Справа № 646/502/22
№ провадження 1-кс/646/268/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2022 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
УСТАНОВИВ:
01 лютого 2022 року до Червонозаводського районного суду м.Харкова засобом Електронного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Харківської обласної прокуратури, в якій він просить:
- зобов`язати службову особу Харківської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за фактом перешкоджання явки свідків по кримінальним справам за ст. 386 КК України та визначити підслідність за ДБР;
- застосувати заходи безпеки та заборонити операторам інтернет послуг надавати послуги зв`язку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншим мешканцям квартир АДРЕСА_1 та 126 його будинку, а також заборонити ГУНП в Харківській області і СБУ використовувати спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації.
Перевіривши матеріали скарги, приходжу до такого висновку.
Щодо вимог скарги в частині зобов`язання службових осіб Харківської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості за фактом перешкоджання явки свідків по кримінальним справам за ст. 386 КК України, вважаю, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування чітко визначений та регламентований главою 26 КПК України.
За змістом положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Обчислення строку звернення зі скаргою на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо: скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Зі змісту скарги вбачається, що 31 лютого 2022 року ОСОБА_2 направив до правоохоронного органу заяву про кримінальне правопорушення, однак вказана заявником у скарзі дата направлення його заяви про кримінальне правопорушення, є хибною, з огляду на те, що така дата ще не настала.
Разом з тим, заявник долучив до скарги скріншот заяви про кримінальне правопорушення, яка не містить відомостей про дату її створення, при цьому, заявником також не надано жодних доказів, коли вказана заява була направлена до Харківської обласної прокуратури, враховуючи, що у заяві містяться лише зазначення дати - «сьогодні, 00:17».
Відповідно до Глави 3 КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Слідчий суддя на стадії прийняття скарги до свого провадження позбавлений можливості перевірити доводи скаржника шляхом витребування відповідних документів, оскільки це не передбачено діючим КПК України.
Перекладання обов`язку доведення дотримання заявником строку на слідчого суддю чинним КПК України не передбачено.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Оскільки матеріали скарги не містять доказів направлення заяви про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронного органу, слідчий суддя не може встановити, коли заявник звернувся з вказаною заявою, як і факт самого звернення.
Враховуючи, що скарга не містить підтверджень дати звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронного органу і слідчий суддя не може перевірити, чи були дотримані скаржником строки звернення до суду з нею, що є обов`язковою вимогою КПК України, виходячи із доданих до скарги документів, керуючись принципами змагальності сторін, свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та диспозитивності, встановленими ст.ст.22, 26 КПК України, слідчий суддя вважає, що вказану скаргу у цій частині необхідно повернути скаржнику разом з усіма доданими матеріалами, що не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, суду, в порядку, передбаченому КПК України.
Одночасно заявнику роз`яснюються вимоги ч. 7 ст. 304 КПК України, відповідно до якої повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.
Щодо вимог скарги у частині визначення підслідності за ДБР, застосування заходів безпеки, а також щодо заборони операторам інтернет послуг надавати послуги зв`язку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншим мешканцям квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 його будинку та заборони ГУНП в Харківській області і СБУ використовувати спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, то слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у цій частині скарги з огляду на таке.
Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.
Відповідно до ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.
Отже, питання визначення підслідності кримінального провадження віднесено до виключної компетенції прокурора, а за наявності спору керівника органу прокуратури вищого рівня, при цьому результат вирішення такого питання не віднесено до переліку рішень прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді в розумінні ст.303 КПК України, а слідчий суддя не має повноважень зобов`язувати прокурора визначати підслідність кримінального провадження.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень.
Отже, вимоги скарги про застосування слідчим суддею заходів безпеки, як і вимоги щодо заборони оператором інтернет послуг надавати послуги зв`язку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншим мешканцям квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 його будинку та заборони ГУНП в Харківській області і СБУ використовувати спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, також не можуть бути оскаржені до слідчого судді в розумінні ст.303 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає поверненню, а вимоги скарги про визначення підслідності за ДБР, про застосування заходів безпеки, про заборону оператором інтернет послуг надавати послуги зв`язку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншим мешканцям квартир АДРЕСА_1 та 126 його будинку та заборону ГУНП в Харківській області і СБУ використовувати спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації не відноситься до компетенції слідчого судді, у зв`язку з чим у цій частині скарги необхідно відмовити у відкритті провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя
-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути заявнику з усіма додатками.
Повернення скарги у цій частині не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про визначення підслідності за ДБР, прийняття мір безпеки та щодо заборони оператором інтернет послуг надавати послуги зв`язку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншим мешканцям квартир АДРЕСА_1 та 126 його будинку та заборонити ГУНП в Харківській області і СБУ використовувати спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її отримання безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1