ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 628/282/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/3541/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст. 49 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 , без участі інших обвинувачених та потерпілих по справі, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30 09 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 задоволено та звільнено обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000100 від 12 01 2019 року у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та вказане кримінальне провадження закрито.

Як встановлено судом першої інстанції 11 01 2019 року о 21-50 годині, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , знаходячись поблизу магазину ТОВ «АТБ - Маркет», що розташований за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, Площа Центральна, буд. 18, в ході словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_10 на ґрунті існуючих довготривалих особистих неприязних відносин, діючи з раптово виниклим умислом на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, після того, як ОСОБА_9 наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область верхньої губи, внаслідок якого останній впав на сніг, умисно наніс один удар ногою, взутою у зимові чоботи в обличчя ОСОБА_10 .
В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_10 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця у правій параорбітальній ділянці, крововиливу у склері правого очного яблука, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/6-КП/19 від 15 01 2019 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за ч.1 ст. 125 КК України у суді першої інстанції, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що судом першої інстанції безпідставно було застосовано положення ст. 49 КК України та звільнено обвинувачених від кримінальної відповідальності, оскільки не було враховано, що 25 11 2019 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 були оголошені Куп`янським міськрайонним судом Харківської області у розшук у зв`язку з їх явним ухиленням від явки до суду.

Крім того, вказує, що ОСОБА_7 інкриміноване вчинення тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.3 ст. 186 КК України у період 2019-2020 років.

На підставі викладеного вважає, що ухвала Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30 09 2021 року підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням закону, який не підлягає застосуванню ст. 49 КК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор просила про задоволення апеляційної скарги, вважаючи що для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 були відсутні правові підстави.

Обвинувачений ОСОБА_7 не вбачав підстав для задоволення апеляційної скарги та вважали, що ухвала суду скасуванню чи зміні не підлягає.

Обвинувачений ОСОБА_9 та потерпілі по справі про час та дату розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, проте у судове засідання не з`явилися. Будь-яких заяв, які б перешкоджали розгляду апеляційної скарги без їх участі не надавали.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною 1 статті 285 КПК України регламентовано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закривається судом (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частини 3 та 5 ст. 288 КПК України передбачають, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 частини 1 статті 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Отже, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання, в якому просив кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку із закінчення строків давності, звільнивши при цьому останніх від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Вирішуючи клопотання, суд прийшов до висновків, що оскільки з дня вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 кримінального проступку і до дня розгляду справи пройшло більше двох років, то відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 49 КК України, вони підлягають звільненню від кримінальної відповідальності.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставності звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закриття провадження щодо них, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 05 квітня 2021 року по справі № 328/1109/19 відповідно до положень ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

На підставі викладеного, констатації підлягає той факт, що перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, котра вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду чи вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий.

Вивчаючи матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , колегія суддів встановила, що 25 листопада 2019 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області були оголошені у розшук, через ухилення від явки до суду, який було скасовано 18 12 2019 року у зв`язку з прибуттям обвинувачених до суду (т.1 а.с. 118, 120).

Матеріали кримінального провадження містять також відомості про те, що обвинувачені оголошувались у розшук двічі, крім зазначеного періоду, ще й у період з 15 05 2019 року по 25 06 2019 року.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 інкриміновано ще й вчинення тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 (т.2 а.с. 3-4) та ч.3 ст. 186 (т.2 а.с. 2) КК України, вчинених у період 2019-2020 років, тобто після вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, будучи обізнаним про вчинення ОСОБА_7 27 та 28 03 2020 року нових кримінальних правопорушень, а також за наявності інформації щодо ухилення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 від суду, безпідставно застосував положення ст. 49 КК України, звільнивши обвинувачених від кримінальної відповідальності.

Викладене свідчить, що на момент постановлення рішення суду першої інстанції, перебіг строку давності щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зупинився, а щодо ОСОБА_7 ще й перервався, у зв`язку з чим підстави для звільнення їх від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження були відсутні.

Оскільки вищевказані факти не враховано судом першої інстанції, їм не було надано оцінки та за наявності порушення, яке згідно п.2 ч.1 ст. 413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає, що у даному випадку з урахуванням п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п.2 ч.1 ст.7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Отже, перевіривши матеріали кримінального провадження та надавши їм належну оцінку, враховуючи, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 30 09 2021 року по справі щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про звільнення їх від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України та п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності, - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора,- задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ ____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4