Справа № 307/792/22
Провадження № 1-кс/307/174/22
У Х В А Л А

про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю

25 лютого 2022 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку ч. 4 ст. 107 КПК України (за відсутності осіб, які беруть участь у судовому провадженні та нездійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження) клопотання дізнавача сектору дізнання Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури, ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів,

в с т а н о в и л а:

Дізнавач СД Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 22 лютого 2022 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів, що містять охоронювану законом таємницю, а саме: оригіналів документів, які перебувають у розпорядженні державного нотаріуса ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що СД Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081, яке внесено до ЄРДР за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України за заявою ОСОБА_6 про те, що невідома особа підробила рішення сесії ІНФОРМАЦІЯ_2 № 360 від 18 вересня 2018 року «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_7 , площею 0,1197 га для індивідуального садівництва».

Під час проведення досудового розслідування потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 22 лютого 2011 року ІНФОРМАЦІЯ_3 було прийнято рішення № 94 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована в урочищі Бобрувка за межами населеного пункту смт. Усть-Чорна. Після отримання вказаного рішення ним було укладено угоду з ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_4 на виготовлення проекту землеустрою на дану земельну ділянку. Через деякий час після виготовлення проекту та отримання відповідних висновків земельна ділянка була зареєстрована за кадастровим номером :03:001:0008.

Однак, на затвердження документація до держгеокадастру подана не була у зв`язку із чим не було проведено державної реєстрації хоча земельною ділянкою він користується і по даний час.

Так, 08 лютого 2022 року зранку ОСОБА_6 звернувся в ІНФОРМАЦІЯ_5 для реєстрації земельної ділянки, під час чого йому стало відомо, що кадастровий номер земельної ділянки змінено на два окремі кадастрові номери, тобто фактично відбувся її розподіл. Після чого ним з`ясовано, що ділянка була зареєстрована реєстратором у м. Рахів на підставі неіснуючого рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 № 360 від 18 вересня 2018 року, а під даним номером видано рішення на ім`я іншої особи. У зв`язку із тим, що земельна ділянка була зареєстрована на підставі підробленого рішення він втратив на неї право власності і йому завдано майнової шкоди.

У подальшому було з`ясовано, що дана земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0008 приватизована і належить ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 пояснив, що про рішення йому нічого невідомо, такої земельної ділянки у нього ніколи не було та документів на неї він не виготовляв.

Крім цього 8 травня 2020 року держаним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 було прийнято рішення про внесення запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, підставою для такої реєстрації стало рішення органу місцевого самоврядування № 360 від 18 вересня 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 № 58/03-28 від 15.02.2022 встановлено, що на засіданні 24 сесії 7 скликання ІНФОРМАЦІЯ_2 питання про затвердження проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_7 не розглядалося, а згідно додатку рішенням № 360 від 18.09.2018 ІНФОРМАЦІЯ_2 надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 .

У подальшому між особою, яка нібито діяла на підставі довіреності від імені ОСОБА_7 , що зазначена у договорі купівлі-продажу земельної ділянки, як ОСОБА_10 , 28 січня 2021 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, покупцем якої став ОСОБА_11 , вказаний договір було укладено та посвідчено державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за № 1-180, 28 січня 2021 року.

Виходячи із зазначеного, з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, об`єктивного дослідження всіх обставин вчинення кримінального правопорушення виникла необхідність у тимчасовому доступі до оригіналів документів, які перебувають у розпорядженні державного нотаріуса ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

У той же час, необхідність у вилученні зазначених документів викликана тим, що під час проведення досудового розслідування необхідно призначити і провести почеркознавчу експертизу, для проведення якої надаються оригінали документів.

Згідно ч. 1 ст. 163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 цієї статті якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Ураховуючи наведене, а також те, що дізнавачем доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує загроза зміни або знищення документів, вказане клопотання розглянуте слідчим суддею без виклику особи у володінні якої знаходяться документи.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ураховуючи наведене, а також те, що у судове засідання дізнавач, який подав клопотання, не прибув і його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, розгляд вказаного клопотання дізнавача проведено за відсутності дізнавача та фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Слідчий суддя дійшла висновку про задоволення вказаного клопотання дізнавача з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно до п. 3 ) ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій.

Частиною 5 статті 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

На підставі ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Із зазначеного клопотання дізнавача СД Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю видно, що воно відповідає вимогам ст. 160 КПК України (а. с. 1-4).

Із витягу з ЄРДР вбачається, що дізнавачем СД Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 9 лютого 2022 року за № 0000081 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України ( а. с. 5).

