ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/821/488/21Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого-суддіОСОБА_3
суддівОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю секретаря ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
підозрюваногоОСОБА_8
захисникаОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Городище, Черкаського району, Черкаської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог статті 89 КК України раніше не судимої, -

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2021 року старший слідчий СВ ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 .

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділу ВП №2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000002 від 23 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 21 вересня 2021 року близько 13 години, увійшовши в довіру до свого знайомого ОСОБА_11 , інваліда ІІ групи, який мав психічні розлади та був дуже довірливим, користуючись його безпорадним станом, а також тим, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, через що посварився зі своєю матір`ю за якою остання доглядала, змусила його піти з нею до місця її проживання для вживання алкоголю спільно із її співмешканцем. Після розпиття спиртних напоїв, за місцем свого проживання, разом із ОСОБА_11 , вона, умисно, протиправно, переслідуючи умисел, направлений на умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_11 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, під виглядом провести останнього додому, повела його до річки Вільшанка, неподалік від місця її проживання, а саме по вулиці Гайдамацька, спричинила потерпілому тілесні ушкодження, від яких він втратив свідомість та впав на землю, а потім, користуючись його безпорадним станом і неспроможністю чинити опір, розуміючи, що від таких дій може настати смерть, натиснула ногою в область життєво-важливого органу шиї ОСОБА_11 , чим завдала йому тілесні ушкодження у вигляді перелому щитовидного хряща та під`язикової кістки, від яких настала смерть останнього. В подальшому, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій та відповідальність, яка передбачена законом, роздягла вже мертвого ОСОБА_11 та скотила його по схилу у річку, імітуючи таким чином нещасний випадок у вигляді утоплення. Далі ОСОБА_8 , повернувшись додому, з речами убитого нею ОСОБА_11 , спалила його речі і своє взуття резинові чоботи, з метою приховати сліди злочину.

27 вересня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за частиною 1 статті 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При цьому зазначає, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 , може переховувати від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчиняти інші провапорушення. ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, раніше вже відбувала покарання за вчинення умисного вбивства, знову підозрюється у вчинення умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства, після скоєння кримінального правопорушення намагалася знищити і знищила частину доказів шляхом спалення речей та утоплення частини велосипеда, який належить ОСОБА_11 , була знайома зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, та проживає з ними в одному населеному пункті, а тому перебуваючи на волі може на них незаконно впливати. Крім того,у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що підозрювана може вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Вона ніде не працевлаштована, не має жодного джерела доходів, тісними соціальними зв`язками не пов`язана, а тому, під страхом покарання, яке їй загрожує, може переховуватися від правоохоронних органів та суду.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року, відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 листопада 2021 року включно.

Ухвала суду мотивована тим, що прокурором та органом досудового розслідування у відповідності до статей 177, 178 КПК України доведено наявність підстав для застосування запобіжного заходу, а також взято до уваги обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 15 (п`ятнадцяти) років, не одружена, не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, перебуваючи на волі може вчинити нові кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків. Крім того, обізнаність підозрюваної про суворість покарання, передбаченого санкцією статті за якою її притягують до відповідальності, не виключає можливість того, що вона зможе уникати слідства та суду, що дає підстави для застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також, слідчим суддею враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, ставлення підозрюваної до вчиненого злочину, її поведінка після скоєння правопорушення, а саме знищення доказів вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року, захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що слідчий суддя при постановленні рішення, послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною інкримінованого їй злочину, та наявність ризиків щодо можливого впливу на потерпілу і свідків. Однак, на думку захисту, стороною обвинувачення та прокурором у клопотанні та у судовому засіданні докази про обґрунтованість підозри не наведені.

Подане слідчим клопотання обґрунтоване лише наявністю підозри та тяжкістю вчиненого злочину, що не є підставою для застосування запобіжного заходу.

Долучене до провадження лікарське свідоцтво про смерть № 95 не може бути підтвердженням причини смерті та не містить механізм про її спричинення. До того ж, особа, яка видала дане свідоцтво не попереджена про кримінальну відповідальність за будь-які висновки, що наведені у свідоцтві про смерть №95. Також у доданих матеріалах відсутня постанова про призначення судово-медичної експертизи, яка б указувала на її призначення особі, що вказана у лікарському свідоцтві про смерть, як така, що виконувала вказану постанову та проводила судово-медичну експертизу трупа потерпілого.

Вказує, що у повідомленні про підозру ОСОБА_8 наведені відомості про вчинення умисного вбивства шляхом передавлювання шиї потерпілого ногою. Однак, остання до цього часу не допитана, інших очевидців кримінального правопорушення не встановлено, а тому твердження про спричинення вбивства саме таким механізмом є виключно припущенням сторони обвинувачення, яке не підтверджене жодним із документальних доказів.

Доказами, які обґрунтовують підозру ОСОБА_8 є витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 23 вересня 2021 року зареєстроване кримінальне провадження за частиною 1 статті 115 КК України за обставинами вказаними в клопотанні, одночасно поза увагою суду залишені доводи захисту про те, що у вказаному витягу наявні відомості про факти та обставини, що мали місце після реєстрації даного провадження, що вказує на факт внесення змін до першочергового тексту інформації, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Зазначає, що труп ОСОБА_11 було виявлено 24 вересня 2021 року, однак до матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу та в доповненнях до нього взагалі відсутні відомості про факт виявлення трупа потерпілого 24 вересня 2021 року.

