Справа № 462/8644/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/40/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 28 грудня 2021 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 28.12.2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.3 ст.307 КК України продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів до 25.02.2022 року включно з визначення застави в розмірі 681000 гривень.

Захисник ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник зазначає те, що суд першої інстанції необґрунтовано прийняв рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки тримання під вартою є надто суворим запобіжним заходом та матеріалами провадження не доведено наявність ризиків в кримінальному провадженні.

Таким чином, на переконання сторони захисту, застосування запобіжного заходу менш тяжчого ніж тримання під вартою, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 ..

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор заперечив подану апеляційну скаргу вважає ухвалу суду обґрунтованою та законною.

Захисник підтримала подану апеляційну скаргу з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, пояснення обвинуваченої та її захисника, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. Максимальна міра покарання, за інкримінований обвинуваченому злочин становить від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до суду, розпочався і триває судовий розгляд, що не виключає можливості обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду і продовжити злочинну діяльність, оскільки раніше був засуджений за вчинення злочину в сфері незаконного обігу наркотичних речовин і на шлях виправлення не став.
Також судом першої інстанції при продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою правильно враховано тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину в сфері обігу наркотичних засобів, не має сталих соціальних зв`язків та матеріальних доходів.
Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , при цьому останньому оскаржуваної ухвалою визначено розмір застави, який є достатнім та не є завідомо непомірним.
Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційній скарзі сторони захисту мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 28 грудня 2021 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: