Справа № 405/8473/21
провадження № 1-кс/405/3985/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2021 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР від 04 березня 2021 року № 0000279, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.255-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Ульяновка, Ульяновського району, Кіровоградської області, громадянці України, офіційно не працюючій, розлученій, маючій на утриманні малолітню доньку, із середньою освітою, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій,

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.
Слідчим вказується, що в обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Вказане свідчить про наявність доказів ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, ОСОБА_4 , маючи можливість вільного пересування та контактів, без покладених на неї зобов`язань, буде спроможна незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків, інших підозрюваних, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання.
Вказане свідчить про наявність доказів ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та завданим наслідкам. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Застава не може бути обрана, оскільки у підозрюваної відсутня сума грошових коштів, необхідних для внесення на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання нею покладених обов`язків. В зв`язку з викладеним недоцільно обирати жоден із описаних заходів окрім домашнього арешту, оскільки в цілому вони не зможуть гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження - забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашньому арешті.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Підозрювана не заперечувала щодо задоволення клопотання.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, врахувавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні слідчих відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 березня 2021 року № 0000279, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.255-1 КК України.
22.11.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За практикою ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт с) пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, про те, що ОСОБА_4 могла вчинити злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом обшуку від 13.10.2012 (а.с. 49-59), висновком експерта від 04.11.2021 (а.с. 60-69) та іншими доданими до справи матеріалами.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених:
- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною, з огляду на особу підозрюваної, визначає вірогідність переховування від органів розслідування та /або суду.
- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість впливати на свідків, у кримінальному провадженні. При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.
З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт, які зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, стан здоров`я, розлучена, наявність утриманців, постійне місце проживання.
Ухвалою слідчого судді від 24.11.2021 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 30.01.2022.
Застосування до підозрюваної запобіжного заходу домашнього арешту за вказаних обставин та серйозністю висунутої проти неї підозри, встановлених ризиках, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та наявністю підстав для його задоволення.
Керуючись ст.ст. 9, 176-178, 181, 194, 196, 205, 369-372 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу домашнього арешту задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт з 03.12.2021 до 30.01.2022, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 30.01.2022 наступні обов`язки:
- заборонити залишати місце постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. по 06:00 год. наступного дня;
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту у якому вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні за винятком їх участі у процесуальних діях.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Контроль за виконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків покласти на сектор поліцейської діяльності №2 (м. Благовіщенськ) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області
Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрювану обов`язків визначити до 30.01.2022.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6