Справа № 135/1228/21
Провадження № 1-в/135/77/21
УХВАЛА
іменем України
22.10.2021 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про оскарження дисциплінарних стягнень, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, за змістом якої просить зняти порушення, дані йому під час відбування покарання в Західній виправній колонії №97. Прохальної частини подана ОСОБА_2 заява не містить. В заяві не вказано місце відбування покарання засудженим ОСОБА_2 , з конверта вбачається, що адресат знаходиться в Ладижинській ВК №39. Відтак вбачається, що засуджений можливо намагається оскаржити рішення установи виконання покарань про накладення на нього дисциплінарних стягнень.

Дослідивши зміст поданої заяви із додатками, вважаю, що необхідно відмовити у відкритті провадження, з огляду на таке.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ такий суд має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції.

В рішенні від 20.07.2006 року «Сокуренко і Стригун проти України», Європейський Суд з прав людини зазначив, що фраза «встановлений законом» стосується не лише правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про судоустрійі статуссуддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 ст. 537 КПК України визначено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків. Зокрема, згідно пункту 13-1 частини 1 цієї статті, суд має право вирішувати питання про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Відповідно до ч. 9 ст. 539 КПК України, розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

З поданої ОСОБА_2 заяви не видно, чи беруться та чи враховуються до уваги установою виконання покарань де він перебуває стягнення, про які він зазначає.

Статтею 20 КАС України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Так, звідповідно до змісту частини 1 вищенаведеної статті, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму…; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України…; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі ЗУ «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Окружним адміністративним судам, згідно вимог ч. 2 ст. 20 КАС України, підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.1, 2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначенічастиною першою статті 7цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на викладене, у Ладижинського міського суду Вінницької області, як суду загальної юрисдикції, відсутні правові підстави для розгляду заяви ОСОБА_2 , в якій викладена його незгода із дисциплінарними стягненнями установи, в якій він відбував покарання.

Окрім цього, ОСОБА_2 у поданій заяві не вказано чітко і однозначно, чи порушено будь-які його права на даний час, чи враховуються дисциплінарні стягнення установою відбування покарань на даний час і які саме, які конкретно стягнення ним оспорюються, тощо.

Відтак, суд вважає необхідним роз`яснити заявнику, що він не позбавлений можливості оскаржити в порядку адміністративного судочинства до відповідного окружного адміністративного суду рішення, дії чи бездіяльність уповноважених осіб установи відбування покарань, якщо такі порушують права засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про оскарження дисциплінарних стягнень в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України.

Заяву ОСОБА_2 про оскарження дисциплінарних стягнень в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя