Єдиний унікальний № 946/7436/21
Провадження № 1-кп/946/574/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

05 листопада 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000501, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кілія Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст. 55 Кримінального кодексу України 1960 р. (далі КК 1960 р.), ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисниця ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла юридична особа товариство з обмеженою відповідальністю «Корона Плюс».

Представник потерпілої юридичної особи ТОВ «Корона Плюс» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення, звернувся із заявою про проведення судового засідання без його участі, в якій також зазначив, що претензій матеріального характеру не має. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності представника потерпілої юридичної особи з`ясувати всі обставини провадження, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового засідання без його участі.

Також у судове засідання не з`явився представник уповноваженого органу з питань пробації, про дату, час та місце його проведення неодноразово повідомлявся належним, що підтверджується розпискою про одержання повідомлення, звернувся із заявою про проведення судового засідання без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 327 КПК, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.26 травня 2021 року близько 08:30 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні магазину «Апетит», розташованого за адресою: м.Ізмаїл Одеської області, вул. Михайлівська, 23/2, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, передбачаючи, що своїми діями спричиняє матеріальну шкоду, таємно викрав з торгівельної вітрини вищевказаного магазину наступну продукцію:
крем-сир Arla натуральний безлактозний 50% 150 гр. у кількості 2 шт. вартістю по 51,49 грн кожен, на суму 102,97 грн;
крем-сир Філадельфія безлактозний 150 гр. в кількості 1 шт. вартістю
71,33 грн;
сир Канів Голландський 45% 160 гр. в кількості 4 шт. вартістю по 38,51 грн кожен, на суму 154,05 грн;
сир Комо Кантрі 50% 185 гр. брус в кількості 3 шт. вартістю по 49,18 грн кожен, на суму 147,55 грн;
сир Комо Російський 50% 185 гр. брус в кількості 1 шт. вартістю 46,11 грн;
сир Комо з горіхом 50% 150 гр. брус в кількості 2 шт. вартістю по 47,11 грн кожен, на суму 94,22 грн;
сир Комо Тенеро 50% 185 гр. брус в кількості 1 шт. вартістю 47,02 грн.
Після цього з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій юридичній особі ТОВ «Корона Плюс» матеріальну шкоду на загальну суму 663,25 грн.
2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Стаття (частина статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3.Кримінальний кодекс України
«Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб,
карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.На початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у висунутому обвинуваченні не визнав, зазначивши, що він не вчиняв кримінальне правопорушення, а у зазначених в обвинувальному акті дні та час він у магазині «Апетит» не перебував. Він дійсно писав заяву про проведення слідчого експерименту без захисниці, але за яких обставин він не пам`ятає.

Але у кінці судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав вину у висунутому обвинуваченні, щиро розкаявшись у вчиненому кримінальному правопорушенні, та зазначив, що це дійсно він вчинив крадіжку сирів з магазину «Апетит», які продав перехожому за близько 400 грн, які витратив на наркотичні засоби. На записах з відеокамер спостереження зображений дійсно він. Після цього він добровільно прийняв участь у слідчому експерименті, під час якого він на місці показав як усе відбувалось. На теперішній час, у зв`язку з тривалим перебуванням під вартою він позбувся наркотичної залежності та має намір вести нормальний спосіб життя, звернутися до лікаря-нарколога за додатковою допомогою.

6.Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у висунутому обвинуваченні, його вина у таємному викраденні чужого майна у повному обсязі також підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

7.Так, 31 травня 2021 року від ОСОБА_6 була прийнята усна заява про вчинене кримінальне правопорушення, про що свідчать дані відповідного протоколу, згідно якому ОСОБА_6 повідомила про те, що 31.05.2021 р. під час перегляду відеокамер спостереження в магазині «Апетит», розташованого у м. Ізмаїл по вул. Михайлівська, 23/2, виявили як невідома особа 26.05.2021 р. близько 08:30 год. здійснила крадіжку продуктів харчування з молочної вітрини вартістю 732 грн. (а.п. 71). Ці відомості 31 травня 2021 року внесені до ЄРДР за №0000501, що стало підставою для початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні (а.п. 70).

8.Під час огляду місця події, а саме магазину «Апетит», розташованого у м. Ізмаїл по вул. Михайлівська, 23/2, було оглянуте його приміщення, у тому числі ряд з молочною продукцією, що підтверджується даними відповідного протоколу від 31.05.20221 р. та фототаблиці до нього (а.п. 72 77).

9.З переглянутих під час судового розгляду відеозаписів з камер відеоспостереження з магазину «Апетит», розташованого у м. Ізмаїл по вул. Михайлівська, 23/2, що були добровільно видані представником потерпілого, вбачається як 26.05.2021 р. о 08:29 год. до вказаного магазину зайшов обвинувачений ОСОБА_3 та о 08:32 год. він же вийшов з нього. З відеозаписів також вбачається, що у приміщенні магазину обвинувачений ОСОБА_3 , підійшовши до прилавка з молочними товарами, в декілька прийомів бере по декілька товарів та кладе їх собі до сумки, після чого вийшов з магазину, пройшовши повз касу (а.п. 97). Ці обставини також вбачаються і з протоколу огляду відеозапису від 23.06.2021 р. та з фототаблиці до нього (а.п. 87 97).

