Ухвала
7 вересня 2021 року

м. Київ
Справа № 428/6178/17
Провадження № 51-4059 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Сєверодонецького міського суду Луганської області від 19 червня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 травня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,
вс т а н о в и в:
Вироком Сєверодонецького міського суду Луганської області від 19 червня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. ч. 3, 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. ч. 1, 3 ст. 156, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 18 травня 2021 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 в частині засудження за ч. 2 ст. 156 КК України (стосовно потерпілої ОСОБА_6 у період 20062007 роках), за ч. 1 ст. 156 КК України скасовано. Звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 156 КК України та ч. 2 ст. 156 КК України (стосовно потерпілої ОСОБА_6 у період 20062007 років), у зв`язку зі закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та кримінальне провадження в цій частині закрито.

Дії ОСОБА_5 стосовно малолітньої ОСОБА_6 перекваліфікувано з ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції Закону № 2295-VI від 01.06.2010) на ч. 4 ст. 152 КК України (в редакції Закону № 2227-VIII від 06.12.2017).

Вирішено вважати ОСОБА_5 засудженим: за ч. 3 ст. 152 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001) до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років; за ч. 4 ст. 152 КК України (в редакції Закону № 2227-VIIIвід 06.12.2017) до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років; за ч. 2 ст. 156 КК України (в редакції Закону № 600-VI від 25.09.2008) до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

З мотивувальної частини вироку виключено посилання як на доказ винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 : п`ять фотознімків, на яких зображено потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.10.2011 у справі № 1-460/11, висновки експертів № 3840/29 від 05.10.2012, № 54/3 від 05.06.2012 та № 56/3 від 19.06.2012.

В іншій частині вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі захисник просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_5 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК України.
Дані судові рішення підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до ст. 424 КПК України.
Зі змісту касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 428 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Сєверодонецького міського суду Луганської області від 19 червня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 18 травня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3