справа № 336/4244/20
провадження № 1-кс/336/765/21
УХВАЛА

31 серпня 2021 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , підсудного ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву підсудного про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №336/4244/20, за обвинувальним актом №000124 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 190 КК України,-

встановив :

в провадженні судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 перебуває на розгляді кримінальне провадження №336/4244/20, за обвинувальним актом №000124 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 заявив відвід головуючому, мотивуючи тим, що його думку суддя виявляє до нього упереджене ставлення, ображає його, відмовляє у задоволенні клопотань та заяв, стала на бік обвинувачення.

Обвинувачений в судовому засіданні заяву про відвід підтримав та просив її задовольнити.

У судове засідання інші учасники процесу не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. При вирішенні питання можливості розгляду заяви про відвід судді, суд бере до уваги, що належним чином повідомленим про вони час та місце розгляду заяви про відвід, тому, суд розглядає заяву на їх відсутність.

Суддя ОСОБА_4 про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлена, в судове засідання не з`явилася, зазначила про можливість розгляду заяви у її відсутність.

Оскільки КПК України не містить норм, які б забороняли розгляд клопотання про відвід без осіб які беруть участь у розгляді кримінального провадження, суд вважає за можливе розгляд заяви продовжити без осіб, які належним чином повідомлені, але у судове засідання не прибули.

Суд, заслухавши думку заявника, вивчивши матеріали заяви про відвід, приходить до висновку про необґрунтованість відводу судді в силу наступного.

Відповідно до положень ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КПК України недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні передбачає недопустимість участі судді, якщо він брав участь у тому ж самому кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року констатовано, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. 3 огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться».

У судовому засіданні встановлено, що на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду. Відвід судді ОСОБА_4 був заявлений після судового розгляду, але з підстав, які стали відомі підсудному під час судових засідань.

Проте належних доказів викладених в заяві обставин суду не надано, суб`єктивні твердження підсудного не знайшли свого підтвердження, а процесуальні рішення про відмову у задоволенні клопотань не є підставною для відводу. Жодних обставин, які б вказували на упередженість судді ОСОБА_4 не встановлено.

Виходячи із положень ч.1 ст. 94 КПК України, якою визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що доводи обвинуваченого про відвід не містять підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені ст. 75 КПК України, а також доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді під час розгляду кримінального провадження, тому заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75,76,81 КПК України, суд-

ухвалив :

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №336/4244/20, за обвинувальним актом №000124 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Про прийняте рішення за заявою про відвід повідомити суддю та підсудного.

Суддя