Справа № 766/7293/18
н.п 1-кп/766/1780/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області колегіально у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000513 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Херсона, освіта середня, не одруженого, дітей і утриманців не має, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:15.09.2015 Суворовським районним судом м.Херсона за ч.2 ст.185 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 21.02.2018 року близько 20 години 00 хвилин, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час раптово виниклого конфлікту на ґрунті неприязних стосунків, умисно, за мотивом спрямованим на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, потерпілого ОСОБА_8 , завдав останньому не менш чотирьох ударів, металевою частиною молотка по голові, від чого потерпілий втрачав свідомість, після чого, прийшовши до тями потерпілий ОСОБА_8 , втік у подвір`я будинку, а ОСОБА_6 догнавши ОСОБА_8 , повалив на землю, та хаотично продовжив наносити чисельні удари ногами в область тулуба та голови потерпілого, всього ударів молотком та ногами по голові та тулубу не менше 24 ударів, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: закритий вдавлений перелом зовнішньої пластинки теменної кістки справа, закритий перелом кісток носа, забій головного мозку легкого ступеню, забійні рани голови та обличчя, крововиливи голови та обличчя, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, а також спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та саден кісток, спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та забійну рану спини, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Суд вважає встановленими обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує ці його дії за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Обвинувачений ОСОБА_6 обставини та вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та надав пояснення про те, що 21.02.2018, ввечері, він сидів вдома у ОСОБА_9 разом з ОСОБА_9 та ще двома чоловіками де розпивали спиртні напої. Через деякий час прийшов ОСОБА_8 та приєднався до них, всі разом випивали спиртні напої. В ході розпивання спиртних напоїв ОСОБА_8 почав себе грубо поводити, висловлювався нецензурною лайкою та поводив себе агресивно, на що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 робили йому зауваження на що ОСОБА_8 не реагував. ОСОБА_6 вирішив піти додому, в момент коли вдягав куртку ОСОБА_6 відчув удар, від якого він впав та лежачи відчув ще декілька ударів, від чого обороняючись також став махати руками, нападником був ОСОБА_8 . Рядом з ОСОБА_6 опинився молоток, яким він почав наносити удари по тулубу та голові ОСОБА_8 коли той впав на нього та він наносив ці удари лежачи під ним наносячи удари позаду його вздовж спини Потім вони заспокоїлись, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли у ванну, де між ними виникла якась сварка та ОСОБА_6 побачив як ОСОБА_8 біжить з дому.

Так, потерпілий ОСОБА_8 дав суду показання про те, що він 21.02.2018 прийшов до будинку ОСОБА_9 , в якому знаходились ще ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та невідомий йому чоловік, де вони всі разом випивали спиртне, коли у нього з ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку в якій також приймав участь ОСОБА_9 на боці ОСОБА_6 , ході бійки ОСОБА_6 знайшов у тамбурі молоток та вдарив декілька разів ним йому, ОСОБА_8 по голові від яких він втратив свідомість. Прийшовши до тями побачив що знаходиться наполовину нахиленим у ванні, де були ще дві людини, які стояли поруч, хто саме то був - не знає. припускає, що вони намагались його в такий спосіб привести до тями. Коли він отямився він вирвався від них, вони намагалися його затримати за руки та при цьому два рази вдарили його в тулуб, він ( ОСОБА_8 ) втік на вулицю, де його наздогнали, хто саме то був він не знає, повалили на землю та почали пінати ногами в область тулубу та голову, але в цей час, поблизу зупинився автомобіль та люди з нього почали кричати, після чого удари припинились, а він втратив свідомість.

Свідок ОСОБА_9 дав суду показання про те, що 21.02.2018 він разом з ОСОБА_6 , чоловіком на ім`я ОСОБА_10 та чоловіком з прізвищем ОСОБА_11 , та ОСОБА_8 , випивали у нього в будинку по АДРЕСА_4 . Через якийсь час, між ними ОСОБА_9 та ОСОБА_6 та ОСОБА_8 почав конфлікт у зв`язку з неправильною повідинкою ОСОБА_8 який провокувати його на бійку, а саме грубіянив, ображав їх нецензурною лайкою, та потім ОСОБА_8 взяв табуретку та почав розмахувати нею у бік ОСОБА_6 , після чого між ними почалася бійка. Потім вони заспокоїлись та пішли у тамбур. Момент коли у ОСОБА_6 опинився молоток та що відбувалося у ванної - він не знає і не бачив. У ванну з ОСОБА_8 пішов ОСОБА_6 .

