УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.12.2021 Справа №607/22264/21 Провадження 1-кс/607/7240/2021 м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором другого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, із вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2021 слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на два місяці у кримінальному провадженні № 0000309 від 23.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000309 від 23.05.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом прокуратури Тернопільської області від 14.04.2016 №281-к ОСОБА_4 призначено на посаду прокурора Кременецької місцевої прокуратури.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

22.05.2020 біля 23 год. 30 хв., водій ОСОБА_4 , грубо порушуючи вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (надалі ПДР України), а також вимог, які наведенні у абзаці 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями (надалі ЗУ «Про дорожній рух»), тобто, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «BMW 316», держаний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, чорного кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого 20.02.2020 належить ОСОБА_9 , на якому рухався з пасажиром ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займав переднє місце по автомобільній дорозі «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» (250 км.) по вул. Осовиця в межах м. Кременець, у напрямку від вул. Горбача м. Кременець Тернопільської обл. до вул. 107 Кременецької дивізії м. Кременець Тернопільської обл.

Наближаючись у вказаний проміжок часу по вказаній ділянці автодороги до вул. 107 Кременецької дивізії м. Кременець Тернопільської обл., рухаючись по заокругленій ділянці вказаної автодороги горизонтального профілю без електроосвітлення, з двома смугами, по одній в кожному напрямку, вкритих асфальтом, який на момент ДТП перебував в сухому стані, водій ОСОБА_4 , зокрема і під дією вжитих алкогольних напоїв, не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, не обрав безпечної на даній ділянці автодороги швидкості руху, чим порушив вимоги пунктів: 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», і належне виконання їх вимог), 2.3 (підпунктів «б», «д»), 12.1, 12.4, 12.9 ПДР України, а також вимоги, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 ЗУ «Про дорожній рух», які зобов`язували його рухатися на автомобілі із безпечною швидкістю руху і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Під час руху у вказаному напрямку водій ОСОБА_4 , без жодних перешкод для руху в межах своєї смуги у напрямку вул. 107 Кременецької дивізії м. Кременець Тернопільської обл., за відсутності руху інших зустрічних чи попутних транспортних засобів, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом та безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, обстановці, внаслідок чого допустив зміну напрямку руху керованого автомобіля «BMW 316» ліворуч, виїхав керованим ним автомобілем на зустрічну смугу руху (в напрямку вул. Горбача) на ґрунтове узбіччя, яке прилягає до цієї смуги руху, і в подальшому в стані бокового заносу із розвертанням його навколо центру ваги в напрямку руху годинникової стрілки, змістився вліво та з`їхав у лівий кювет відносно напрямку руху з ґрунтово-трав`яним покриттям.

Своїми діями, які не відповідали вимогам пунктів 1.10 (в частині визначення понять: ««дорожні умови», «дорожня обстановка», і належне виконання їх вимог), 2.3 (підпунктів «б», «д»), 12.1 ПДР України, водій ОСОБА_4 виїхавши за межі проїзної частини дороги, а саме в лівий кювет, не забезпечив безпеку дорожнього руху та як наслідок допустив подальший контакт коліс лівого борту автомобіля з виступаючими частинами ґрунтового покриття, внаслідок чого відбулося перекидання автомобіля на праву передню частину даху з подальшим обертанням навколо повздовжньої осі.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_10 , який займав місце переднього пасажира автомобіля «BMW 316» отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно мозкової травми з наявністю скальпованої рани лобно тім`яної ділянки, переломів кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, розчавлених ран ділянки лівої брови та верхньої повіки лівого ока, саден лобної ділянки, синця в навколоочній ділянці, які відповідно до п. 2.1.3. б. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України, Київ, 1995), відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів: 1.10, (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка» і належне виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 2,9 (а) 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 та абзаці 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження.

