Справа №295/8585/21
УХВАЛА
Про накладення арешту на майно
08.07.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, подане дізнавачем відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000173 від 06.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та додані до клопотання матеріали,-
в с т а н о в и в :
І. Суть клопотання
Дізнавач звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Nomi» в корпусі чорного кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .
В обґрунтування клопотання дізнавач вказав, що 24.05.2021 р. близько 16:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон «Nomi» в корпусі чорного кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , чим спричинила потерпілому майнову шкоду на суму, що встановлюється.
Вказані відомості 06.07.2021 р. відділом поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
05.07.2021 р. під час огляду місця події у ОСОБА_6 було вилучено мобільний телефон марки «Nomi» в корпусі чорного кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .
Постановою дізнавача від 06.07.2021 р. вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000173.
Обґрунтовуючи клопотання, як на мету та підстави накладення арешту дізнавач посилається на те, що дані речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а також з метою запобігання можливості приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів.
ІІ Процедура та позиції сторін
В судове засіданні дізнавач не з`явився.
Неприбуття дізнавача в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, з огляду на приписи ч. 1 ст. 172 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.
ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є видом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено заборону застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За правилами ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000173 від 06.07.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
05.07.2021 р. під час огляду місця події у ОСОБА_6 було вилучено мобільний телефон марки «Nomi» в корпусі чорного кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .
Постановою дізнавача від 06.07.2021 р. вказаний вище мобільний телефон визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000173.
Дізнавач в клопотанні зазначає, що мобільний телефон, належний ОСОБА_5 , може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, при цьому обгрунтування того, доказом яких фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути мобільний телефон, відсутнє.
Необґрунтованим є посилання дізнавача на необхідність проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, оскільки жодного мотивування необхідності призначення судової експертизи у кримінальному провадженні із використанням мобільного телефону, вилученого під час огляду місця події, дізнавачем не наводиться, що вказує на беззмістовність доводу.
Дізнавачем до клопотання не долучені будь-які документи, які вказують на те, що даний телефон є викраденим. До клопотання дізнавачем долучено копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, зі змісту якого вбачається, що кримінальне провадження зареєстроване на підставі матеріалів правоохоронний та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень та протокол огляду місця події від 05.07.2021 року, зі змісту якого вбачається, що у громадянки ОСОБА_6 вилучено мобільний телефон Nomi» в корпусі чорного кольору імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .
Будь яких інших документів, які вказують на те, кому саме належить вилучений мобільний телефон до клопотання не долучено.
Дослідивши клопотання і додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що дізнавачем не доведено наявності достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, не доведено, що мобільний телефон, на який просить накласти арешт дізнавач, є об`єктом кримінально протиправних дій, набутий кримінально протиправним шляхом; не доведено, які обставини кримінального провадження можуть бути встановлені з використанням даного мобільного телефону, не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи на володіння своїм майном.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено необхідність арешту мобільного телефона, який є засобом спілкування, як не доведена необхідність його утримання органом досудового розслідування, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови в задоволенні клопотання.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання дізнавача відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000173 від 06.07.2021 року за ознаками кримінального равопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про накладення арешту на майно - відмовити.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1