10.Дані вказаного відеозапису повністю спростовують першочергові показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що у вказані день та час він у магазині «Апетит» не перебував, і про те, що на відео зображена інша особа, а не він. Хоча особа, що зображена на переглянутих відеозаписах і була у вдягнутій захисній масці на обличчі, але у суду не виникає сумнівів у тому, що на ця особа є саме обвинувачений ОСОБА_3 , оскільки у них ідентичні статура, рухи, хода, форма голови та зріз очей. Крім того, у кінці судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 визнав, що на відео зображений саме він.

11.Крім того, про те, що саме ОСОБА_3 зображений на вказаному відеозаписі, а також про те, що саме він вчинив крадіжку молочної продукції у зазначені обвинувальному акті день та час також свідчать і дані слідчого експерименту відповідно до протоколу від 10.07.2021 р. та фототаблиця до нього (а.п. 81 86), під час якого обвинувачений ОСОБА_3 вказав на магазин «Апетит», що розташований по вул.Михайлівській, 23/2, куди він 26.05.2021 р. зайшов та у приміщенні магазину показав, звідки та що саме він викрав, а саме з прилавку з сирною продукцією крем-сир Arla натуральний безлактозний 50% у кількості 2 шт., крем-сир Філадельфія 150 гр. в кількості 1 шт., сир Канів Голландський 45% 160 гр. в кількості 4 шт., сир Комо Кантрі 50% 185 гр. брус в кількості 3 шт., сир Комо Російський 50% 185 гр. брус в кількості 1 шт., сир Комо з горіхом 50% 150 гр. брус в кількості 2 шт., сир Комо Тенеро 50% 185 гр. брус в кількості 1 шт. Дані вказаного слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_3 підтримав, зазначивши, що він дійсно добровільно на місці показав та відтворив обставини вчинення ним кримінального правопорушення.
12.Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, продемонстровані останнім під час слідчого експерименту, співвідносяться з даними переглянутих під час судового розгляду відеозаписів з камер відеоспостереження магазину «Апетит».

13.Ринкова вартість викрадених ОСОБА_3 продуктів харчування відповідно до формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, в загальній сумі 663,25 грн встановлена даними висновку експерта від 14.07.2021 р. № СЕ-19/116-21/10982-ТВ (а.п. 114 122).
14.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчинені ним кримінального правопорушення, викладеного у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Мотиви зміни правової кваліфікації
15.Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

16.Але стороною обвинувачення не доведена наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 така кваліфікуюча ознака як повторність. Так, на підтвердження цієї кваліфікуючої ознаки, прокурор послався на ту обставину, що кримінальне правопорушення за цим вироком обвинувачений ОСОБА_3 вчинив після вчинення ним інших кримінальних правопорушень проти власності, надавши суду довідку про судимість ОСОБА_3 та копії вироків Кілійського районного суду Одеської області від 29.07.2005 р., від 02.08.2007 р., Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2012 р. та Апеляційного суду Одеської області від 02.08.2018 р. Інших доказів на підтвердження наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуючої ознаки «повторно» прокурором надано не було.

17.Але суд не може погодитися з доводами сторони обвинувачення з таких підстав.

18.Відповідно до ч. 1 ст. 32 КК повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Однак у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні лише одного кримінального правопорушення.

19.Згідно з вимогами ч. 4 ст. 32 КК повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

20.Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 88 КК, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України.

21.Отже, при вчиненні особою нового кримінального правопорушення після погашення попередніх судимостей неможна вважати, що вона вчиняє його повторно.

22.З довідки про судимість та з копій наданих вироків вбачається, що хоча ОСОБА_3 раніше неодноразово і притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення у тому числі кримінальних правопорушень проти власності, але в силу п. 3 ст. 55 КК 1960 р. у взаємозв`язку з п. 11 Розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» КК, п.п. 1, 21, 7, 8 ст. 89 КК він визнається таким, що не має судимості, у зв`язку із закінченням іспитових строків за вироками Кілійського районного суду Одеської області від 23.02.2001 р. та Апеляційного суду Одеської області від 02.08.2018 р., за якими рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не було скасоване на момент ухвалення цього вироку, у зв`язку з відбуттям покарання за кримінальні проступки за вироками Кілійського районного суду Одеської області від 29.07.2005 р. та від 02.08.2007 р., а також у зв`язку зі спливом трьох та шести років після відбуття покарання відповідно за вироком Приморського районного суду м. Одеса від 28.09.2011 р. та за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2012 р., якими ОСОБА_3 засуджувався за вчинення відповідно нетяжкого злочину та тяжких злочинів (а.п. 100, 104 111, 150 163). При цьому перебіг строків погашення судимостей за вироками Приморського районного суду м. Одеса від 28.09.2011 р. та Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2012 р. перервалися та почали обчислюватися заново, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_3 21.02.2015 р. кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, за яке він був засуджений вироком Апеляційного суду Одеської області від 02.08.2018 р. до чотирьох років позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки. Враховуючи, що на момент ухвалення цього вироку випробувальний строк за вказаним вироком Апеляційного суду Одеської області від 02.08.2018 р. сплив та рішення про звільнення від відбування покарання з випробування не було скасоване, то слід вважати, що ОСОБА_3 покарання за вказаним вироком не відбував, а тому строк погашення судимостей за вироками Приморського районного суду м. Одеса від 28.09.2011 р. та Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2012 р. слід обчислювати з моменту його переривання, тобто з моменту вчинення ОСОБА_3 нового кримінального правопорушення, тобто з 21.02.2015 р. Але, як було вище зазначено, з того часу до вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за цим вироком пройшло більше ніж шість років.