24.11.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Мотивуючи подане клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, та у зв`язку з цим, зазначає про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Окрім цього, на думку слідчого, є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та належне виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, тому йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Розгляд клопотання слідчим суддею розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному ОСОБА_4 копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вимоги клопотання, посилаючись на зазначені в клопотанні слідчого підстави, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо застосування запобіжного заходу, посилаючись на необґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, стверджуючи, що не перебував за кермом транспортного засобу за встановлених у повідомленні про підозру обставин та час. Також вказав на недоведеність зазначених слідчим у клопотанні ризиків. Просив врахувати тривалість досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000309 від 23.05.2020 та його належну процесуальну поведінку як протягом цього строку, так і після повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Захисники підозрюваного ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судовому засіданні категорично заперечили щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, посилаючись на необґрунтованість підозри у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, наполягаючи, що за встановлених органом досудового розслідування обставин ОСОБА_4 не перебував за кермом транспортного засобу «BMW 316», держаний номерний знак НОМЕР_1 , а знаходився у ньому в якості пасажира, що на думку сторони захисту стверджується висновком експерта №2/2-192/20 від 30.07.2020. Також захисники вказали на недоведеність наведених слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. У зв`язку з викладеним та посилаючись на тривалість досудового розслідування кримінального провадження № 0000309 від 23.05.2020, належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , як протягом цього часу, так і після отримання ним повідомлення про підозру про вчинення кримінального правопорушення від 24.11.2021, просили відмовити у застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу або обмежитись покладенням на ОСОБА_4 зобов`язання прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, відповідно до ч.3 ст.194 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000309 від 23.05.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

24.11.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику а ризикам, зазначеним у поданні.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Зокрема такими є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 23.05.2020; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15.10.2020; протокол допиту свідків ОСОБА_9 від 17.06.2020, ОСОБА_11 від 23.05.2020; висновок за результатами проведення службового розслідуванням за фактом правомірності дій співробітника Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 10.09.2020; протоколи проведення слідчих експериментів від 15.10.2020; протокол огляду від 23.10.2020; висновки експертів: судово медичної експертизи №755 від 30.06.2020, судової транспортно трасологічної експертизи №4/6-296/20 від 16.06.2020, автотехнічної експертизи №4/6/295/20 від 10.06.2020, комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №13/19/7089 від 02.11.2020, інженерно транспортної експертизи №6827 від 19.10.2021, судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №2/2-192/20 від 30.07.2020, інші матеріали кримінального провадження.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинене, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

За наведеного, слідчий суддя відхиляє заперечення підозрюваного та сторони захисту з приводу необґрунтованості підозри та недопустимості доказів, так як на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості. Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В свою чергу, стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність підозрюваного ОСОБА_4 до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя виходить із такого.

Як зазначено у клопотанні, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 3) незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 статті 177 КПК України, у кримінальному провадженні №0000309 від 23.05.2020 щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Оцінивши наведені у клопотанні доводи, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні.

Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, потерпілого, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілого, експертів, спеціалістів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Поряд з цим слідчий суддя враховує, що відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_4 у будь-який спосіб протягом розслідування кримінального провадження №0000309 від 23.05.2020 перешкоджав досудовому розслідуванню чи перешкоджає йому в даний час у матеріалах провадження немає, і слідчому судді не надано.

Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні закінченого злочину, що виключає ризик його продовження, а відсутність судимостей та відомостей про негативні характеризуючі дані щодо ОСОБА_4 , зводять ризик вчинення іншого кримінального правопорушення до малоймовірного, який не виправдовує необхідності запобіжних заходів.

Обґрунтування які викладені слідчим в клопотанні та надані в судовому засіданні прокурором не доводять наявність ризиків п.п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вони не підтвердженні будь-якими доказами, а лише мають загальне формулювання про можливість вчинення підозрюваним таких дій, у зв`язку з чим вказані ризики за змістом є виключно припущенням.

Отже, слідчим у поданому клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність ризиків передбачених п.п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В клопотанні слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, зазначивши що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

Проте, з такими висновками органу досудового розслідування та викладеними в судовому засіданні прокурором доводами слідчий суддя не погоджується, оскільки такі висновки не узгоджуються з фактичною поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 . Також із пояснень підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників в судовому засіданні під час розгляду клопотання вбачається, що ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків не порушує.

При розгляді клопотання слідчим суддею також враховано всі обставини, визначені в ст.178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує і те, що згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Зважаючи на наведене вище, за наслідками встановлених обставин за результатами розгляду клопотання, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, наявність у нього постійного місця проживання, відсутність негативних характеризуючих даних, слідчий суддя вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного обґрунтування клопотання.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв., є співмірним з існуючими ризиками, передбаченим п.п. 1, 3, ч.1 ст.177 КПК України, відповідає його особі, та тяжкості кримінального правопорушення, вчинення якого йому ставиться у вину, вказаним запобіжним заходом буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором другого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1)прибувати до старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 або іншого слідчого, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

2)повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

3)утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні №0000309 від 23.05.2020;

4)здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків визначити до 24.01.2022.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати у Кременецький РВП ГУНП України в Тернопільській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1