Даними протоколу огляду місця події від 22.02.2018 та фото таблиці до нього де зафіксовано місце вчинення злочину та об`єкт протиправних дій, а саме з останнього вбачається, що за адресою: АДРЕСА_4 оглянуто приміщення вказаної квартири в ході якого були вилучені 6 відрізків СТ зі слідами рук, вирізи та змиви слідів схожих на кров, два кухонних ножа, 6 фрагментів дерев`яного табурета зі слідами речовини схожої на кров, молоток зі слідами схожими на кров, які відповідно до постанови слідчого від 22.02.2018 визнані речовими доказами.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2018, потерпілий ОСОБА_8 вказав на фото із зображенням ОСОБА_6 під №1, як на особу, яка 21.02.2018 спричинила йому тілесні ушкодження.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.04.2018, свідок ОСОБА_9 вказав на фото із зображенням ОСОБА_6 під №1, як на особу, яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_12 , за місцем його ОСОБА_9 мешкання.

Під час проведення слідчого експерименту 24.02.2018, про що складено відповідний протокол, потерпілий ОСОБА_8 на місці продемонстрував як саме ОСОБА_6 спричиняв йому тілесні ушкодження, а саме: спочатку два удари молотком в голову, а потім ще декілька разів таких самих ударів в область голови.

Під час проведення слідчого експерименту від 24.02.2018, про що складено відповідний протокол, свідок ОСОБА_9 на місці пояснив та продемонстрував, як саме відбувалися події, що мали місце 21.02.2018, де та як саме ОСОБА_6 спричиняв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , а саме: 3 - 4 удари молотком в область голови, а потім ще декілька ударів ногами в область голови та тулубу.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №183 від 26.03.2018 у потерпілого ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження, а саме:

- закритий втиснутий перелом зовнішньої пластинки тім`яної кістки справа, закритий перелом кісток носа, забій головного мозку легкого ступеня, 19 забитих ран голови і обличчя, синці голови і обличчя, синці, садна кистей, спини, забита рана спини утворилися від не менше 24 травматичних впливів тупих предметів: 20 впливів - в область голови і обличчя, 2 - в область кистей, 2 - в область спини, не виключено 22.02.18 року.

- закритий втиснутий перелом зовнішньої пластинки тім`яної кістки справа, закритий перелом кісток носа, забій головного мозку легкого ступеня, 19 забитих ран голови особи, синці голови і обличчя відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.

- забита рана спини відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

- синці, садна кистей, спини відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №92/183 від 30.03.2018 по факту спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 встановлено, що:

- у висновку експерта №183 від 26.03.2018 неточно вказана дата спричинення тілесних ушкоджень, тому вважає вірним їх спричинення в ніч з 21.02.2018 на 22.02.2018.

- утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 при обставинах та способом, вказаних в протоколах допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.02.2018, свідка ОСОБА_9 від 26.02.2018, протоколах проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 24.02.2018, свідка ОСОБА_9 від 26.02.2018 року, а саме від множинних ударів молотком та ногами не виключено.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №180 від 16.03.2018 у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження, а саме:

-синець обличчя, садна правої кисті утворилися від дії тупих предметів, за 7-10 днів до проведення огляду та відносяться до легких тілесних ушкоджень;

-синець грудної клітини утворився від дії тупим предметом протягом 3 діб до проведення огляду, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №144 від 15.03.2018, ОСОБА_6 психічними захворюваннями в сенсі ч.2 ст.19 КК України не страждав і не страждає. У період часу, що цікавить слідство, у нього не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, тоді знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. У теперішній час він також може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує.

