ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження № 0000462 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство», громадянина України, українця, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:

17 травня 2021 року, близько 23 години 00 хвилин, в селі Когильне, Зимнівської територіальної громади, Володимир Волинського району, Волинської області, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля зупинки громадського транспорту, яка розташована поблизу житлового будинку №2 що по вул. Шевченка вказаного вище села, діючи з прямим умислом, керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, під час словесного конфлікту із ОСОБА_5 , наніс йому один удар правою рукою у обличчя, внаслідок чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді зламу нижньої щелепи в ділянці лівого кута, який згідно висновку судово-медичного експерта № 103 від 18.06.2021 за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, які не були небезпечним для життя в момент його заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та просить суворо не карати.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України.

Обставинами, котрі помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує помякшуючі покарання обставини та обтяжуючу покарання обставину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, працює.

Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженних, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд з урахуванням вищенаведених обставин прийшов до висновку про призначення покарання ОСОБА_4 у виді виправних робіт, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

Таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання та вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.
Оскільки потерпілий просив залишити цивільний позов без розгляду, тому цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік з відрахуванням щомісячно із суми заробітку в доход держави 10 відсотків.

Залишити без розгляду цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1