23.З довідки про судимість вбачається, що до суду 25.11.2019 р. направлений обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК, про направлення до суду навіть двох обвинувальних актів також зазначено і в обвинувальному акті, але станом на час ухвалення цього вироку стороною обвинувачення не надано обвинувального вироку, який набрав законної сили, відносно ОСОБА_3 за вказаними обвинуваченнями. У зв`язку з цим ОСОБА_3 в силу презумпції невинуватості згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК вважається невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення за вказаними обвинуваченнями, а також у силу ч. 1 ст. 88 КК визнається таким, що не має судимості по ним.

24.Крім того, при ухваленні цього вироку суд також враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладений у постанові від 14.09.2020 р. у справі № 591/4366/18, згідно якому єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою «повторно» без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки «повторно», є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні. Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Проте у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочин в іншому кримінальному провадженні.

25.Отже, з урахуванням зазначених обставин, положень чинного законодавства, а також усталеної судової практики на час ухвалення цього вироку у суду відсутні правові підстави вважати, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення повторно.

26.У зв`язку з викладеним, суд у силу ч. 3 ст. 337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення, вважає за можливе вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, та кваліфікувати кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 за цим вироком, за ч. 1 ст. 185 КК за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), виключивши таким чином з правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненого ним, кваліфікуючу ознаку «повторно», оскільки це покращує його становище.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
27.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

28.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. В силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання
29.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

30.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок проти власності.

31.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

32.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , стану його здоров`я, який хворіє (а.п. 42), його щирого каяття, того, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання, дуже високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високого ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог Кримінального кодексу України та передбачених ним санкцій виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливе лише з призначенням покарання у виді арешту у межах санкції ч.1 ст. 185 КК, оскільки призначення менш суворого покарання не досягне мети його застосування.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку
33.Судом встановлено, що ОСОБА_3 фактично затриманий у даному кримінальному провадженні 23 липня 2021 року та досі перебуває під вартою у зв`язку з тим, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 липня 2021 року відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжувався у встановленому порядку та спливає 07 листопада 2021 року.

34.Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, то він в силу ч. 1 ст. 377 КПК підлягає звільненню з-під варти в залі судового засідання. Але з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання встановленим під час судового провадження ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою виконання вироку ОСОБА_3 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в період часу з 20:00 до 06:00 години, із зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду, а також не відлучатися із насаленого пункту, в якому він зареєстрований та проживає, а саме з м. Кілія Ізмаїльського району Одеської області, без дозволу прокурора або суду.

35.У силу вимог ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення з 23 липня 2021 року по 05 листопада 2021 року має бути зараховане у строк покарання ОСОБА_3 у виді арешту за правилами, встановленими п/п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК, виходячи з розрахунку день за день.

36.На підставі ч. 4 ст. 174 КПК з набранням вироком законної сили накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2021 р. арешт на диск з відеозаписами з камер відеоспостереження слід залишити без змін, та в силу п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК його слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

37.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/116-21/10982-ТВ від 14.07.2021 р. у сумі 2 745,92 грн.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК, та призначити йому покарання у виді арешту на строк чотири місяці.

2.Запобіжний захід ОСОБА_3 змінити з тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяці, але не довше, ніж до звернення вироку до виконання, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20:00 до 06:00 год., із зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду, а також не відлучатися із насаленого пункту, в якому він зареєстрований та проживає, а саме з м. Кілія Ізмаїльського району Одеської області, без дозволу прокурора або суду. Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.

3.З набранням вироком законної сили ОСОБА_3 з метою його виконання затримати та взяти під варту.

4.Строк покарання ОСОБА_3 у виді арешту обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту з метою виконання вироку.

5.Згідно ч. 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 23 липня 2021 року по 05 листопада 2021 року в строк покарання у виді арешту, виходячи з розрахунку день за день.

6.Накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2021 р. арешт на диск «DVD-R», який був виданий 22.06.2021р. ОСОБА_6 , з відеозаписами з камер відеоспостереження залишити без змін, та залишити його в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
7.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 2 745,92 грн (дві тисячі сімсот сорок п`ять гривень 92 коп.).

8.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
9.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
10.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1