Номер провадження 1-кп/243/150/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» вересня 2021 року судова колегія Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

- прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

- потерпілої ОСОБА_11 ,

- обвинуваченого ОСОБА_12 ,

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0003127 від 01.11.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черкаське Слов`янського району Донецької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

29 травня 2014 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, раніше знайомі ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходились за місцем мешкання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , де втрьох розпивали спиртні напої. Під час спільного вживання алкогольних напоїв, у ОСОБА_14 виник словесний конфлікт з ОСОБА_15 , внаслідок чого останній вирішив піти. Тоді ОСОБА_12 та ОСОБА_14 вирішили провести ОСОБА_15 до яру. В ході ходи ОСОБА_14 попросив вибачення у ОСОБА_15 , але він його не пробачив. Знаходячись в яру, що розташований неподалік від АДРЕСА_3 , у ОСОБА_14 та ОСОБА_12 на ґрунті миттєво виниклої особистої неприязні, виник умисел на умисне заподіяння смерті ОСОБА_15 за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи який ОСОБА_14 повалив ОСОБА_15 на землю, після чого ОСОБА_12 , діючи умисно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_15 , розуміючи характер свого протиправного діяння, дістав зі штанів ніж та тримаючи його в правій руці, наніс один удар в грудну клітину зліва, спричинивши останньому колото - різану рану грудної клітини зліва та передав ніж ОСОБА_14 з метою продовжити реалізацію їх спільного умислу. В цей же час, ОСОБА_14 перебуваючи поряд, розуміючи, що від їх спільних дій настане смерть ОСОБА_16 , продовжуючи реалізацію їх злочинного наміру, діючи умисно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_16 , за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_14 розуміючи характер протиправних дій, взяв ніж у ОСОБА_12 та перерізав шию ОСОБА_15 . Після нанесення удару ножом у шию ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , розуміючи, що вони довели свій умисел до кінця, передав ніж ОСОБА_12 , який наніс ще не менше 19-ти ударів ножом у ліву частину грудної клітини ОСОБА_16 .

Противоправними діями ОСОБА_12 та ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_15 було спричинено : горизонтальне поранення в області передньої поверхні шиї в проекції яремної вирізки, не менш двадцяти ран на передній поверхні грудної клітини зліва.

ІНФОРМАЦІЯ_5 від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_15 помер на місці скоєння правопорушення.

Причиною смерті ОСОБА_15 стали: множинні колото - різані поранення шиї та грудної клітини, що ускладнились розвитком гострої крововтрати.

Між отриманими тілесними ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_15 є прямий причинно - наслідковий зв`язок.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_12 лише в межах висунутого йому обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, не визнав повністю та пояснив, що дійсно 29.05.2014 року близько 06.00 години він з ОСОБА_17 збирались на рибалку. На річку пішли він і ОСОБА_18 . До них прийшов ОСОБА_19 та вихвалявся їм маленьким розкладним ножом. Вони наловили риби, продали її та купили спиртне, у ОСОБА_18 випили на трьох пляшку горілки і близько 09.00 10.00 години розійшлися по домах. Цілий день займався по господарству, близько 18.00 години почав готуватись до завтрашньої рибалки. В цей час до нього прийшли ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . ОСОБА_19 запропонував випити. ОСОБА_19 дав йому гроші, щоб він купив пляшку в магазині, щоб не побачила його дружина. Він впустив ОСОБА_19 та ОСОБА_20 до себе додому, а сам пішов в магазин. Повернувся хвилин через 10-15. ОСОБА_19 та ОСОБА_20 були у залі, працював телевізор, по якому йшла російська передача. Він поставив пляшку на стіл, дістав чарки, в цей час ОСОБА_19 та ОСОБА_20 почали сваритися через політичні події. Він пішов до іншої кімнати, потім почув удар. З кухні почув як ОСОБА_20 сказав «Вам хана» і побачив на його лобі гулю. Потім ОСОБА_20 та ОСОБА_19 вийшли з дому. У вікно він побачив як ОСОБА_20 та ОСОБА_19 пішли в сторону яру. Він вийшов з будинку та пішов за ними. Вони розмовляли в яру. ОСОБА_20 сказав йому, що він тут ні до чого і він пішов додому. Хвилин через 15 прийшов ОСОБА_19 один, сказав, що вони розібрались і попросив води. Йому здалось, що на бриджах ОСОБА_19 плями крові. Він подумав, що вони дралися, дав ОСОБА_19 води, той почистив бриджі, після чого вони вдвох пішли в магазин за спиртним. Купили цигарки та спиртне і пішли до ОСОБА_18 . ОСОБА_21 залишився ночувати у ОСОБА_18 . Наступного дня вони з ОСОБА_18 пішли похмелитися, по дорозі зустріли мешканця села, який повідомив, що ОСОБА_20 вбили. Наступного дня до нього додому прийшов ОСОБА_19 і повідомив, що його забирає поліція і до нього можуть бути питання. 31.05.2014 року приїхала поліція, він взяв паспорт і поїхав з ними. У райвідділі під тиском він визнав свою вину щодо одного удару, ОСОБА_19 сказав, що вбив ОСОБА_20 з політичних протиріч. Їх з ОСОБА_19 посадили у різні камери, там він сидів близько місяця, ніяких слідчих дій з ним не проводили, звільнила його українська армія, які і віддали йому паспорт. Тілесних ушкоджень ОСОБА_20 не завдавав, тіло ОСОБА_20 сам не тягнув і не бачив, щоб ОСОБА_19 тягнув його тіло. Ніж ОСОБА_19 знайшли за місце проживання у ОСОБА_22 , цей ніж він брав у руки, коли ОСОБА_19 в нього мив бриджі, він віддав йому ножа і сказав покласти його під дах на наступну рибалку. До поліції самостійно не пішов, бо злякався. З ОСОБА_19 мав не дуже дружні стосунки, бо між ним був конфлікт на роботі. У м. Ізюм працював неофіційно, про те, що його розшукує поліція, ніхто не повідомив.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого в сукупності з іншими, добутими по справі доказами, суд вважає ці пояснення обвинуваченого надуманими, такими, що не відповідають об`єктивній дійсності, оскільки вони цілком спростовуються зібраними по справі доказами, суд розцінює ці показання, як спосіб уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Незважаючи на позицію обвинуваченого, про винуватість останнього у скоєнні даного кримінального правопорушення, свідчать наступні докази.

Потерпіла ОСОБА_11 розповіла, що 29.05.2014 року о 07.10 год. її чоловік ОСОБА_15 пішов на роботу, ввечері не повернувся. 30.05.2014 року вона пішла в магазин, спитала у людей, що з ним працювали де її чоловік, їй повідомили, що 30.05.2014 року його на наряді не було, 29.05.2014 року він пішов з роботи о 18.00 год. підстригатися. Вона з сином почали шукати чоловіка, але його ніде не було. Ввечері 30.05.2014 року зателефонувала мати чоловіка, сказала, що приїхали сусіди, водили її до ярка у с. Олександрівка, там лежав труп і вона впізнала сина. Вона також прийшла і впізнала чоловіка, він лежав вниз обличчям, на ньому був одяг, в якому він йшов з дому, була барсетка, телефон і документи. Він підстригався у ОСОБА_23 , вона казала, що він підстригся, вийшов і пішов в ліву сторону. Конфліктів в нього не було, спиртні напої з ОСОБА_21 та ОСОБА_19 не вживав. Про причетність ОСОБА_21 та ОСОБА_19 до вбивства чула від мешканців села, казали, що їх втрьох бачили в ярку, де вони балакали на підвищених тонах. Просить суд суворо покарати обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні повідомив, що про загибель ОСОБА_20 дізнався від своєї дружини, вона про це дізналась в магазині. У день загибелі ОСОБА_20 бачив ОСОБА_21 та ОСОБА_19 у свого сусіда ОСОБА_18 . Свідок ремонтував дах і бачив як вони зайшли до сусіда близько 19.00 год. ОСОБА_18 пішов до магазину, через деякий час повернувся і спитав у нього пляшку горілки, він йому дав пляшку горілки. На його питання звідки гроші, той повідомив, що хлопці дали. ОСОБА_21 ніде не працював, вони часто сиділи у ОСОБА_18 . ОСОБА_21 та ОСОБА_19 разом з ОСОБА_20 не бачив, оскільки останній постійно був на роботі.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні повідомив, що є сусідом обвинуваченого. Розповів, що на початку червня 2014 року дізнався про вбивство ОСОБА_20 , його труп знайшли неподалік від його двору. Люди казали, що до вбивства причетні ОСОБА_21 та ОСОБА_19 . На той час ОСОБА_21 був його сусідом. ОСОБА_21 не працював, він часто бачив їх разом з ОСОБА_19 , з ОСОБА_20 не бачив. Приблизно через тиждень на території його будинку у сараї нагорі знайшли ніж. Доступ до сараю вільний від нього та від подвір`я ОСОБА_21 , чий був ніж невідомо. Співробітники поліції запросили його бути понятим, сказали, що необхідно вилучити ніж. До цього він весь день був вдома, нічого підозрілого не бачив. Слідів на ножі він не бачив. Ніж знайшли зі сторони сараю, де немає огорожі і вільний доступ.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_21 та ОСОБА_20 знає як мешканців з її села, бачила ОСОБА_20 29.05.2014 року після 16.00 год., він приходив до неї підстригатися. ОСОБА_19 , який був її співмешканцем, з ОСОБА_21 заходили до неї в цей день приблизно о 12.00 год., з ОСОБА_19 вона посварилася, оскільки він 2 тижні не мешкав вдома. Про вбивство ОСОБА_20 дізналась від поліції. Через кілька днів після вбивства ОСОБА_27 забрали до поліції, він казав, що нікого не вбивав, одяг його був чистий, поліція його вилучила на експертизу, також вона була понятою, коли вилучали ніж з сараю у ОСОБА_22 . Будинок ОСОБА_21 і ОСОБА_22 сумісний, на двох господарів.

Свідок ОСОБА_28 повідомила, що на час вбивства працювала продавцем у сільському магазині у с. Олександрівка. У день вбивства бачила ОСОБА_20 з ОСОБА_21 або ОСОБА_19 , точно не пам`ятає. Потім під вечір в магазин зайшли ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , купили дві пляшки пива, вони розрахувались, одяг був забруднений, у руках нічого не помітила, стан сп`яніння не помітила. Про вбивство ОСОБА_20 дізналась наступного дня.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні повідомив, що з ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 не знайомий, його дружина ОСОБА_28 працює в магазині, розповідала, що приходили два хлопці, а потім приходила поліція і питала про них.

Свідок ОСОБА_30 повідомила, що з 2003 по 2005 роки мешкала разом з ОСОБА_21 , з вбитим та його дружиною знайома як мешканка одного села. Про ОСОБА_21 розповіла, що завжди був в стані алкогольного сп`яніння, коли був агресивний, бив її. ОСОБА_21 та ОСОБА_19 дружили, вона з ОСОБА_19 відносин не підтримувала.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомив, що відбуває покарання за вбивство ОСОБА_20 , він перерізав йому ножем горло. Разом з ним був ОСОБА_21 . Повідомив, що ніж був його, він його носив з собою. Скільки наніс ударів та куди подів ніж, не пам`ятає. Події були у с. Олександрівка, в яру, через що виник конфлікт, не пам`ятає. З ОСОБА_21 був знайомий, чому з ним зустрівся в день вбивства не пам`ятає, раніше разом вживали спиртні напої, ходили на рибалку. Після скоєного злочину з ОСОБА_21 не спілкувався. ОСОБА_31 ОСОБА_20 перерізав він особисто, більше нічого не пам`ятає, бо був п`яний. Коли перерізав горло ОСОБА_20 , ОСОБА_21 був поруч на відстані одного метру. Потім вони з ОСОБА_21 пішли з місця вбивства ОСОБА_20 . Чи наносив ОСОБА_21 удари ОСОБА_20 , він не пам`ятає. У його присутності ОСОБА_21 з ОСОБА_20 не сварилися. Чи передавав він свій ніж ОСОБА_21 , він не пам`ятає, оскільки минуло багато часу.

Свідок ОСОБА_32 пояснила, що в кінці весни на початку літа 2014 року в с. Олександрівка було умисне вбивство ОСОБА_20 , підозрювались ОСОБА_19 та ОСОБА_21 . В грудні 2014 року розслідування було зупинено та оголошено розшук ОСОБА_19 та ОСОБА_21 . Нею проводився комплекс розшукових заходів. Восени 2016 року знайшли ОСОБА_19 в м. Слов`янську. ОСОБА_21 був затриманий у 2018 році у м. Ізюм.

Свідок ОСОБА_33 суду показав, що навесні 2014 року він був дільничним у с. Олександрівка. Від мешканців села надійшов виклик. Він виїхав, на ОСОБА_34 біля тракторної бригади, виявили труп ОСОБА_20 , з ознаками насильницької смерті Які саме тілесні пошкодження свідок вже не пам`ятає, минуло багато часу. Він та інший працівник поліції почали шукати свідків, робили обхід. Хтось зі свідків повідомив, що напередодні разом з ОСОБА_20 бачили ОСОБА_21 та ОСОБА_19 . Він доставив до відділку поліції ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , їх опитували інші працівники. Особисто йому ОСОБА_19 та ОСОБА_21 нічого не повідомляли.
Аналізуючи пояснення свідків у сукупності з іншими, добутими по справі доказами, суд вважає ці пояснення свідків, такими, що відповідають об`єктивній дійсності, оскільки вони цілком підтверджуються зібраними по справі доказами процесуальними документами, є послідовними, узгоджуються між собою та підтверджені об`єктивними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Крім того, як пояснили свідки та не заперечував сам обвинувачений, у вказаних свідків немає причин для оговорення обвинуваченого. Сам обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні не вказує на наявність будь - яких, в тому числі і неприязних відносин між ним та вказаними свідками, не вказує причин з яких вони могли б його оговорити, взагалі про наявність таких причин суду не повідомляє.

Згідно з витягом з кримінального провадження №0003127 від 01.11.2016 року, 30.05.2014 року надійшло повідомлення про те, що в яру між пров. Перемоги та вул. 27 Партз`їзду с. Олександрівка Слов`янського району виявлено труп ОСОБА_15 з ножовими пораненнями.

Відповідно до протоколу огляду трупа від 30.05.2014 року оглянуто труп ОСОБА_15 , який було виявлено в яру між деревами на траві у Слов`янському районі в с. Олександрівка, між вул. 27 Партз`їзду та Перемоги. Труп знаходиться у положенні лежачи обличчям до низу, руки знаходяться під тілом, ноги зігнуті у колінах. На місця де знаходиться труп, на траві є сліди волочіння. Труп середньої статури, волосся на голові темно русявого кольору, коротко підстрижене. На потилиці у нижній частині садно. Одягнений в майку бавовняну «тільняшка», куртку бавовняну (спец.одяг) синього кольору, на якій маються плями темно-бурого кольору. На спині трупні плями темного кольору. На ногах бриджі сірого кольору та носки чорного кольору. На обличчі множинні ушкодження, на носі та верхній губі речовина бурого кольору. На шиї виявлено різану рану довжиною 5 см. З лівої сторони на грудній клітині п`ятнадцять ран довжиною від 1 до 2,5 см. На животі речовина бурого кольору. Кінцівки не пошкоджені.

Згідно з протоколом огляду місця події від 30.05.2014 року оглянуто ділянку місцевості між вул. 27 Партз`їзду та пров. Перемоги с. Олександрівка. На даній ділянці місцевості з правої та лівої сторони маються трав`яні насадження, з правої сторони трава прим`ята, між сторонами ґрунтова тропа. Від ґрунтової тропи приблизно через чотири метри знаходиться яр. В яру між деревами виявлено труп чоловіка. Труп знаходиться обличчям до землі, руки трупа під тілом, ноги зігнуті у колінах. Біля трупа на траві виявлені сліди волочіння. Труп накрито травою та поліетиленовим мішком білого кольору. Приблизно в трьох метрах від трупу виявлено чоловіче взуття, біля дерев знайдено мобільний телефон Samsung E 1200M синього кольору з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», а також товарно-транспортну накладну «КЗТС Машинінг» на погрузку сіна. Біля трупу знайдено порожню поясну чоловічу сумку чорного кольору.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.06.2014 року оглянуто територію подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 . Вхід на подвір`я здійснюється через дерев`яну хвіртку. В лівій стороні знаходиться одноповерхове домоволодіння, вхід в яке здійснюється через дерев`яні двері. Приблизно в 8-10 метрів в ліву сторону від домоволодіння знаходиться дерев`яний паркан з дошок з хвірткою, який зачиняється на металевий гачок. Біля паркану дерев`яний сарай з дахом з шиферу. З правої сторони від паркану на відстані 5 метрів знаходиться одноповерхова будівля, вхід в яку здійснюється через дерев`яні двері з навісним замком. Біля дверей вікно. Дах будівлі виконаний з шиферу. На даху між цеглою та шифером було знайдено ніж кустарного виготовлення. Ручка ножа довжиною 9 см виконана з металу жовтого кольору. На ручці присутні елементи іржі та плями бурого кольору. Лезо ножа довжиною 10,5 см виконано з металу сірого кольору.

Згідно з протоколом огляду місця події від 02.06.2014 року оглянуто приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Вхід у приміщення здійснюється через дерев`яні двері з врізним замком, прикриті тканиною. У прихожій кімнаті з лівої сторони стіл, ванна, вікно, тумбочка. З правою сторони на гачку на стіні висить одяг. З цієї кімнати мається прохід до наступної кімнати. У даній кімнаті з правої сторони стоїть крісло, біля якого стоїть стіл, на якому стоїть дзеркало та лежать аркуші формату А4, в кутку стоїть тумбочка з телевізором. Біля стіни посередині стоїть сервант, біля серванту на стільці лежать речі. З правої сторони біля стіни крісло, обшите червоною тканиною, на кріслі лежать речі, а саме: чоловіча сорочка сірого кольору у клітинку з довгим рукавом, джинсові шорти до колін сірого кольору. Дані речі були добровільно надані ОСОБА_12 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.06.2014 року оглянуто приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 . Вхід в приміщення вільний, вхідні двері відсутні. У кімнаті з правої сторони вікно, біля вікна кухонний стіл з двома стільцями. З лівої сторони кімнати у кутку тумбочка з телевізором, у правому кутку ліжко, на якому спальна білизна, подушка та одежа, а саме: чоловіча футболка синтетична сірого кольору з надписом на передній частині, шорти чоловічі синтетичні сірого кольору з шнурком з внутрішньої частини в області поясу. Футболка та шорти були добровільно надані ОСОБА_26 .

Згідно з висновком експерта №14 від 12.11.2014 року додатково до експертизи трупу №422, на тілі ОСОБА_15 маються наступні пошкодження: горизонтальна рана в ділянці передньої поверхні шиї в проекції яремної вирізки; не менше двадцяти ран на передній поверхні грудної клітини зліва. Дані рани за своїми характеристиками є колото-різаними, утворились від ударної дії плоским колюче-ріжучим знаряддям (зброєю), яким може бути ніж. Судити про індивідуальні характеристики травмуючого знаряддя за наявними даними достовірно не надається можливим. Наявність слідів рясної кровотечі вказує на те, що дані рани спричинені безпосередньо перед смертю. Таким чином, можна стверджувати, що спричинення вказаних ран найбільш ймовірно супроводжувалось пошкодженням внутрішніх органів шиї та грудної порожнини, супроводжувалось рясною зовнішньою та внутрішньою кровотечею і у живої людини мали би ознаки тяжких тілесних пошкоджень, які небезпечні для життя і причина смерті ОСОБА_15 перебуває в прямому зв`язку з вказаними ранами. На підставі викладеного можна стверджувати, що причиною смерті ОСОБА_15 є отримані ним множинні колото-різані поранення шиї та грудної клітини, ускладнені розвитком гострої крововтрати. За наданими даними судити про час настання смерті ОСОБА_15 не надається можливим.

Відповідно до протоколу огляду від 18.11.2014 року за допомогою ультрафіолетової лампи оглянуто вилучені у ОСОБА_14 речі, а саме: футболку чорного кольору та шорти чоловічі сірого кольору, під час огляду речовини бурого кольору не виявлено.

Згідно з протоколом огляду від 18.11.2014 року за допомогою ультрафіолетової лампи оглянуто вилучені у ОСОБА_12 речі, а саме: сорочку х/б в клітинку та джинсові шорти чоловічі чорного кольору, під час огляду речовини бурого кольору не виявлено.

Відповідно до висновку експерта №20-1477 від 26.02.2015 року за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи на наданому на дослідження клинку ножа виявлена кров людини та встановлено її генетичні ознаки (ДНК-профіль). Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на клинку ножа, належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Особа, кров якої виявлено на клинку ножа може бути біологічним батьком ОСОБА_16 . Ймовірність даної події складає 99,98%. На руків`ї ножа виявлено поодинокі клітини з ядрами, генетичні ознаки яких не встановлено, у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. У зв`язку з вищезазначеним відповісти на питання «Чи може особа, клітини з ядрами якої виявлено на руків`ї ножа, бути біологічним батьком ОСОБА_35 або ОСОБА_36 » не представляється можливим.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 03.11.2016 року за участю ОСОБА_14 , останній на статисті продемонстрував механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, та пояснив, що вони разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_15 29.05.2014 року за місцем мешкання ОСОБА_21 розпивали спиртні напої, після чого ОСОБА_20 зібрався йти додому, а ОСОБА_21 та ОСОБА_19 пішли з ним, бо їм було по дорозі. Коли вони дійшли до ділянки « ОСОБА_37 », ОСОБА_19 вибачився перед ОСОБА_20 , але той вибачення не прийняв. Тоді ОСОБА_19 запропонував йому поборотися, той погодився. ОСОБА_19 повалив ОСОБА_20 на землю, вони почали боротися. Потім підійшов ОСОБА_21 , попросив ОСОБА_19 відійти. ОСОБА_19 та ОСОБА_20 підвелись, ОСОБА_21 знов звалив ОСОБА_20 на спину, сам сів на нього зверху, дістав з правої кишені ножа та наніс один удар зверху вниз в ділянку грудей по центру ближче до серця. Далі ОСОБА_21 встав та передав ножа ОСОБА_19 та сказав добити ОСОБА_20 . ОСОБА_19 взяв ножа в праву руку, підійшов з лівого боку до ОСОБА_20 і наніс один удар поперек горла. Після чого віддав ножа ОСОБА_21 і почав залишати місце події. Відійшовши метрів на 20-30, його наздогнав ОСОБА_21 , який мав при собі 200 грн., сказав, що це гроші ОСОБА_20 і їх потрібно розміняти. По дорозі ОСОБА_19 зайшов в магазин, де придбав кілька пляшок пива, щоб розміняти купюру в 200 грн.

Показання ОСОБА_14 , надані ним під час слідчого експерименту є логічними, послідовними, узгоджуються з іншими здобутими доказами у кримінальному провадженні, а саме з протоколами огляду місця події від 30.05.2014 року та висновком судово-медичної експертизи від №14 від 12.11.2014.

Згідно з висновком експерта №53 від 09.11.2016 року при механізмі, на який вказав під час допиту ОСОБА_14 та при проведенні слідчого експерименту 03.11.2016 року за його участю, а саме, нанесення одного удару ножом у напрямку зверху донизу у грудь ОСОБА_15 та ріжучому руху по шиї ОСОБА_15 , у ОСОБА_15 могли утворитись різана рана шиї та одна з численних колото-різаних ран передньої поверхні грудної клітини ліворуч. Механізм спричинення інших ушкоджень не вказаний.

Згідно з протоколом огляду речей від 15.11.2016 року проведено огляд ножа з руків`ям, виготовленим з металу жовтого кольору, з довжиною леза приблизно 10,5 см, на лезі мається з іншого боку заточені цифри, які саме, не зрозуміло.

Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 15.11.2016 року, ОСОБА_14 упізнав під №1 ніж, яким він 29.05.2014 року разом з ОСОБА_12 спричинив ОСОБА_15 колото-різані поранення, в наслідок чого ОСОБА_15 помер на місці.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2018 року за участю ОСОБА_12 , останній на статисті продемонстрував механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, та пояснив, що 29.05.2014 року за місцем його мешкання по АДРЕСА_6 , він розпивав спиртне разом з ОСОБА_38 та ОСОБА_15 . В процесі вживання спиртного ОСОБА_39 та ОСОБА_40 посварилися, ОСОБА_19 вдарив ОСОБА_20 в область лоба, але він цього не бачив, бо був в іншій кімнаті, зрозумів по характерному звуку. Коли він зайшов до кімнати, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 підвелись зі столу, вийшли з дому та направились в сторону яру. ОСОБА_19 та ОСОБА_20 продовжували сваритися в яру неподалік від його дому. Він вирішив до них підійти. ОСОБА_20 почав їм обом погрожувати та казати, що поквитається з ними. Після чого ОСОБА_19 дістав з кишені шортів свій розкладний ніж з рукояткою зеленого або коричневого кольору, загальною довжиною близько 17 см, довжина леза близько 9 см. ОСОБА_21 взяв у ОСОБА_19 ніж, щоб налякати ОСОБА_20 . Далі, тримаючи ніж у правій руці, він наніс один удар в область грудної клітини. В той момент ОСОБА_20 сидів на землі, а він стояв позаду нього. Удар був тичковим. Після удару ОСОБА_20 повернув голову і спитав, що вони роблять. ОСОБА_21 злякався і передав ніж ОСОБА_19 , після цього відійшов в бік на кілька метрів та сів на землю. Далі він побачив як ОСОБА_19 сів на ОСОБА_20 та почав наносити йому удари ножом. Після того як ОСОБА_19 припинив наносити удари ОСОБА_20 , ОСОБА_21 підійшов до них та побачив ОСОБА_20 без ознак життя. Труп ОСОБА_27 присипав травою. Після цього він з ОСОБА_19 повернулись до нього додому. ОСОБА_19 намагався відтерти сліди крові, а йому віддав ніж, щоб той його викинув. Дворніченко взяв ніж та сховав його під дах сараю, що розташований по АДРЕСА_4 .

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, судова колегія вважає, що слідча дія слідчий експеримент, проведений 30 жовтня 2018 року з участю ОСОБА_12 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих. Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що протокол слідчого експерименту у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Окрім того, як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що підписував протокол проведення слідчого експерименту добровільно, але був не згоден. Підписував протокол слідчого експерименту, оскільки опасався через військові події 2014 року. Однак зазначив, що до захисника не звертався. Суд критично оцінює покази обвинуваченого в цій частини, як спосіб уникнути кримінальної відповідальності. Обвинувачений не зазначив про тиск під час підписання, до захисника не звертався, будь-яких зауважень у протокол не внесено.

Відповідно до висновку експерта №27 від 15.11.2018 року, при механізмі, на який вказав під час проведення слідчого експерименту 30.10.2018 року ОСОБА_12 , а саме, нанесені одного удару ножом у напрямку зверху вниз в грудну клітку зліва ОСОБА_15 , у останнього могла виникнути лише одна з численних колото-різаних ран грудної клітки. Механізм спричинення інших ушкоджень ним не вказано.

Всі досліджені висновки експертиз, надані кваліфікованими експертами, які попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Таким чином, у суду відсутні підставі ставити під сумнів висновки експертів.

Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Донецької області від 28.08.2018 року надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 10.11.2018 року, яка проводилась в порядку ст.263 КПК України за клопотанням слідчого СВ Слов`янського ВП №4323т від 22.08.2018 року, на підставі доручення слідчого СВ Слов`янського ВП №4438т від 28.08.2018 року та за ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Донецької області №9529т від 28.08.2018 року по ЄРДР №0003127 від 01.11.2016 року, а саме, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за номером абонента НОМЕР_1 стосовно ОСОБА_42 . НСРД проводилась в період з 13.10.2018 року по 26.10.2018 року. В ході проведення вищевказаної негласної слідчої (розшукової) дії було отримано інформацію про те, що розшукуваний переховується на території Харківської області. В подальшому, 13.10.2018 року місце знаходження ОСОБА_12 було встановлено в м. Ізюм Харківської області, у зв`язку з чим його розшук було припинено.

Ухвалою слідчого судді Донецького апеляційного суду від 08.11.2018 року надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи, якою є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в умовах камери ІТТ №7 ГУНП в Донецькій області за адресою: м. Слов`янськ, вул. Університетська, 30.

Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26.11.2018 року, яка проводилась в порядку ст.260 КПК України за клопотанням слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області №5469т від 05.11.2018 року, на підставі доручення слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області №5544т від 08.11.2018 року та за ухвалою слідчого судді Донецького апеляційного суду №876т від 08.11.2018 року по ЄРДР №0003127 від 01.11.2016 року, а саме, аудіо-, відеоконтроль особи за ОСОБА_12 , який знаходився в камері ІТТ №7 ГУНП в Донецькій області. За інформацією, отриманою в результаті проведення заходу, встановлено: 12.11.2018 року о 17.26 год. до фігуранта в камеру ІТТ №7 ГУНП в Донецькій області заводять співкамерника, де вони розпочинають спілкування в ході якого до 18.00 год. фігурант розповідає, що його затримано за вчинення вбивства. Розповідає, що їх було двоє співучасників, при цьому першого вже впіймали та на даний момент він відбуває покарання в колонії м. Селидове. Також фігурант повідомляє, що співучасник визнав свою провину, однак основну частину злочину він «валить» на нього самого, хоча зі слів фігуранта, саме співучасник був «заводілой». На питання співкамерника як все сталось, фігурант просто каже «по п`яні». Після цього з 18.00 год. спілкуються про життя в місцях позбавлення волі.

Аналізуючи наданий суду протокол за результатами проведення НС(Р)Д - аудіо-, відеоконтролю особи від 26.11.2018 р. та додаток до нього, судова колегія зазначає наступне.

Положенням ч.1 ст.258 КПК України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді. Відповідно до положення ст.261 КПК України аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.

Колегії суддів надано ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення зазначеної НС(Р)Д, надано клопотання слідчого про надання дозволу на проведення аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_12 в ізоляторі тимчасового тримання, доручення оперативному підрозділу на проведення зазначеної НС(Р)Д, що містить посилання на ухвалу Апеляційного суду Донецької області, як підставу для проведення НС(Р)Д, та протокол за результатами проведення аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_12 від 27.11.2018р., який також містить посилання на зазначену ухвалу Апеляційного суду Донецької області.

Відповідно до ст. 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Суд має оцінити докази, отримані в результаті НСРД в комплексі із розсекреченими процесуальними документами, які стали підставою для їх проведення.

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія приходить до висновку, що на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Донецької області, постановленої за клопотанням слідчого, яким надано дозвіл на проведення аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_12 в приміщенні ІТТ № 7, оперативним підрозділом проведено зазначену НС(Р)Д на підставі доручення слідчого, за результатами якої 27.11.2018 складений відповідний протокол з додатком (оптичний диск). Таким чином, судова колегія приймає, як належні та допустимі докази відомості, отримані в результаті аудіоконтролю ОСОБА_12 та зафіксовані у протоколі за результатами НС(Р)Д від 27.11.2018 р.

У своїй постанові від 19 листопада 2019 року справа № 750/5745/15-к (провадження № 51-10195км18) Верховний Суд дійшов висновків, що суд при розгляді справи повинен забезпечити право сторін на допит особи, яка дає показання, важливі для вирішення справи, і не вправі використовувати позасудові свідчення такої особи. Що стосується судових свідчень особи під час минулого розгляду, то навіть за умови наявності таких свідчень, сторона має право вимагати допиту такої особи під час нового судового розгляду, і в такому випадку суд має вжити всіх необхідних заходів для забезпечення такого права. У той же час, якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом. Водночас, дослідивши ці показання, суд повинен дати їм оцінку з погляду допустимості, належності та достовірності, враховуючи, у тому числі, наскільки були забезпечені права сторони під час допиту особи в минулому розгляді. Факт неможливості допиту цієї особи під час нового судового розгляду має враховуватися судом при оцінці достовірності цього доказу у сукупності з іншими доказами у справі.

Судова колегія, за клопотанням сторони обвинувачення, враховуючи неможливість забезпечення явки свідка ОСОБА_43 до судового засідання, яка виїхала за межі України 12.03.2020 року та не поверталася, дослідила покази свідка ОСОБА_43 , надані іншому складу суду (до зміни колегії) 21.03.2019 року, що відповідає позиції Верховного Суду від 19 листопада 2019 року справа № 750/5745/15-к.

Так свідок ОСОБА_44 в судовому засіданні 21 березня 2019 року показала, що з обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_20 вона знайома, як сусіди. Родичами не є, будь-які підстави для обговорення обвинуваченого в неї відсутні. Приблизно п`ять років тому, вона по АДРЕСА_3 , біля 18 год., у с. Олександрівка, бачила ОСОБА_45 , ОСОБА_19 та вбитого ОСОБА_20 втрьох. Чула, як вони розмовляли на підвищених тонах. Місяць був приблизно травень-червень. Зазначає, що ще були військові події, розташовані блокпости. Коли вона поверталася назад, приблизно через 1 годину, також бачила їх втрьох в ярку. Один йшов попереду та тягнув на себе ОСОБА_20 , а другий йшов позаду. Хто саме тягнув ОСОБА_20 вона не пам`ятає. Це був ОСОБА_21 або ОСОБА_19 . Вона зробила висновок, що ОСОБА_20 був п`яний або без свідомості, оскільки той хто його тягнув тримав його за руки, обличчям вниз до спини того, хто тягнув, а ноги ОСОБА_20 волокли по землі. Тіло ОСОБА_20 було розслаблене. Бачила їх втрьох на відстані приблизно 20 метрів. Будь-яких тілесних пошкоджень на ОСОБА_20 не бачила. Одяг чоловіків свідок не пам`ятає, розмови також не чула. Наступного дня від сусіда їй стало відомо, що ОСОБА_20 вбили. Також свідок зазначила, що ярок, де знайшли тіло ОСОБА_20 знаходиться на відстані 15 метрів від ярку, в якому вона бачила трьох чоловіків. Зазначила, що в руках чоловіків нічого не бачила.

По одягу не впізнала, хто саме тягнув ОСОБА_20 . ОСОБА_20 свідок охарактеризувала позитивно, як добру людину. Про конфлікти з ним або у його родині ніколи не чула.

Судова колегія вважає, що права сторони захисту під час допиту вказаного свідка в минулому розгляді були забезпечені належним чином, захисник та обвинувачений були присутні під час допиту, використали своє право на допит свідка.

Відповідно до вироку суду від 29 грудня 2016 року, що набув законної чинності, ОСОБА_14 засуджений за вмисне вбивство ОСОБА_20 разом з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження. В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 вже підтвердив, що саме с ОСОБА_12 вбив ОСОБА_20 29.05.2014 року, та підтвердив обставини, встановлені вироком суду від 29.12.2016 року.

Під час розгляду провадження, стороною захисту не спростовано покази свідка ОСОБА_14 , який підтвердив, що вдвох з ОСОБА_21 вбили ОСОБА_20 , що саме ОСОБА_12 наносив удари ножем у грудну клітину ОСОБА_20 , а ОСОБА_19 перерізав шию ОСОБА_20 .

Мотив дій обвинуваченого, встановлений судом, як раптово виниклі неприязні стосунки з потерпілим, внаслідок незначного конфлікту, що підтверджено і самим обвинуваченим в судовому засіданні та показами свідка ОСОБА_43 , яка підтвердила, що у день вбивства ОСОБА_20 , бачила втрьох ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та саме ОСОБА_21 , які розмовляли на підвищених тонах.

Умисне поранення життєво важливих органів потерпілого, внаслідок чого сталося смерть свідчить про умисел винного на позбавлення життя і кваліфікації таких дій, як умисне вбивство.

Характер, спосіб, локалізація поранення, механізм спричинення, спрямованість ударів нанесених ОСОБА_12 та ОСОБА_14 потерпілому, знаряддя злочину ніж, свідчать про направленість умислу обвинуваченого ОСОБА_12 , саме на позбавлення життя потерпілого.

Щодо заперечень сторони захисту про відсутність єдиного умислу в діях ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , оскільки ОСОБА_12 не наносив удари ножем, при слідчому експерименті, оговоривши себе, показав, що наніс один удар ножем у грудну клітку, а відповідно до експертизи причиною смерті ОСОБА_15 є отримані ним множинні колото-різані поранення шиї та грудної клітини, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до висновку експертизи за № 14 від 12.11.2014 року причиною смерті ОСОБА_15 є отримані ним множинні колото-різані поранення шиї та грудної клітини, ускладнені розвитком гострої крововтрати.

Під час проведення процесуальної дії слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 , останній розказав та показав, як саме він наніс удар в грудну клітину ОСОБА_15 , а потім «він побачив як ОСОБА_19 сів на ОСОБА_20 та почав наносити йому удари ножем. Після того як ОСОБА_19 припинив наносити удари ОСОБА_20 , ОСОБА_21 підійшов до них та побачив ОСОБА_20 без ознак життя.» Протиправні дії обвинувачений разом з ОСОБА_14 не припиняли до настання бажаного результату, як потерпілий припинив подавати будь-які ознаки життя. Будь-яких спроб надати медичну допомогу потерпілому з боку обвинуваченого, спроб припинення протиправних дій ОСОБА_14 з боку обвинуваченого ОСОБА_12 не встановлено, що вказує на наявність прямого умислу обвинуваченого на позбавлення життя. При цьому судова колегія вважає, що за обставин, коли усі учасники виконували спільні дії, направлені на позбавлення життя потерпілого, не потребує розмежування - хто, скільки і в які частини тіла потерпілому наносив удари.

Вказаний висновок у повній мірі узгоджується з правовою позицією, що викладена у постанові ВС № 733/249/16-к від 24.10.2018 року, згідно якої умисне вбивство визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст. 115), якщо у позбавленні життя потерпілого брали участь за попередньою домовленістю, як співвиконавці дві і більше особи. Кожна з осіб, які з умислом на вбивство завдали потерпілому поранення, незалежно від того, яке з поранень виявилося безпосередньою причиною смерті потерпілого, повинні відповідати за умисел на вбивство як співвиконавці.

Також провина обвинуваченого доведена й протокол проведення процесуальної дії слідчий експеримент за участю ОСОБА_14 , який показав та розказав, як вдвох з ОСОБА_12 вбили ОСОБА_46 , хто саме і скільки наносів ударів потерпілому. Саме ОСОБА_12 , після того, як ОСОБА_14 перерізав шию потерпілому, взяв ніж у ОСОБА_14 та став наносити чисельні удари ножем у грудну клітину потерпілого. Будь-яких підстав ставити під сумнів вказану процесуальну дію у колегії відсутні.

Досліджена у судовому засіданні правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає дійсним обставинам скоєного діяння. Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим вірно кваліфіковано за ст. 115 ч. 2 п.12 КК України, як вбивство, тобто умисне вбивство вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з роз`ясненнями п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

Згідно з висновком судової психолого-психіатричної експертизи №1053 від 17.10.2018 року, ОСОБА_12 виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, ускладнений психічним і поведінковим розладом внаслідок вживання алкоголю. В період часу, що відповідає інкримінованому діянню, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, що відповідає інкримінованому діянню, ОСОБА_12 не перебував в тимчасово хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_12 хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, що відповідає інкримінованому діянню, ОСОБА_12 не перебував в стані фізіологічного афекту. В період часу, що відповідає інкримінованому діянню, ОСОБА_12 не перебував в стані вираженої емоційної напруги стресу, фрустрації і т.п., яка б суттєвим чином вплинула на його поведінку. Застосування заходів медичного характеру ОСОБА_12 не потребує.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_12 у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим (кількість ударів), ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений злочин віднесений до категорії особливо тяжких злочинів), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки.

Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого в силу ст.89 КК України раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, а саме скарг не надходило, до адміністративної відповідальності не притягався, до затримання офіційно не працевлаштований, позицію потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого. Свідок ОСОБА_30 , що перебувала у стосунках з обвинуваченим, охарактеризувала останнього, як такого, що зловживає спиртними напоями, через що поводить себе агресивно. Також при визначенні міри покарання судом береться позиція обвинуваченого, що прийнята ним під час розгляду провадження в суді, перебування обвинуваченого у розшуку з 31.12.2014 року по 13.10.2018 року. Останній був затриманий 13.10.2018 року.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом приймається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_12 буде досягнуто при призначенні остаточного покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємої частини статті особливої частини кримінального закону. Разом з тим, з урахуванням особи обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, судова колегія вважає за можливе не призначати максимальний термін покарання передбачений, санкцією статті кримінального закону.

З висновку Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 29.08.2018р. (справа №663/537/17) вбачається, якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином ОСОБА_12 підлягає зарахування строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення двом дня позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до акту за № 14-2019 від 19.06.2019 року «Про знищення речових доказів» футболка сірого кольору, шорти сірого кольору, картонна коробка з ножем, що належали ОСОБА_14 знищено. Речові докази, що належали ОСОБА_15 повернуті потерпілій ОСОБА_11 .

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_12 до набуття вироком законної сили слід залишити попереднім.

Керуючись ст. ст. 368, 369,370 КПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 12 частини 2 статті 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років.

Строк покарання ОСОБА_12 обчислювати з дати набрання вироком законної сили.

Зарахувати засудженому ОСОБА_12 строк попереднього ув`язнення з 13 жовтня 2018 року по дату набрання вироком суду законної сили, включно, у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Бахмутській УВП № 6 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_12 процесуальні витрати:

-за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи №20-1477 від 26.02.2015 р. у сумі 3 877 грн. 86 коп. на користь держави;

Речові докази по справі після набуття чинності вироком суду:

-чоловічу сорочку сірого кольору у клітинку, шорти чоловічі джинсові сірого кольору з поясом чорного кольору, які зберігаються в камері схову ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №91 від 04.06.2014 року (номер книги обліку речових доказів №363, порядковий номер 91) повернути ОСОБА_12

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3