Номер провадження: 11-сс/813/1609/21
Номер справи місцевого суду: 505/3183/21 1-кс/505/1107/2021
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000850, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2021 року у кримінальному провадженні №0000850, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України частково задоволено клопотання слідчого відділення №1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури та накладено арешт на:

-автомобіль УАЗ - 469 Б, реєстраційний номер НОМЕР_1 із забороною розпорядження, дозволивши користуватись автомобілем;

-автомобіль УАЗ - 452, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з деревиною породи дуб та ясен близько 4 кубічних метрів, із забороною розпорядження, дозволивши користуватись автомобілем;

-дві бензопили марки StihI МS 250 помаранчевого кольору з передачею до камери зберігання речових доказів відділення поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області;

-деревину породи дуб та ясен близько 4 (чотирьох) кубічних метрів та деревину породи дуб близько 2 (двох) кубічних метрів, а всього близько 6 (шести) кубічних метрів з передачею на зберігання в ДП «Балтське лісове господарство» розташоване за адресою: Одеська область, Подільський район, м. Балта, вул. Залізняка, 45.

Рішення слідчого судді обґрунтоване тим, що зазначені предмети є речовими доказами та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а саме не підтвердження таких висновків доказами, дослідженими судом.
Зазначає, що повернення автомобілів може негативно плинути на їх збереження, оскільки може виникнути необхідність у проведені комплексу судових експертиз для проведення яких необхідні вилучені автомобілі. Вважає, що слідчим суддею не враховано, що зазначені автомобілі являються речовими доказами, які використані фігурантами (користувачами автомобілів) як знаряддя правопорушення та більшої ефективності вчинення злочину, пристосовані для транспортування незаконно випиляної деревини та підлягають спеціальній конфіскації.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання задовольнити у повному обсязі.

Учасники провадження, будучи повідомленими про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини не явки апеляційний суд не повідомили, а тому у відповідності до положень ч. 4 ст. 107, ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі сторін та без технічних засобів фіксації.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги; апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ст. 404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України (далі КПК) судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Одним із методів державного реагування на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною другою ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.
Відповідно до матеріалів провадження вбачається, що 16.09.2021 року під час несення служби зупинено автомобіль УАЗ 469, реєстраційний номер НОМЕР_1 з деревиною породи дуб близько 2 кубічних метра під керуванням ОСОБА_8 та автомобіль УАЗ 452 реєстраційний номер НОМЕР_2 з деревною породи дуб та ясен близько 4 кубічних метра під керуванням ОСОБА_9 .
За даним фактом 16.09.2021 року СВ №1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області внесено відомості до ЄРДР у кримінальному №0000850 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме за фактом незаконної порубки дерев у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяли істотну шкоду.
16.09.2021 під час проведення огляду місця події виявлено та вилученоавтомобіль УАЗ - 469 Б, реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль УАЗ - 452, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з деревиною породи дуб та ясен близько 4 кубічних метрів, дві бензопили марки StihI МS 250 помаранчевого кольору з передачею до камери зберігання речових доказів відділення поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області та деревину породи дуб та ясен близько 4 (чотирьох) кубічних метрів та деревину породи дуб близько 2 (двох) кубічних метрів, а всього близько 6 (шести) кубічних метрів.

Надалі, 17.09.2021 року в рамках даного кримінального провадження, слідчим подано клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно, яке 21.10.2021 року задоволено частково та накладено арешт на автомобілі з забороною розпорядження, дозволивши користування та інше майно зазначене у клопотання з передачею до камери зберігання речових доказів.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про часткове задоволення клопотання та накладення арешту на автомобілі з забороною розпорядження, дозволивши користування, оскільки зазначені автомобілі дійсно є речовими доказами та можуть вказувати на вчинення кримінального правопорушення, проте з огляду на обставини скоєного правопорушення, яке полягає у незаконній порубки дерев у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяли істотну шкоду, предметом злочину є саме зелені насадження, а не вилучені автомобілі.

При цьому апеляційний суд не приймає до уваги доводи прокурора про те, що вилучені автомобілі підлягають спеціальній конфіскації, оскільки санкція ч. 1 ст. 246 КК України не передбачає конфіскацію майна як виду покарання.
Враховуючи наведене, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення слідчого судді постановлене у відповідності до положень кримінального процесуального Закону, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.10.2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000850, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4