність, вона вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість (передбачуваність) ситуацій та правовідносин, що виникають. Дія вказаного принципу проявляється не лише у чіткості та зрозумілості закону, а й під час безпосереднього застосування чинних норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки дій, а також у системності та послідовності у діяльності відповідних органів.

З огляду на викладене, вказані протиріччя в тексті постанови від 22.11.2021 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004810 створюють правову невизначеність правозастосування в кримінальному провадженні, зокрема, щодо обрахування строків досудового розслідування.
При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що в силу принципу змагальності сторін, стороною захисту надано належні та допустимі докази та в судовому засіданні встановлені обставини, які дають підстави слідчому судді вважати, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які слугують для скасування постанови про зупинення досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2, 7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України у формі постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004810 від 23.12.2015 задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України від 22.11.2021 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004810 від 23.12.2015.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1