Оцінюючи в сукупності наведені докази, суд приходить до висновку, що вони повністю доводять зазначені вище обставини даного кримінального правопорушення, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого злочину. Підстав ставити під сумнів обсяг досліджених доказів їх достовірність судом не вбачається та вважає ОСОБА_6 винуватим у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В ході досудового слідства відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 ставиться в провину те, що він 21.02.2018 року близько 20 год., знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час раптово виниклого конфлікту на ґрунті неприязних стосунків, із застосуванням молотка, намагався позбавити життя потерпілого ОСОБА_8 , шляхом завдання останньому численних, більше чотирьох разів, ударів, металевою частиною молотка в життєво важливу частину тіла - голову, від чого потерпілий втрачав свідомість, після чого, прийшовши до тями потерпілий ОСОБА_8 , намагався втекти з місця, події у подвір`я будинку, однак, перебуваючи у дворі вищевказаного будинку з метою подолання опору потерпілого, ОСОБА_6 повалив ОСОБА_8 на землю, після чого хаотично продовжив наносити чисельні удари (точна кількість яких не встановлена) ногами в область тулуба та голови потерпілого, спричинивши такими діями ОСОБА_8 зазначені віще тілесні ушкодження, однак ОСОБА_6 не вчинив усіх дій які вважав за необхідне вчинити для доведення злочину до кінця, та не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його.

Дії ОСОБА_6 досудовим слідством кваліфіковані за 3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, як незакінчений замах на умисне вбивство особи, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинений особою, яка не виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Суд вважає це обвинувачення помилковим, та вважає що в ході судового розгляду обставини нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 саме з прямими умислом, спрямованим на протиправне заподіяння смерті іншій людині, не знайшли свого підтвердження. Стороною обвинувачення також недоведена належними та допустимими доказами мотив та мета ОСОБА_6 направленими саме на вбивство - позбавлення життя потерпілого, саме якими визначається прямий умисел.

В той же час вчинення цих дій, а саме замаху на вбивство, з непрямим умислом суд вважає не можливим з наступного.

Так, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" (далі Постанова), замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання). Отже, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство.

Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті.

Згідно із пунктом 22 вказаної Постанови питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Доводи обвинувачення про те що в даному випадку прямий умисел підтверджується тим що удари наносилися важким предметом в життєво важливу частину тіла - голову, численність таких ударів в голову, наміру втопити потерпілого, спростовуються тим, що відповідно до зображення на фото, молоток був невеликого розміру - рукоять десь 20 см, сама металева частина десь 10 см, також спростовуються обґрунтованими доводами сторони захисту про те, що ОСОБА_6 мав можливість нанесення більш жорстких (сильних) ударів їх продовження в будинку, коли потерпілий втратив свідомість, до наступу його смерті.

Щодо доводів обвинувачення щодо можливого притоплювання обвинуваченого, то вони ґрунтуються на оціночних судженнях потерпілого, які в судовому засіданні він взагалі спростував, тому ці доводи є помилковими, отже в первісних показах потерпілого вбачається що його тільки занесли у ванну де набиралась вода у ванну, коли він лежав на підлозі, в той же час свідок ОСОБА_9 дав пояснення що його занесли у ванну та вода набиралась для прибирання приміщення від крови.

Характер та локалізація поранень відповідно до висновку судово- медичного експерта є тільки середньої тяжкості (тобто не свідчать про критерії небезпеки для життя).

При цьому неспростовані покази обвинуваченого про те що він ці вдари наносив з незручного становища позаду уздовж спини. А коли потерпілий припинив свої дії він також припинив нанесення ударів.

Тобто всі зазначені дії обвинуваченого свідчать тільки про наявність неконкретизованого умислу на нанесення ударів з метою завдати потерпілому тілесних ушкоджень з непрямим умислом до наслідків, що виключає можливість замаху на вбивство.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання - визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття, яке виразилося у тому, що в судовому засіданні обвинувачений висловив жаль з приводу вчиненого, обставина, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, враховуючи також особу винного, який має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, дітей та утриманців не має, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, суд вважає за можливе призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, що суд вважає повинно бути достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. та враховуючи наведені вище обставини в тому числі, що він вже раніш був неодноразове засуджений, відбував покарання у виді позбавлення волі, але на шлях виправлення не став, менш суворий вид покарання буде недостатнім для цієї мети.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати за проведення судових експертиз.

Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 22.02.2018 року та вважати призначене за цим вироком покарання відбутим.

Скасувати запобіжний захід, тримання під вартою та звільнити ОСОБА_6 з під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 8362грн. 86коп.

Скасувати арешти накладені ухвалами слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23.02.2018 на майно, а саме: джинси з ременем, майстерку, 2 кухонних ножа, молоток.

Речові докази:

-фрагменти табурету, молоток знищити;

-джинси з ременем, майстерку, 2 кухонних ножа, повернути власникам;

-інші зберігати при матеріалах кримінальної справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після судового засідання вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3