У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/9030/21

№ 1-кс/183/1689/21

24 грудня 2021 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 23.12.2021 року до ЄРДР за № 0000902, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Семенівське Ступинського району Московської області, громадянці Російської Федерації, з базовою середньою освітою, не працюючій, розлученій, є матір`ю неповнолітньої дитини, проживаючій без реєстрації за адресою: ділянка АДРЕСА_1 , раніше не судимій,

підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вимогами ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 23 грудня 2021 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходилася за місцем проживання разом із своїм співмешканцем ОСОБА_7 в приміщенні дерев`яної споруди на території земельної ділянки АДРЕСА_1 , де вживали спиртні напої. В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ..

Реалізуючи свій прямий умисел, 23 грудня 2021 року приблизно о 18 годині 05 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні вказаної дерев`яної споруди, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, зі столу взяла у праву руку кухонний ніж та нанесла один удар в область грудної клітини зліва ОСОБА_7 .

Своїми умисними противоправними діями ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_7 тілесне ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітини зліва на рівні 7, 8, 9 ребер, яке спричинило смерть ОСОБА_7 в приміщенні лікарні.

23.12.2021 року о 20 годині 50 хвилин за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.12.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно з клопотанням слідчого, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_5 є громадянкою Російської Федерації, мешкає без реєстрації на території дачного кооперативу «Сузір`я», с. Орлівщина Новомосковського району, розлучена, має малолітню дитину, яка мешкає окремо, тобто не має стійких соціальних зв`язків, а також не має законного джерела прибутку, на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, та розуміє, що у разі визнання її судом винуватою у вчиненні вказаного тяжкого злочину її може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому існує можливість переховування останньої від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 просив застосувати його підзахисній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, підозрюваної, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з кримінального провадження, внесеного 23.12.2021 року до ЄРДР за № 0000902, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; протоколу огляду трупа ОСОБА_7 від 23.12.2021 року; протоколу огляду місця події від 23.12.2021 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 23.12.2021 року; протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 23.12.2021 року; протоколу затримання ОСОБА_5 від 23.12.2021 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявний. Про наявність зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, що спричинило загибель потерпілого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, а також, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк за скоєне кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 є громадянкою Російської Федерації, проживає на території України, не маючи реєстрації та будь-яких документів, які дають право на проживання в Україні; не працює, розлучена, є матір`ю неповнолітньої дитини, яка проживає з матір`ю підозрюваної; неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, що спричинило загибель потерпілого, що вказує на негативну репутацію останньої та відсутність міцних соціальних зв`язків; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваній ОСОБА_5 найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні ОСОБА_5 відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Семенівське Ступинського району Московської області, громадянці Російської Федерації, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 лютого 2022 року включно, взявши її під варту із залу суду негайно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1