Справа № 524/7100/19
Провадження № 1-кп/524/189/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0002247 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.11.2007 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України переданий під нагляд батьків на 1 р.;

- 03.06.2008 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ст.185 ч.2,ст. 289 ч.2, 15, 289 ч.2,70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців; Звільнений умовно-достроково 17.11.2011 р., не відбутий строк 1 рік 6 місяців 14 діб;

- 02.10.2012 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ст.289 ч.2,ст.71 ст.185 ч.2,ст. 289 ч.2, 15, 289 ч.2 КК України до позбавлення волі 5 років 1 місяць;

- 27.02.2013 Крюківським районним судом м. Кременчука за ст.289 ч.2, 70 ч.4 позбавлення волі 5 років 8 місяців;

- 19.12.2018 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст.185, 75 КК України до позбавлення волі на 3 роки 6 місяців, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 15.05.2019 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ст.185 ч.2, ст.. 75 КК України до позбавлення волі на 1 рік, з іспитовим строком 1 рік;

- 23.10.2021 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до позбавлення волі на 3 роки з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

30.06.2019 близько 00:00 годин ОСОБА_5 , раніше засуджений за майнові злочини, перебуваючи поблизу шляхопроводного мосту «Пивзавод», розташованому по проспекту Свободи у місті Кременчуці, побачив невідому жінку, яка сиділа на землі та тримала у руках сенсорний мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_5 , повторно, виник злочинний умисел направлений на незаконне збагачення шляхом відкритого викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи їх настання, вихопив з руки ОСОБА_6 її мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4X» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та незважаючи на її вимогу повернути телефон з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Згідно висновку товарознавчої експертизи № 598/Кр від 17.07.2019 вартість мобільного телефону «Xiaomi Redmi 4X» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , складає 2100,00 грн.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_5 не визнав і пояснив суду, що влітку 2019 року, точної дати та часу не пам`ятає, гуляв разом своїм знайомим ОСОБА_7 . Йшли в район Петрівки. Близько 01 години ночі зустріли своїх знайомих, які також йшли на ОСОБА_8 . Пішли разом, він з ОСОБА_7 трохи позаду, а інші знайомі попереду. В районі мосту Пивзавод побачили жінку, яка сиділа на землі та була п`яна. Він запитав у жінки чи не погано їй та отримавши відповідь пішов уперед. Потім почув якийсь шум та побачив, як ОСОБА_7 вихватив у жінки телефон та побіг. Наступного дня зустрівся з ОСОБА_7 , який запропонував йому телефон, при цьому сказав, що це не той телефон, який він забрав у жінки. Він погодився та взяв цей телефон. Працівникам поліції казав, що телефон йому дав ОСОБА_7 . Стверджує що злочин не вчиняв, а на досудовому розслідуванні обмовляв себе через те, що працівниками поліції до нього застосовувались недозволені методи - фізична сила та психологічний тиск.

Не зважаючи на невизнання вини обвинувчаеним, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повній мірі доведена наступними зібраними та дослідженими судом доказами, а саме :

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що точного числа не пам`ятає, пізно ввечері йшла разом із чоловіком та кумом. Чоловіки йшли трохи попереду, а вона позаду. В районі мосту Пивзавод перечепилась та впала, від чого пішла кров. Почала телефонувати чоловікові, щоб той повернувся, але телефон чоловіка не відповідав, потім куму. На зустріч їй йшли два чоловіка. Один з чоловіків запитав чи не потрібна допомога, після чого вихопив з рук телефон та почав тікати. Як з`ясувалося потім це був ОСОБА_5 . Вона побігла за ним. Не наздогнала та повернулася на місце. Там залишався інший чоловік, який був із обвинуваченим. Повернувся кум, який викликав поліцію. Коли на місце події приїхали працівники поліції чоловік, який був з обвинуваченим утік. Також пояснила, що місце де обвинувачений забрав у неї телефон добре освітлювалось ліхтарем і вона добре розгледіла та запам`ятала обличчя обвинуваченого. З нею проводили впізнання та вона впізнавала як того хто забрав у неї телефон, так і того хто залишився на місці. Впевнена, що її телефоном заволодів саме ОСОБА_5 ;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що працює в патрульній поліції м. Кременчука. Вночі 30 червня отримав виклик « ОСОБА_10 ». Прибув на місце. Там перебувала потерпіла, яка повідомила, що в неї забрали телефон. Вона побігла за злочинцем, однак не змогла його наздогнати. Повідомляла, що хлопців було двоє, один побіг із телефоном, інший залишився. Також потерпіла казала, що точно може впізнати особу, яка заволоділа її телефоном. ОСОБА_11 територію, телефону не виявили. Приїхала СОГ;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що 30 червня разом із ОСОБА_13 , його дружиною ОСОБА_14 зустріли обвинуваченого з якимось хлопцем. Він разом із ОСОБА_15 та його дружиною йшли попереду, а обвинувачений зі своїм знайомим позаду. Проходячи в районі мосту Пивзавод побачив жінку, яка сиділа та розмовляла по телефону. Пройшли її. Через деякий час почув крики. Жінка, яка сиділа з телефоном щось кричала, один хлопець кудись побіг, а один залишився. Той хто тікав був схожий на ОСОБА_5 , а той хто залишився був точно не ОСОБА_5 . Вони ще трохи постояли та пішли;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який суду пояснив, що 30 червня 2019 року був разом із потерпілою. В районі мосту Пивзавод вийшло так, що він пішов трохи вперед, а потерпіла залишилась позаду. Коли повернувся ОСОБА_6 повідомила, що в неї забрали телефон. Як все відбулось не бачив;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, суду , що влітку 2019 року, точної дати не пам`ятає, йшла разом із своїм чоловіком та ОСОБА_12 . Зустріли обвинуваченого з якимось хлопцем. Вони втрьох йшли трохи попереду, а ОСОБА_5 з хлопцем позаду. Коли проходили міст Пивзавод, побачила жінку, яка сиділа під ліхтарем і розмовляла по телефону. Коли вже пройшли цю жінку, почула крики. Повернулася та побачила, як жінка біжить за одним із чоловіків і кричить «поверни». Де був інший чоловік не пам`ятає;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який пояснив суду, що влітку 2019 року, точної дати не пам`ятає, гуляв разом із дружиною та ОСОБА_12 . Зустріли ОСОБА_5 з його другом, які йшли позаду. В районі мосту Пивзавод, під ліхтарем сиділа дівчина з телефоном. Вони її пройшли. Потім почув крик і побачив, як усі кудись побігли. Не зупиняючись пішов далі. Обвинуваченого після того не бачив. Ліхтар, під яким була дівчина працював;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 30.06.2019, відповідно до якого ОСОБА_6 заявила, що 30.06.2019 близько 00:00 по пр-кту. Свободи в м. Кременчуці у неї було відкрито викрадено мобільни телефон «Xiaomi»;

