Номер провадження: 11-кп/813/1945/21
Номер справи місцевого суду: 522/6420/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000298, внесеного до ЄРДР 29 липня 2019 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 10 серпня 2021 в судовому засіданні в процесі розгляду обвинувального акту в межах кримінального провадження № 0000298, внесеного до ЄРДР 29 липня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України, було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 діб, а саме до 08 жовтня 2021 року, із утриманням в ДУ « Одеський слідчий ізолятор».

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що у справі наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвалу суду є незаконна, необґрунтована та невмотивована та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що:

- відсутні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені судом;

- судом недоведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам;

- судом не в достатній мірі враховані наступні обставини: наявність постійного місця проживання в м. Одеса; відсутність інших повідомлень про підозру про вчинення злочину.

На підставі наведеного захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року.

Позиції учасників судового провадження.
Згідно ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Згідно до приписів ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, з урахуванням того, що учасники апеляційного провадження не заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга має бути розглянута у відсутності сторін кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 107 ч. 4 КПК України, без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що на розгляді в Приморському районному суді м. Одеси перебувають кримінальні провадження №0000222, від 24.01.2019 року, та №0000298, від 04.02.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо необґрунтованості висновків суду в частині наявності ризиків, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи обґрунтування суду першої інстанції щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, апеляційний суд встановив належне обґрунтування судом наявності кожного із зазначених ризиків в оскаржуваній ухвалі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку що ризик того, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду не зменшився, зважаючи на обставини інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України, зокрма, яке пов`язане із порушенням статевої недоторканісті, тяжкості та суспільну небезпечності, а також можливої міри покарання, яка може бути йому призначена у разі визнання винуватим, за вчинення більш тяжкого з інкримінованих кримінальних правопорушень, строком від 10 до 15 років, тому, приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений будучи обізнаним про ступінь тяжкості пред`явленого обвинувачення та покарання, підвищують ризик переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності

Слід також зазначити, що обвинувачений не одружений та будучі, особою працездатного віку, ніде не працює та суспільно-корисною працею не займається, постійного законного джерела прибутку не має.

Окрім того, зважаючи на те, що остаточне рішення по справі відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не прийнято, на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження триває, малолітня потерпіла та свідки підлягають безпосередньому допиту судом, апеляційний суд вважає, що в даному випадку існує ризик можливого впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків в зазначеному кримінальному провадженні.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про наявність постійного місця проживання в м. Одеса, апеляційний суд приймає до уваги такі доводи, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені судом, та не дають достатніх підстав вважати, що зазначений соціальний фактор в умовах притягнення до кримінальної відповідальності, будуть мати стримуючи дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Також, в зазначеному кримінальному провадженні існує ризик можливого вчинення ОСОБА_7 інших злочинів, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України, є тривалим, із кількома епізодами злочинної діяльності, що свідчить схильність обвинуваченого до противоправної поведінки.

Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, апеляційним судом не виявлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду є обґрунтованою та відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 199, 331, 370, 392, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційні скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000298, внесеного до ЄРДР 29 липня 2019 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3