Номер провадження:1-кп/521/84/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140 від 27.04.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000140 від 27.04.2016 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
07.09.2021 року до канцелярії суду надійшла письмова заява заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави у розмірі 413 400 грн. Клопотання вмотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 року по справі № 522/22363/16-к (провадження 1-кс/522/21863/16) в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000140 від 27.04.2016 відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 386 КК України, підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави виконання запобіжного заходу, достатнього для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 (триста) розмірів мінімальних заробітних плат, а саме: 413 400 (чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень.
25.11.2016 року, ОСОБА_6 сплачено визначений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 року по справі № 522/22363/16-к (провадження 1-кс / 522/21863/16) заставу в розмірі 413 400 (чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень. У подальшому органом досудового розслідування дії підозрюваного ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000140 від 27.04.2016 року були перекваліфіковані з ч. 3 ст. 368 КК України на ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Після зміни стороною обвинувачення правової кваліфікації кримінального правопорушення на ч. 2 ст. 369-2 КК України та під час розгляду кримінального провадження запобіжний захід ОСОБА_4 з 2016 року не було змінено. Відповідно до норм п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, на думку ОСОБА_6 на даний час розмір завищено у 280-299 раз безпідставно та без належного застави обгрунтування у відповідному судовому рішенні. При цьому зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного.
Отже, заставодавець ОСОБА_6 зазначає, що діючий на даний момент запобіжний захід, обраний 24.11.2016 року ОСОБА_4 , у вигляді застави, на даний час не відповідає вимогам ст. ст. 177-178 , 182-183 КПК України і є необгрунтовано завищеним, що в свою чергу порушує її права, як заставодавця і завдає їй матеріальної та моральної шкоди, тому просить повернути заставу.
Прокурор в судовому засіданні Прокурор заперечував проти клопотання обвинуваченого, посилаючись на те, що підстави для зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу відсутні, встановлені ризики слідчим суддею є діючими і вони, на даний час, виключають можливість його зміни.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник категорично заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_6 про повернення застави, посилаючись на те, що кошти, які внесені були ОСОБА_6 в якості застави, належать родичам обвинуваченого ОСОБА_4 .
Заставодавець ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання. Надала до канцелярії суду заяву про розгляд її заяви без її участі.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши подане клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 року по справі № 522/22363/16-к (провадження 1-кс/522/21863/16) в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000140 від 27.04.2016 відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 386 КК України, клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено. До ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 (триста) розмірів мінімальних заробітних плат, а саме: 413 400 (чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень. Крім того, у разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді; не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до ГУ Державної міграційної служби в Одеській області свій паспорт для виїзду закордон.
Згідно квитанції № ПН371 від 25.11.2016 року, ОСОБА_6 внесено заставу за ухвалою слідчого судді від 25.11.2016 року по справі № 522/22363/16-к (провадження 1-кс / 522/21863/16) відносно ОСОБА_4 у розмірі 413 400 (чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень.
Згідно ст. 182 КПК України - застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Так, ч. 3 ст. 182 КПК України, чітко визначено, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Окрім того, запобіжні заходи, у тому числі застава, застосовуються для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків: як тих, що визначені ухвалою слідчого судді відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, так і тих, що передбачені безпосередньо ч. 7 ст. 42 КПК України.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
У відповідності до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Отже, вищезазначене пов`язує можливість повернення застави виключно з припиненням дії цього запобіжного заходу.
Аналіз положень ст. 182, 194, 196, 197, 199, 203 КПК України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені в ч. 5 ст. 194 КПК України обмеження, діють певний, визначений ухвалою слідчого судді (суду) строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі застава, обмеженого строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.
Тобто з урахуванням сплати визначеного розміру застави в ухвалі слідчого судді при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави, який не має визначеного строку дії.
Відтак, суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_6 щодо строків дії ухвали про застосування запобіжного заходу обраного ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 року а саме те, що у підготовчому засіданні суд мав перевірити обгрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування.
Суд наголошує, що у випадку застосування до підозрюваного чи обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до положень ст. 182 КПК України, внесення застави заставодавцем є його правом, як у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді застави як основного запобіжного заходу, так і у випадку, коли заставу визначено в якості альтернативного запобіжного заходу до тримання під вартою.
При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.
Однак застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою, що в свою чергу забезпечує належний захист прав людини на її власність.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також беручи до уваги, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 на даний час не завершене, перебуває на стадії судового розгляду, відомості щодо зміни чи скасування обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави в матеріалах справи відсутні, такий вид запобіжного заходу як застава не обмежується строком та був застосований до ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання ним покладених на нього обов`язків, отже суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави слід відмовити.
Додатково суд роз`яснює, що заявник може реалізувати своє право щодо повернення застави у разі зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з застави на інший запобіжний захід визначений ч. 1 ст. 176 КПК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Керуючись ст. 176, 182, 203, 369-372 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_6 про повернення внесеної застави в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000140 від 27.04.2016 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, в розмірі 413 400 (чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1