- протоколом огляду від 30.06.2019 , відповідно до якого було оглянуто територію в районі «Пивзаводу» по пр-кту. Свободи в м. Кременчуці;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.07.2019 та фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 увпізнала ОСОБА_5 як особу, яка 30.06.2019 відкрито заволоділа її мобільним телефоном;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.07.2019 та фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 увпізнала ОСОБА_7 як особу, яку зустріла 30.06.2019 після того як у невідома особа відкрито заволоділа її мобільним телефоном;

- протоколом огляду місця події від 10.07.2019 та фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4X», який добровільно видав обвинувачений;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.07.2019 та фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка 30.06.2019 відкрито заволоділа мобільним телефоном у жінки;

- висновком експерта №598/Кр від 17.07.2019, відповідно до якого була встановлена ринкова вартсіть мобільного телефону «Xiaomi Redmi 4X»;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.09.2019 та відтвореним в судовому засідання диском з відеозаписом до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 показав яким чином 30.06.2019 ОСОБА_5 відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілої;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.09.2019 та відтвореним в судовому засідання диском з відеозаписом до нього, відповідно до якого ОСОБА_5 показав яким чином 30.06.2019 він відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілої;

- протоколом огляду від 19.09.2019, відповідно до якого було оглянуто та скопійовано на CD-R диск відеозапис проведення слідчого експерименту 19.09.2019;

- речовим доказом.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд вважає, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження позиція обвинуваченого, що він кримінального правопорушення не вчиняв, а мобільним телефоном потерпілої заволодів ОСОБА_7 і показання свідка ОСОБА_7 , який під час допиту в судовому засіданні повідомив, що це саме він, а не обвинувачений, викрав мобільний телефон потерпілої, який потім передав обвинуваченому. Така версія сторони захисту та показання свідка повністю спростовується показаннями потерпілої, яка будучи безпосередньо допитаною у судовому засіданні, вказала на обвинуваченого, як на особу, яка вчинила відносно неї кримінальне правопорушення. Її показання є послідовними, логічними та узгоджуються з показаннями свідків та іншими доказами. Підстав для критичної оцінки показань потерпілої судом не встановлено, оскільки мотивів можливої нечесності та наявність серйозних приводів для обмовляння як підстав давати неправдиві свідчення суду не доведено, репутація особи не дискредитована, довіра до її показань не підірвана. При цьому суд також враховує дружні стосунки обвинуваченого та свідка ОСОБА_7 , а також те, що вони протягом тривалого часу проживали разом у одній квартирі.

До доводів сторони захисту, щодо застосування до обвинуваченого недозволених методів досудового слідства суд ставиться критично. Вказані твердження були предметом відповідного ефективного розслідування. Так на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука до ЄРДР за №0001564 від 07 жовтня 2020 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Досудове розслідування здійснюється старшим слідчим першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованим у місті Полтаві. Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві від 31.12.2021 було закрито кримінальне провадження №0001564 у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ознак складу злочину передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

На думку суду, обвинувачений не визнаючи своєї вини та вказуючи, що не вчиняв злочину, намагається уникнути кримінальної відповідальності за фактично вчинені дії.

За встановленими обставинами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, врахувавши, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину згідно з критерієм «поза розумним сумнівом».

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, його сімейний стан, стан здоров`я та вік.

Обставин що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Призначаючи покарання суд виходить з вимог ст.71 КК України, тобто призначаючи покарання за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, необхідно частково приєднати не відбуті частини покарань, призначених вироками Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.12.2018 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.185, 75 КК України до позбавлення волі на 3 роки 6 місяців, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15.05.2019 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ст.185 ч.2, ст.. 75 КК України до позбавлення волі на 1 рік, з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлено, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення на підставі ст. 75 КК України, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Оскільки злочин, за який ОСОБА_5 засуджується цим вироком до позбавлення волі, яке належить відбувати реально, він вчинив до ухвалення вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.10.2021 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до позбавлення волі на 3 роки з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, то цей вирок необхідно виконувати самостійно.

Враховуючи обраний вид покарання, з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.. 100 КПК України.

Процесуальні витрати розподіляються відповідно до ст.. 124 КПК України.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуті покарання за вироками Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.12.2018 року та Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15.05.2019 року та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 09 лютого 2022 року.

Вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.10.2021 року виконувати самостійно.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 628, 04 грн., стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4X» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_20