Справа № 686/2250/22
Провадження № 1-кс/686/1005/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000194 від 25.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

26.01.2022 слідчий заступника начальника ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 про арешту тимчасово вилученого майна, а саме: фургона малотоннажного «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримування транспортних засобів, що по вул. Курчатова 120-д м. Хмельницький, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування власником ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 25.01.2022, близько 10 години 04 хвилини, водій ОСОБА_5 , керуючи фургоном малотоннажним «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в лівій смузі руху проїзної частини вул. Кам`янецької зі сторони вул. Пушкіна в напрямку до вул. Купріна м. Хмельницького, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину вул. Кам`янецької із ліва на право відносно напрямку руху фургона по нерегульованому пішохідному переході.

Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та доставлена в КНП «Хмельницька міська лікарня» Хмельницької міської ради, де її госпіталізовано в травматологічне відділення.
Кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000194 25.01.2022, правова кваліфікація правопорушення ч. 1 ст.286 КК України.
25.01.2022 після огляду місця події, фургон малотоннажний «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_1 на підставі ч. 5 та 7 ст. 237 КПК України, вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримування транспортних засобів, що по вул. Курчатова 120-д м. Хмельницький.
25.01.2022 винесена постанова на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання фургона малотоннажного «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_1 речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, так як він являється матеріальним об`єктом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.
Слідчий просить накласти арешт на указане майно з метою збереження автомобіля для проведення слідчих дій та фіксації слідової картини за наслідками вчиненої дорожньо-транспортної пригоди для унеможливлення його ремонту (заміни деталей, комплектуючих, перекрашування та ін.), оскільки вилучений транспортний засіб може бути використаними, як доказ факту дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
Володілець транспортного засобу ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд клопотання телефонограмою.
У силу ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
А тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
При цьому негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Слідчий просить накласти арешт на указане майно із встановленням заборон відчуження, розпорядження та користування його власнику.
Слідчий суддя на цій стадії кримінального провадження враховує такий спосіб накладення арешту співмірним.
Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню і досягненню мети кримінального провадження.
Накладення арешту на указане майно є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування у кримінальному провадженні №0000194 від 25.01.2022 року на тимчасово вилучене майно, а саме: фургон малотоннажний «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_5 ,
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали покласти на слідчого ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1