Із протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 видно, що ІНФОРМАЦІЯ_3 було прийнято рішення № 94 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована в урочищі Бобрувка за межами населеного пункту смт. Усть-Чорна. Після отримання вказаного рішення ним було укладено угоду з ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_4 на виготовлення проекту землеустрою на дану земельну ділянку. Через деякий час після виготовлення проекту та отримання відповідних висновків земельна ділянка була зареєстрована за кадастровим номером :03:001:0008.

Однак, на затвердження документація до Держгеокадастру подана не була, у зв`язку із чим не було проведено державної реєстрації, хоча земельною ділянкою він користується і по даний час.

Так, 08 лютого 2022 року зранку ОСОБА_6 звернувся в ІНФОРМАЦІЯ_5 для реєстрації земельної ділянки, під час чого йому стало відомо, що кадастровий номер земельної ділянки змінено на два окремі кадастрові номери, тобто фактично відбувся її розподіл. Після чого ним з`ясовано, що ділянка була зареєстрована реєстратором у м. Рахів на підставі неіснуючого рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 № 360 від 18 вересня 2018 року, а під даним номером видано рішення на ім`я іншої особи. У зв`язку із тим, що земельна ділянка була зареєстрована на підставі підробленого рішення він втратив на неї право власності ( а. с. 10-11).

Із рішення № 360 ІНФОРМАЦІЯ_7 від 18 вересня 2018 року видно, що затверджено проект відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва, площею 0,1197 га, кадастровий номер :03:001:0008 ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_2 , яка знаходиться в смт. Усть-Чорна, урочище Бобрувка та надано йому у власність вказану земельну ділянку (а. с. 7).

Із відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 № 58/03-28 від 15.02.2022 та рішення № 360 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18 вересня 2018 року видно, що на засіданні 24 сесії 7 скликання ІНФОРМАЦІЯ_2 питання про затвердження проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_7 не розглядалося, а рішенням № 360 від 18.09.2018 ІНФОРМАЦІЯ_2 надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 ( а. с. 8, 9).

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_7 видно, що про наявність вказаного рішення йому нічого не відомо, такої земельної ділянки у нього ніколи не було і жодної документації він не виготовляв (а. с. 12-13).

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видно, що 8 травня 2020 року держаним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 внесено запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, підставою для такої реєстрації стало рішення органу місцевого самоврядування № 360 від 18 вересня 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 16-18).

Із договору купівлі-продажу від 28 січня 2021 року, посвідченого державним нотаріусом Рахівської нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстрованого у реєстрі за № 1-180, 28 січня 2021 року видно, що між особою, яка діяла на підставі довіреності від імені ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, покупцем якої став ОСОБА_11 (а. с. 14-15).

Ураховуючи наведене, а також те, що органами досудового розслідування проводяться слідчі дії у кримінальному провадженні з приводу підроблення документів, а документи, дозвіл на тимчасовий доступ до яких просить надати дізнавач, містять охоронювану законом таємницю та мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні і іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів неможливо, необхідно надати дізнавачу, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні державного нотаріуса ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Водночас, згідно п. 1) ч. 1 ст. 164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено, зокрема, прізвище, ім`я, та по батькові особи, якій надається право тимчасового до речей і документів.

Відповідно до п. 19) ч. 1 ст. 3 КПК України стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є дізнавач, слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий.

Із аналізу ст. ст. 40-1, 41 КПК України вбачається, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого і до повноважень дізнавача відноситься доручення проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам, яке останнім надається у письмовому вигляді та є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом. При цьому, під час виконання доручень дізнавача, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого.

Оскільки, тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження, а не слідчою дією, передбаченою главами 20, 21 розділу ІІІ КПК України, клопотання в частині надання дозволу на тимчасовий доступ працівникам відповідних оперативних підрозділів, за дорученням вказаного дізнавача є безпідставним.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

постановила:

Клопотання дізнавача СД Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю задовольнити частково.

Надати дізнавачу СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 тимчасовий доступ до оригіналів документів, із можливістю ознайомлення, копіювання та вилучення, які перебувають у володінні державного нотаріуса ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 за адресою - АДРЕСА_3 , а саме:

Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 січня 2021 року, кадастровий номер :03:001:0008, розташованої в урочищі Бобрувка в смт. Усть-Чорна Тячівського району, який зареєстрований в реєстрі за № 1-180 та документів, що стали підставою укладання вказаного договору, з додатками.

Строк дії ухвали по 25 березня 2022 року включно.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, але на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадженні в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1