ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №:11-кп/818/777/22 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія:ст.286 КК України УХВАЛА
27 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , з участю представника потерпілої ОСОБА_9 , без участі самої потерпілої ОСОБА_10 , належним чином повідомленої про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою потерпілої на вирок Київського районного суду м. Харкова від 05 08 2021 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із неповною середньою освітою, раніше судимого вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 08 2013р., з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 09 04 2014р., за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого 20 03 2018 р. умовно-достроково на не відбутий строк 6 місяців 24 дня, зареєстрованого та проживаючого адресою АДРЕСА_1 ,
визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та покладено відповідно до вимог ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Зазначеним вироком встановлено, що 09 05 2021, приблизно о 11-25 годині, ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «Тойота Корола» р.н., НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , на якому рухався в місті Харкові зі сторони вул. Алчевських в напрямку вул. Сумської, зі швидкістю 50-70 км/год. Під час руху по вказаній вулиці, в районі перехрестя вул. Каразіна з вул. Мироносицькою, ОСОБА_7 , діючи необережно, при виїзді з другорядної дороги на головну, де по ходу його руху було встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 п.33 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Ланос», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 , який рухався по головній дорозі по вул. Мироносицькій, зі сторони вул. Гіршмана в напрямку вул. Маяковського в м. Харкові.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пасажир автомобілю «ЗАЗ Ланос», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді перелому 6-го ребра справа по заднє-паховій лінії з незначним зсувом.
Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 виразилося в тому, що він, діючи необережно, керуючи технічно справним автомобілем «Тойота Корола», р.н. НОМЕР_1 , виїжджаючи на перехрестя з другорядної дороги, де по ходу його руху встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю «ЗАЗ Ланос», р.н. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, та допустив з ним зіткнення, що призвело до спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 . Дії водія ОСОБА_7 перебувають у причинному зв`язку з подією та наслідками що наступили.
Вказані дії обвинуваченого суд кваліфікував за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з прийнятим судом рішенням, потерпіла ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вирок в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 обрати покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
В обґрунтування своїх вимог посилалась на неврахування судом відомостей стосовно особи засудженого, а саме того, що він був раніше судимий та неврахування тієї обставини, що внаслідок ДТП вона втратила автомобіль, була вимушена лікуватись до теперішнього часу. Обвинувачений відмовився від відшкодування матеріальних витрат на лікування ,у зв`язку з чим, потерпіла вважає, що в його діях відсутнє щире каяття, як про це зазначив суд у вироку. А тому, обране судом обвинуваченому покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через м`якість та не є необхідним та достатнім для його виправлення.
Позиції учасників апеляційного провадження.
Представник потерпілої підтримав апеляційну скаргу потерпілої в повному обсязі та просив її задовольнити.
Потерпіла, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, будь-яких заяв, які б перешкоджали розгляду справи, від неї не надходило.
Прокурор покладався на розсуд суду.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Захисник обвинуваченого надав заперечення на апеляційну скаргу, в якому посилався на те, що обвинуваченим було сплачено потерпілій завдані збитки через уповноваженого представника ОСОБА_9 , до постановлення вироку, у сумі 7000 грн. моральної шкоди, що підтверджується розпискою від 18 06 2021. Додатково ним було сплачено після постановлення вироку в рахунок моральної шкоди 5000 грн., а цивільного позову нею заявлено не було. У зв`язку з чим, вважає твердження потерпілої необґрунтованими.
Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника потерпілої, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вказано в ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
На думку колегії суддів, при постановленні обвинувального вироку, суд першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.94 КПК України оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Суд першої інстанції, безпосередньо дослідивши докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, та, призначаючи покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і призначив покарання, необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Мотивуючи своє рішення про призначення обвинуваченому покарання, суд врахував, що обвинувачений не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до 22 07 2020 р. працював на посаді зварювальника стажера, має позитивну характеристику, під час судового розгляду обвинувачений висловив щирий жаль з приводу скоєного, щиро розкаявся, добровільно сплатив потерпілій, через уповноваженого представника 7000 грн. моральної шкоди, що суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.
Крім того, судом враховано ступінь тяжкості вчиненогоОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відноситься до необережного нетяжкого злочину, конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання особи без його ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, звільнивши його від відбуття основного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України.
При цьому слід зазначити, що покарання засудженому призначено судом першої інстанції відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів та відповідає вимогам ст. 65 КК України.
З огляду на викладене колегія суддів вважає правильними висновок суду про можливість виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.
Отже, доводи апеляційної скарги потерпілої про невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не відповідають вимогам закону.
На думку колегії суддів судовий розгляд даного кримінального провадження проведено повно, всебічно, об`єктивно, із додержанням вимог закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, за результатами судового розгляду постановлено законне й обґрунтоване рішення.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційну скаргу потерпілої - без задоволення.
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Вирок Київського районного суду м. Харкова від 05 08 2021 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без змін.

Апеляційну скаргу потерпілої залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4