Ухвала
Іменем України
02 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 556/1597/19
провадження № 51-4260ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 грудня 2020 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду

від 01 червня 2021 року,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 та ч. 6 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того,

до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній

для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

(ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно

до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч вищевказаному захисник у своїй касаційній скарзі, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, лише формально посилається

на несправедливість призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання через суворість, при цьому не наводить доводів щодо його явної несправедливості

з огляду на положення ст. 414 КПК України.
Крім того, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник ставить вимогу

про зміну оскаржуваних судових рішень у зв`язку із необхідністю призначення засудженому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, однак

у мотивувальній частині скарги на неправильне застосування закону України

про кримінальну відповідальність як на підставу для такої зміни із наведенням відповідного обґрунтування не посилається.
Окрім зазначеного, всупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги

не додано її копій з додатками (копіями судових рішень) у кількості, необхідній

для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 03 грудня 2020 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 01 червня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3