Вважає, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді взагалі відсутні посилання на ризики, визначені в статті 177 КПК України. Слідчий суддя обмежився виключно посиланням на тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 .

Твердження суду про відсутність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків спростовується поданими матеріалами до клопотання, оскільки вона має місце проживання, проживає разом із співмешканцем, здійснює утримання пристарілої людини ОСОБА_12 .

Не переховувалась від суду хоч і мала таку можливість, а подане клопотання не містить відомостей на кого із свідків може впливати підозрювана.

Також просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року у зв`язку з його пропуском з поважних причин. В обґрунтування зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена 29 вересня 2021 року, а повний текст ухвали оголошено 04 жовтня 2021 року, тобто в останній день строку, визначеного для її оскарження. При цьому, адвокат ОСОБА_9 , перебував на стаціонарному лікуванні в період із 03 жовтня 2021 року по 11 жовтня 2021 року, а в період із 12 жовтня 2021 року по 15 жовтня 2021 року він продовжив лікування в амбулаторних умовах. При цьому вказує, що повний текст ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року був направлений на його адресу 12 жовтня 2021 року, а передано для відправки лише 14 жовтня 2021 року, відповідно отримав він його ще через декілька днів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 176 КПК України визначено, що запобіжним заходом є зокрема тримання під вартою.
Згідно частини 1 та пунктів 3, 4 частини 2 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (стаття 177 КПК України).
За змістом статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Судом встановлено, що 27 вересня 2021 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (а.с. 75-77).
Санкція частини 1 статті 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Отже, враховуючи частину 6 статті 12 КК України, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
Наявні в матеріалах справи докази вказують на обґрунтованість підозри, про що вірно було зазначено судом першої інстанції. Окрім цього в судовому засіданні в суді першої інстанції підозрювана повідомила обставини вчинення нею інкримінованого кримінального правопорушення.
Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим вказано про достатність підстав вважати наявними ризики, зазначені в пунктах 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, і що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти таким ризикам.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять. Майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Як вбачається із клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_8 не одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює (а.с. 1-2). Відповідно до характеристики ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 73). Згідно довідки від 27 вересня 2021 року (а.с. 97-98) та Довідки про звільнення серія ДНП № 18891 (а.с. 70-72) ОСОБА_8 відповідно до статті 89 КК України вважається не судимою.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинення нею іншого кримінального правопорушення, оскільки вищевикладені обставини свідчать про те, що такі дії можуть бути вчинені підозрюваною з високим ступенем ймовірності.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи або навчання у підозрюваної , а також ризик продовження чи повторення здійснення нею протиправної поведінки, апеляційний суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам є недостатнім.
Вказані висновки не суперечать вимогам статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваною, створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Обставини події свідчать про наявність з її боку недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків, що обумовлює необхідність тимчасової ізоляції підозрюваної від інших членів суспільства.
У даному випадку неможливість застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки підозрюваної.
Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і прийшов до вірного висновку, що по даному кримінальному провадженню маються докази, що вказують на причетність до вчинення кримінального правопорушення саме цієї особи.

Доводи апелянта про наявність міцних соціальних зв`язків нічим не підтверджені, та не можуть слугувати самостійною підставою для зміни підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу. Що стосується посилань захисника на те, що ОСОБА_8 , здійснює утримання пристарілої людини ОСОБА_12 , в якої вона проживає, то відомості про те, що вказана особа потребує догляду матеріали справи не містять.
Матеріали справи не містять даних про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою.

Пунктом 2.3 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я № 545 від 08 серпня 2006 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1152/13026 від 25 жовтня 2006 року встановлено, що у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину.
Вказана норма визначає, як особу, так і документ який видається у випадку якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів.
Лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_11 №95 від 25 вересня 2021 року видане КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» , в якій і зазначено причини смерті внаслідок зовнішніх факторів, відповідає вище зазначеному нормативному акту та підтверджує причину смерті на початковій стадії досудового розслідування.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначенням розміру застави повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у виді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Що стосується клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, то колегія суддів приходить до висновку, що воно підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ухвала слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області постановлена 29 вересня 2021 року. Відповідно до вимог частини 2 статті 395 КПК України, апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів. Тобто останній день подачі апеляційної скарги припадає на 04 жовтня 2021 року.

Захисник в період із 03 жовтня 2021 року по 11 жовтня 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні, та в період із 12 жовтня 2021 року по 15 жовтня 2021 року продовжив лікування в амбулаторних умовах. Повний текст ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року був направлений на його адресу 12 жовтня 2021 року, а передано для відправки лише 14 жовтня 2021 року, відповідно отримав він його ще через декілька днів.

Апеляційна скарга захисником подана 19 жовтня 2021 року (штамп на конверті).

Вказані обставини свідчать про те, що захисником строк на подачу апеляційної скарги був пропущений з поважних причин.
З врахуванням викладеного, на думку колегії суддів рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Поновити захиснику ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: