Справа № 715/2323/21
Провадження № 1-кп/715/155/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2021 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
представника обвинуваченого ОСОБА_5
захисник ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, у кримінальному провадженні №0002179 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 17.08.2021 року близько 04 год.25 хв., шляхом вільного доступу, через незачинені двері, увійшов до приміщення каплички, котра розташована по АДРЕСА_2 та шляхом злому кришки металевої скрині для пожертв, подолання від вільного доступу засобів охорони (навісного замка скриньки), з метою викрадення майна, що там зберігається, проник до володіння особи - сховища скрині для пожертв, яка належить ОСОБА_7 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 300 грн., котрі були призначенні для утримання самої каплички, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.
Законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 погодилися із вчиненням ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння за вказаних в клопотанні обставин, проти застосування заходів медичного характеру не заперечували.
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не прибув, подав заяву, у якій просив судовий розгляд проводити у його відсутність.
Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Зокрема, дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та повідомленням від ОСОБА_7 про те, що 17 серпня 2021 року о 04 гсд. 30 хв. невідома особа проникла до приміщення каплички, що в АДРЕСА_2 , де з скриньки для пожертви викрала кошти в сумі 300 гривень;

- протоколом огляду місця події, відповідно до якого встановлено місце вчинення кримінального цравопорушення, а саме капличка, яка розташована

по АДРЕСА_2 , під час якого виявлено металеву скриньку для пожертв із слідами пошкодження;

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що 17 серпня 2021 року о 04 год. 30 хв. невідома особа чоловічої статі проникла до приміщення каплички, що в АДРЕСА_2 , де з скриньки для пожертви викрала кошти в сумі 300 гривень;

- показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду відеозапису з приміщення каплички, де зафіксовано факт вчинення ОСОБА_4 крадіжки.

Отже, в ході судового розгляду судом шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних органом досудового розслідування, суд дійшов до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи він не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними під час вчинення суспільно небезпечних діянь.
Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-7 від 03.06.2005року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1ст.94КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).
Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інші психічні розлади, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 за своїм психічним станом і характером вчиненого ним діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру в примусовому порядку, оскільки вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, у стані неосудності та на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що виключає можливість застосування до нього кримінального покарання, тому суд вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру.
Враховуючи наведене, суд вважає за доцільним, з огляду положення ч. 5 ст. 94 КК України та висновок експертів, застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 371, 372, 392-395, 503, 512, 513, 516, 532 КПК України, ст.94 КК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.
Копію ухвали для виконання направити в Департамент охорони здоров`я Чернівецької ОДА.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: