Справа № 541/1953/20
Провадження № 1-кс/541/37/2022
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

20 січня 2022 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Миргороді скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 17 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження,
В С Т А Н О В И В:
До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 17.12.2021 про закриття кримінального провадження № 0000529 від 28.06.2020, в якій скаржник посилався на наступне.

30.12.2021 скаржник отримала лист від Миргородської окружної прокуратури від 17.12.2021 № 54-6477вих-21 про те, що за наслідками досудового розслідування дізнавачем 17.12.2021 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000529 від 28.06.2020 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, однак копію постанови додано не було.
Відповідно до поданих додаткових пояснень 20.01.2022 ОСОБА_3 зазначала, що постанову дізнавача про закриття кримінального провадження вона отримала лише 11.01.2022 та вважає її незаконною, упередженою і несправедливою. Зазначала, що вищезазначена постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. А прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів у їх сукупності. За таких обставин вважала, що вимоги ч. 2 ст. 9 КПК України в ході досудового розслідування були проігноровані.

Оскаржувану постанову старший дізнавач обґрунтував тим, що із показів свідків, встановлених та допитаних в ході досудового розслідування та досліджених доказів не вбачається наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, при цьому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України взагалі дізнавачем не розслідувалося та було перекваліфіковано на ч. 1 ст. 125 КК України за якою вже проводилося розслідування, однак неефективно.

Крім того, дізнавачем в ході досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження лише частково виконані доручення, що викладені в ухвалі Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.02.2021, а також вказівки прокурора від 05.04.2021, 18.06.2021 та 13.08.2021. Тобто дізнавач не провів слідчого експерименту із застосуванням відеофіксації за участі свідка ОСОБА_5 та за участі свідка ОСОБА_6 , а відтак не призначив і проведення додаткової судово-медичної експертизи в ході якої слід було встановити механізм тілесних ушкоджень, з урахуванням даних отриманих під час слідчих експериментів із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Заперечувала щодо тверджень дізнавача про необхідність критично ставитися до показань потерпілої, оскільки вона протягом проведення досудового розслідування частково змінювала свої показання. Зазначала, що в ході всіх опитувань поліцейськими, проведення експертизи та всі наступні рази, пояснення вона надавала ідентичні та жодного разу їх не змінювала, а додатково проведена експертиза підтвердила, що виявлені на тілі пошкодження можуть відповідати тому, про що вона говорила і показувала на слідчому експерименті. Однак, в ході досудового розслідування існують розбіжності у показах свідків, які дізнавач не бере до уваги, незважаючи на клопотання щодо проведення перехресного допиту між потерпілою та іншими свідками, у показаннях яких є суттєві розбіжності, а також між нею та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Крім того, дізнавач сприймає за істину змінені показання ОСОБА_7 , яка суттєво їх поміняла після ознайомлення із показаннями потерпілої та результатами слідчого експерименту.

Вказувала, що ухвала Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 серпня 2021 року, якою старшого дізнавача ОСОБА_4 зобов`язано допитати свідків, саме в частині грубого порушення громадського порядку, що мало місце 27 червня 2020 року взагалі не виконана, адже дізнавачем просто повторно допитано вказаних свідків по факту завдання легких тілесних ушкоджень.

Зважаючи на вищевикладене вважала, що до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення дізнавач дійшов передчасно, оскільки не були зібрані достатні докази, необхідні для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, та, як наслідок, прийнято незаконне та не обґрунтоване рішення. Переконана, що слідство зобов`язано провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишив місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувалися на припущеннях.

З цих підстав ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 17.12.2021 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000529 від 28.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 січня 2022 року поновлено ОСОБА_3 пропущений з поважних причин строк на подачу скарги.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримала вимоги скарги, просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження з підстав вказаних у скарзі та додаткових поясненнях.
Суб`єкт оскарження старший дізнавач СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду скарги. На вимогу суду Миргородською окружною прокуратурою Полтавської області направлено для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження. Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також заслухавши пояснення заявника, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 2 статті 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
За приписами ст. 38 ч. 5 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Слідчим суддею встановлено, що старшим дізнавачем СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000529 від 28.06.2020 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 296 КК України.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0000529 від 28.06.2020 за заявою ОСОБА_3 Миргородським РВП ГУНП в Полтавській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 .
На виконання ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.07.2021 СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області 23.07.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 відомості за заявою ОСОБА_3 від 07 липня 2021 про вчинення відносно неї хуліганських дій, що мали місце 27 червня 2020 року в с. Слобідка Миргородського району Полтавської області.
06.08.2021 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000529 та № 0000270 об`єднано в одне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000529.
Постановою старшого дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 17 грудня 2021 року по вказаному кримінальному провадженню перекваліфіковано кримінальне правопорушення з ч. 1 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України, а матеріали кримінального провадження направлені т.в.о. начальника Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.
Постановою старшого дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 17 грудня 2021 року згадане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Оскаржувана постанова обґрунтовувалась тим, що із показів свідків, встановлених та допитаних в ході досудового розслідування та досліджених доказів, не вбачається наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В ході досудового розслідування були допитані наступні свідки: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що в ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, після належної оцінки показань та сукупності зібраних по справі доказів, а саме: допитів свідків, проведених слідчих експериментів, а також проведених судово-медичних експертиз -не зібрано будь-яких об`єктивних доказів, що заподіяні ОСОБА_3 тілесні ушкодження ОСОБА_9 були умисними.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.ст. 110, 284 КПК України, є мотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи. Дізнавачем з урахуванням сукупності зібраних достатніх та взаємопов`язаних доказів прийнято обґрунтоване рішення про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Слідчий суддя погоджується із органом досудового розслідування, що заподіяні ОСОБА_9 ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження були отримані останньою внаслідок необережності.
Твердження скаржника, що постанова є незаконною та не обґрунтованою є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального законодавства України.
Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя вважає необхідним в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.
Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 17 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000529 від 28.06.2020 - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_1