Справа № 182/6/22
Провадження № 1-кп/0182/348/2022
У Х В А Л А
Іменем України

19.01.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000816 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0000816 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , та мотивував його тим, що ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу не минули, а збільшились. Під час ознайомлення, ОСОБА_5 стали відомі повні анкетні данні свідків та експертів, що може спонукати його здійснювати на них тиск. Також тяжкість покарання може спонукати ОСОБА_5 переховуватись від суду. А вік та стан здоров`я не перешкоджають триманню під вартою останнього.
Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав клопотання прокурора не мотивованим і просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем реєстрації.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 грудня 2021р. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Суд вважає, що обвинувачений, з метою уникнення покарання, в разі визнання його винним в скоєнні інкримінуємих йому правопорушень, може переховуватись від суду.

В рішенні ЄСПЛ «Москаленко проти України», в пункті 36, зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиківпереховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання останнього винуватим у кримінальних правопорушеннях, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.
Крім того, враховуючі, що обвинувачений був ознайомлений з матеріалами досудового розслідування і йому відомі адреси проживання свідків, в разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, може чинити тиск на свідків з метою зміни ними своїх показань.
Запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, за думкою суду, неможливо.

Продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, у тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практикою ЄСПЛ, зокрема, правовими позиціями, викладеними в рішеннях ЄСПЛ у справах «Лєтельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».
У відповідності до п.5 ч.4 ст. 183 КПК України, розмір застави не визначається.
Таким чином, суд вважає клопотання прокурора мотивованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити. У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, рахуючи з 19.01.2022 року до 19.03.2022 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 5 днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1