Справа № 299/4102/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали провадження 11-кп/4806/531/20 за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09. 12. 2019.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні подання провідного інспектора Виноградівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання, щодо засудженого:

ФІЛЕЙ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12. 04. 2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03(три) роки, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України його звільнено з іспитовим строком на 01(один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Як вбачається з ухвали суду подання обґрунтоване тим, що 29. 05. 2019 засуджений ОСОБА_6 був ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та здійснення органом пробації нагляду, останньому роз`яснено, зокрема, обов`язок з`являтися періодично для реєстрації до уповноваженого органу перший понеділок кожного місяця. 03. 06. 2019 засуджений ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію. У зв`язку з чим останньому було здійснено телефонний дзвінок, де він пояснив, що забув і обіцяв з`явитися та надати письмове пояснення. 27. 06. 2019 ОСОБА_6 з`явився до органу пробації та надав письмове пояснення про те, що не мав матеріальної можливості прибути на реєстрацію, у зв`язку з чим було винесено попередження. 05. 08. 2019 засуджений ОСОБА_6 знову не прибув на реєстрацію. 12. 08. 2019 з`явився до органу пробації та надав письмове пояснення про те, що 05. 08. 2019 не зміг з`явитися, оскільки доглядав за онукою, у зв`язку з чим йому винесено повторно попередження. На цій підставі, 15. 08. 2019 органом пробації до суду внесено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Ухвала суду мотивована тим, що зміст подання, матеріали особової справи, пояснення ОСОБА_6 в судовому засіданні свідчать про те, що останній за період знаходження на обліку Центру пробації двічі не з`явився для реєстрації, однак у кожному випадку надавав інспектору письмові пояснення з обґрунтуванням причини своєї неявки. Так, 27. 06. 2019 ОСОБА_6 пояснив, що не мав матеріальної можливості приїхати до м. Виноградів для реєстрації у визначену дату, ці пояснення були прийняті інспектором як

-2-

об`єктивні обставини, що унеможливили явку, проте визнані неповажними. 12. 08. 2019 ОСОБА_6 пояснив, що не з`явився для реєстрації у визначену дату через те, що доглядав за онукою. Зазначені пояснення також були прийняті інспектором як об`єктивні обставини, що унеможливили явку, проте визнані неповажними. Крім того, судом взято до уваги об`єктивну обставину того, що в с. Хижа Виноградівського району відсутній належний поштовий зв`язок, що зумовлює несвоєчасність отримання адресатами поштової кореспонденції і також є однією із причин неявки засудженого до органу пробації, про що останній повідомляв інспектора. До того ж ОСОБА_6 під час іспитового періоду не вчиняв правопорушень, постійно проживає за місцем реєстрації, одружений, за результатами тестування визначено низький рівень ризику вчинення правопорушень і це свідчить про те, що останній став на шлях виправлення. Отже, у ОСОБА_6 були об`єктивні обставини, щодо неявки до органу пробації, які фактично позбавили його можливості виконати обов`язок явки до органу пробації. Оскільки в органу пробації не було належних правових підстав для застосування до ОСОБА_6 письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, то відповідно до положень ч. 2 ст. 166 КВК України безпідставним є і внесення до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. За таких обставин суд відмовив у задоволенні подання.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання органу пробації. Посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує на те, що 03. 06. 2019 засуджений ОСОБА_6 не з`явився для реєстрації до органу пробації, чим саме не виконав покладений на нього вироком суду обов`язок, тому у порядку передбаченому законом до останнього було застосовано письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Однак ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив і 05. 08. 2019 повторно не з`явився на реєстрацію до органу пробації. Судом не взято до уваги те, що поважними причинами неявки засудженої особи за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк відповідно до ч. 1 ст. 34, ч. 2 ст. 37, ч. 6 ст. 41 КВК України визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути за викликом, які повинні бути документально підтвердженні. Такі документальні підтвердження ні фахівцю органу пробації, ні суду подані не були, тому судом безпідставно було відмовлено у задоволенні подання.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, пояснення засудженого ОСОБА_6 про безпідставність апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

-3-

Суд першої інстанції, розглядаючи подання фахівця Виноградівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання, зазначених норм кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Частиною 1 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

-4-

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав провідний інспектор Виноградівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 , засудженого вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12. 04. 2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03(три) роки на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 01(один) рік з покладенням на нього відповідних обов`язків, враховані вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала суду є незаконною, у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам кримінального провадження, визнаються необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що матеріалами справи не встановлено, що засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки, про що свідчать й дані ним у судовому засідання та наявні в матеріалах справи письмові пояснення, у зв`язку з чим, викладені в поданні факти двох неявок (03. 06. 2019, 05. 08. 2019) для реєстрації до органу з питань пробації самі по собі не можуть розцінюватися як небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення.

Погоджуючись з указаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку наданим ОСОБА_6 поясненням про те, що 03. 06. 2019 не з`явився на реєстрацію, оскільки не мав матеріальної можливості прибути вчасно на реєстрацію, але вже 27. 06. 2019 з`явився до органу пробації сам добровільно без виклику, приводу чи розшуку, а 05. 08. 2019 не з`явився теж з об`єктивних причин, оскільки не міг залишити вдома онуку одну та прибув до органу пробації 12. 08. 2019 після отриманого виклику. Також судом враховано, що в населеному пункті, де проживає ОСОБА_6 , відсутній належний поштовий зв`язок, що зумовлює несвоєчасність отримання адресатами поштової кореспонденції і про цю обставину засуджений ОСОБА_6 повідомляв. Після попередження про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання 12. 08. 2019 останній не порушував умови відбування покарання, виконував покладені на нього обов`язки, своєчасно з`являвся на реєстрацію, жодних порушень не вчиняв, характеризується позитивно, проживає постійно за місцем реєстрації, за результатами тестування визначено низький рівень ризику вчинення правопорушень, одружений.
Такі показання засудженого прокурор у судовому засіданні як суду першої, так і апеляційної інстанції не спростував.

Із матеріалів провадження вбачається, що дійсно 03. 06. 2019 та 05. 08. 2019 засуджений ОСОБА_6 не з`явився на реєстрації до органу пробації, однак це не є безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, про що вірно в своїй ухвалі зазначив суд.

Детально проаналізувавши причини неявки ОСОБА_6 до органу пробації для реєстрації, відсутність застережень та притягнення до адміністративної відповідальності під час іспитового строку, на думку апеляційного суду, підстави для направлення засудженого у місця позбавлення волі відсутні, оскільки підстав вважати, що засуджений ОСОБА_6 не бажає ставати на шлях виправлення, у матеріалах провадження немає.

-5-

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував і відсутність фактів притягнення ОСОБА_6 до кримінальної та адміністративної відповідальності протягом вказаного часу.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання та направлення для його відбування вірно врахував, що дії засудженого ОСОБА_6 не свідчать про умисне невиконання ним обов`язків . При цьому суд першої інстанції зважив на наявність поважних причин невиконання засудженим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, оскільки неявки ОСОБА_6 для реєстрації, що мали місце 03. 06. 2019 та 05. 08. 2019, не мають систематичного характеру і не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог ст. ст. 372, 539 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом при вирішенні подання були допущені порушення вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які би призвели до неправильного його вирішення.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність достатніх підстав для задоволення подання органу пробації та вважає, що доводи, викладені в апеляційній прокурора, не є переконливими та правильність вищезазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що прокурором не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09. 12. 2019, якою відмовлено в задоволенні подання провідного інспектора Виноградівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12. 04. 2019 щодо засудженого ОСОБА_6 ,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: