Справа № 297/449/22
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

08 лютого 2022 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 ,погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000371 від 28 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою освітою, неодруженої, маючої одну неповнолітню дитину, непрацюючої, раніше не судимої,
В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі не менше 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 гривень. У разі внесення застави просить покласти на підозрювану обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; без дозволу суду не виїжджати за межі Закарпатської області; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Клопотання мотивовано тим, що в його провадженні перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371 від 28 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх караність, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, 25.01.2022 підшукала автомобіль, на якому повинна була здійснюватись доставка нелегальних мігрантів безпосередньо до державного кордону та домовилась про його оренду. В подальшому, наступного дня, 26.01.2022, в невстановлений точний час, рухаючись на автомобілі марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », підібрала у невстановленому місці у Рахівському районі ОСОБА_7 , який повинен був виконувати роль провідника, після того останні супроводжували раніше орендований нею автомобіль марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », безпосередньо до місця передачі нелегальних мігрантів неподалік гірськолижного курорту «Буковель».

В подальшому, цього ж дня близько 22 години з невстановленого на даний час транспортного засобу, до автомобіля марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було поміщено чотирьох громадян Афганістану, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яких з метою незаконного переправлення через державний кордон, водій автомобіля марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у супроводі ОСОБА_5 , яка рухалась на автомобілі марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », разом з ОСОБА_7 перевіз до м. Берегове, з метою вичікування слушного часу для переправлення вищевказаних чотирьох осіб Афганістану через кордон України до Угорщини.

Надалі, 27.01.2022 близько 06 години, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , під`їхали до автомобіля марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », в якому знаходилися вищезазначені нелегальні мігранти, одягнули останніх у камуфльований білий одяг, після чого в аналогічний одяг одягнувся ОСОБА_7 , та останні, діючи за заздалегідь обумовленим планом, який полягав у тому, що ОСОБА_12 доправляє ОСОБА_7 в безпосередню близькість до державного кордону, неподалік оздоровчо-рекреаційного комплексу «Косино» у Берегівському районі, після чого водій автомобіля марки «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , доставляє нелегальних мігрантів до ОСОБА_7 , який з метою уникнення прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, через поле мав перевести вказану групу до державного кордону України з Угорщиною та перетнути його, близько 07 години на вказаних двох автомобілях вирушили з м. Берегове на реалізацію свого плану, однак приїхавши до оздоровчо-рекреаційного комплексу «Косино» були викриті працівниками Управління СБУ в Закарпатській області, а ОСОБА_7 разом з нелегальними мігрантами був затриманий.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 2 КК України за кваліфікуючими ознаками сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом надання засобів, вчинене щодо кількох осіб.

Обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується: протоколом огляду місця події ; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , протоколами впізнань особи свідками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

03 лютого 2022 року старшим слідчим, за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 було повідомленоОСОБА_5 про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрювана усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України. Крім того, підозрювана з урахуванням відомих їй обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів або відмови від надання таких. Аналогічним чином ОСОБА_5 може незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях. Крім того, ОСОБА_5 знаходячись на волі зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваною кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для неї неправдиві показання.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вивченням особи підозрюваної на даний час встановлено, що ОСОБА_5 працездатна, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали її утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який санкцією передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, дані про особу підозрюваної, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, слідчий СВ Берегівського РВП ГУ НП, з погодженням прокурора, просить до неї застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі не менше 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124 050 гривень.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків. При цьому, уточнив, що при покладенні зазначених у клопотанні обов`язків підозрюваній слід виконувати їх і щодо слідчого та прокурора.

Захисник ОСОБА_4 заперечила щодо клопотання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважала, що оскільки підозрювана раніше не судима, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, достатнім буде застосувати до неї нічний домашній арешт, що повністю забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної. Якщо слідчий суддя дійде до висновку про необхідність обрання їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила визначити найменший розмір застави.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника, просила обрати їй нічний домашній арешт.
Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що в клопотанні слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Слідчий суддя з огляду на вказане вважає необхідним констатувати також особисті обставини життя підозрюваної.

В судовому засіданні встановлено, що підозрювана ОСОБА_12 неодружена, має на утриманні малолітнього сина, є одинокою матір`ю, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, тобто вона має міцні соціальні зв`язки, та вказані в клопотанні ризики є недостатніми для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це є найсуворішим запобіжним заходом.

Враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_12 , те, що вона раніше не судима та обставину, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 332 КК України, однозначно не переконує в тому, що вона перебуваючи на волі, може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду або вдатися до перешкоджання кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурором не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри та можливість переховування від слідства не є підставою для позбавлення свободи особи. Така правова позиція також викладена в п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України».

Отже, в задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_12 слід відмовити.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя розглядає можливість застосування іншого (альтернативного) запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 ..

Так, відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені частиною 1 даної статті.

При вирішенні клопотання про обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, те, що ОСОБА_12 має місце постійного проживання в АДРЕСА_1 , однак ніде не працює, а також те, що вона має на утриманні малолітню дитину, яку виховує сама, позитивно характеризується.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов до висновку про достатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відносно підозрюваної ОСОБА_12 на строк 60 діб, що буде достатнім для запобігання ризиків, вказаних слідчим в клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю в період часу з 22:00 години по 07:00 години щодня за адресою АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, необхідне для неухильного виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, унеможливить її переховування від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; без дозволу слідчого, прокурора або суду не виїжджати за межі Закарпатської області; утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193-194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 ,погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000371 від 28 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів із застосуванням електронного засобу контролю, а саме - заборонити залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , з 22:00 години по 07:00 години щодня.

Покласти на підозрювану ОСОБА_12 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2)без дозволу слідчого, прокурора або суду не виїжджати за межі Закарпатської області;

3)утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

4)здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5)носити електронний засіб контролю.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надіслати в Рахівське відділення поліції Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, для виконання.

Ухвала діє до 09 квітня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_14