Справа 127/3083/22
Провадження 1-кс/127/1333/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, яке вилучене під час обшуку 02.02.2022, території ДУ «Літинська виправна колонія (№ 123)», в рамках кримінального провадження № 0000190 внесеного до ЄРДР 04.11.2021, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло вищевказане клопотання слідчого ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 04.11.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 307 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що відповідно до наказу начальника Державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)» № 9/ос від 09.02.2015 ОСОБА_3 прийнятий на роботу та призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Установи.

Згідно до ч. 1 ст. 11 Кримінально-виконавчого кодексу України органами виконання покарань є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, його територіальні органи управління, уповноважені органи з питань пробації.

Таким чином, ОСОБА_3 є працівником органу виконання покарань, якому присвоєно спеціальне звання «старший прапорщик внутрішньої служби».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_3 являється працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КВК України визначено, що режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.

У відповідності до ч. 5 ст. 102 КВК України, засуджені, їхні речі і одяг, а також приміщення та територія колоній підлягають обшуку і огляду. Особистий обшук проводиться особами однієї статі із засудженими. Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Згідно ч. 6 ст. 102 КВК України адміністрація колонії має право, за наявністю підстав, проводити огляд громадян, їх речей, транспортних засобів, які знаходяться на території колонії, а також вилучати документи, а також предмети, вироби і речовини, зберігання і використання яких засудженим заборонено. Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

У відповідності до ч. 7 ст. 102 КВК України перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно Переліку предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено, що є додатком до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, зберігання і користування мобільними телефонами дозволяється лише в порядку, встановленому п. 2 розділу XIV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, відповідно до якого телефонні розмови надаються засудженому за його письмовою заявою, в якій зазначаються місцезнаходження, телефонний номер абонента та тривалість розмови, факт телефонної розмови засудженого реєструється у журналі обліку телефонних розмов засуджених.

ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Літинська виправна колонія (№ 123)» (далі Установа), являючись працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи наявність заборони засудженим особам зберігати і користуватися мобільним телефоном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди від засудженого ОСОБА_4 за незаконне пронесення на охороняєму територію Установи забороненого предмету - мобільного телефону та його передачу ОСОБА_4 , одержав неправомірну вигоду за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , під час виконання своїх службових обов`язків, у 2017 році познайомився із ув`язненим ОСОБА_4 , якого засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 187 КК України до 7 років 6 років позбавлення волі.

27.12.2021 близько 15 год. ЗО хв., ОСОБА_3 , являючись працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи наявність заборони засудженим особам зберігати і користуватися мобільним телефоном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, перебуваючи на території Установи за адресою: АДРЕСА_1 запропонував ОСОБА_4 за грошову винагороду в сумі 3500 гривень незаконно пронести на охороняєму територію Установи та передати в користування засудженому мобільний телефон, на що останній погодився.

На виконання умов ОСОБА_3 , засуджений ОСОБА_4 повинен перерахувати вказану суму грошових коштів на мобільний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_3 .

У подальшому, 30.12.2021 приблизно о 14 год. 50 хв. засуджений ОСОБА_4 за вказаною домовленістю, з абонентського номеру НОМЕР_2 , який перебуває у його користуванні перерахував частину обумовленої суми в розмірі 3000 грн. на абонентський номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_3 . Далі, 30.12.2021 близько 14 год. 55 хв. засуджений ОСОБА_4 з абонентського номеру НОМЕР_2 перерахував решту грошових коштів в сумі 500 грн. на абонентський номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_3 .

Отримавши від ОСОБА_4 неправомірну вигоду в сумі 3500 грн., ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Літинська виправна колонія (№ 123)», являючись працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи наявність заборони засудженим особам зберігати і користуватися мобільним телефоном, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди,

01.01.2022, використовуючи своє службове становище, незаконно, приховано проніс на охороняєму територію Установи, що за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «ZTE Blade А5», який у приміщенні котельні Установи передав у користування засудженому ОСОБА_4 .

02.02.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Городище Літинського району, Вінницької області, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України тобто в одержані службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

02.02.2022 під час проведення санкціонованого слідчим суддею обшуку на території ДУ «Літинська виправна колонія (№ 123)», вилучено мобільний телефон марки «TECNO SPARK» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 із сім карткою мобільного оператора НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «ZTE Blade А5 2020» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «TECNO SPARK 6 Go» IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 із сім карткою мобільного оператора НОМЕР_9 ; службове посвідчення ОСОБА_3 серії НОМЕР_10 .

Вищезазначений телефони, сім картки та службове посвідчення 02.02.2022, на підставі ст. 98 КПК України, у зв`язку із тим, що вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування виникає необхідність проведення ряду експертиз.

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вилучене майно містить відомості, щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та може бути використане, як доказ у суді -необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 40, 131, 132, 167, 170, 171, 172 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0000190 від 04.11.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 307 КК України, під час проведення обшуку виявлено та вилучено майно, яке є предметом кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно, яке було вилучене під час обшуку є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого відділу слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час обшуку 02.02.2022, території ДУ «Літинська виправна колонія (№ 123)», в рамках кримінального провадження № 0000190 внесеного до ЄРДР 04.11.2021, а саме на:

мобільний телефон марки «TECNO SPARK» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 із сім карткою мобільного оператора НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «ZTE Blade А5 2020» IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «TECNO SPARK 6 Go» IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 із сім карткою мобільного оператора НОМЕР_9 ; службове посвідчення ОСОБА_3 серії НОМЕР_10 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_2 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя