Справа № 520/8511/18
Провадження № 1-кп/947/159/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001798 від 21.05.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, який розглядається колегією суддів, а саме: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) встановлюються певні особливості судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Оскільки суддя ОСОБА_8 перебуває на лікарняному і не може прийняти участь в розгляді зазначеного кримінального провадження, а строк тримання під вартою ОСОБА_10 закінчується 15.04.2021 року, то суд з урахуванням вищевказаних Перехідних Положень КПК України, приходить до висновку про можливість розгляду питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 одноособово головуючим по справі суддею ОСОБА_1 .
Прокурор заявив письмове клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, він може переховуватись від суду, є громадянином іншої держави, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, на момент затримання не працював, відсутнє джерело доходів, не має міцних соціальних зв`язків, відсутнє постійне місце мешкання, що вказує на те що, знаходячись на волі він може переховуватись від суду. Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_13 .

Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав думку прокурора.

Захисник ОСОБА_14 та обвинувачений ОСОБА_11 заперечували проти проовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений тривалий час перебуває під вартою. В ході судового розгляду прокурором було змінено кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_12 на більш м`яку статтю за ступеню тяжкості, тому захисник просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо прожовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що клопотання пркурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він обвинувачуються в скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю, відсутні належні гарантії та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, тиску на свідків, які не були допитані судом, доцільно вирішувати питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченому, відповідності особі обвинуваченого та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому іншого більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 , суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31,177-178,183,184,194,196,197,331,369-372 КПК України, п.20-5 Перехідних положень КПК України,суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_15 , у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в ДУ ОСІ, тобто до 05.06.2021 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1