Шаргородський районний суд
В И Р О К

Іменем України

09 лютого 2022 року

м. Шаргород

Справа № 152/1428/21

провадження № 1-кп/152/15/22

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000172 від 13.11.2021 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, не є особою з інвалідністю, раніше судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження

зі сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,
зі сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Обвинувачений ОСОБА_3 13 листопада 2021 року приблизно о 07 годині підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, з корисливих спонукань, автомобілем марки «TOYOTA COROLLА», державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав на територію домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до будинку і шляхом віджиму віконного скла викруткою проник всередину будинку, звідки умисно, таємно викрав телевізори: марки SAMSUNG моделі UE48JU6400U, вартістю 8734 грн., марки LG моделі 32LF510U, вартістю 4243 грн., марки LG моделі 32LB563V, вартістю 4092 грн., марки TOSHIBA моделі 26AV703G, вартістю 2087 грн., які завантажив у автомобіль та залишив місце вчинення злочину і в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 збитку на загальну суму 19156 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення, просив його суворо не карати, обмежившись покаранням не пов`язаним з реальним позбавленням волі.

Суду показав, що 13 листопада 2021 року приблизно о 07 годині маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, автомобілем марки «TOYOTA COROLLА», державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав на територію домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до будинку та шляхом віджиму віконного скла викруткою проник всередину будинку, звідки викрав чотири телевізори марок SAMSUNG, LG, TOSHIBA, які завантажив у автомобіль та залишив місце вчинення злочину і в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд через третіх осіб здав у два ломбарди м. Києва та отримав за них кошти в розмірі 8250 грн.

Визнаний органом досудового розслідування потерпілим ОСОБА_6 на виклик суду не прибув, хоча відповідно до вимог ст. ст. 135, 136, 325 КПК України належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання. До суду від потерпілого ОСОБА_6 30.11.2021 поступила заява про розгляд справи у його відсутності, претензій майнового та матеріального характеру до обвинуваченого не має, при вирішенні питання про призначення покарання покладається на вирішення суду (а.с.18-20).

Суд, виконуючи вимоги ст. 325 КПК України, заслухав думку учасників судового засідання щодо заяви потерпілого, і вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілого ОСОБА_6 з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку.

IІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Суд, в силу вимог ч.6 ст.22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, сторона обвинувачення посилалася на докази, які були безпосередньо досліджені та перевірені під час судового розгляду, та, згідно зі ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності, а саме: на показання свідків обвинувачення, та відомості, що містяться у письмових доказах, речових доказах, наданих стороною обвинувачення.

Обставини вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України знайшли своє об`єктивне підтвердження у ході судового розгляду, на підставі досліджених судом доказів.

Свідок обвинувачення ОСОБА_7 суду показав, що є сусідом потерпілого ОСОБА_6 . Зранку 13.11.2021 він бачив автомобіль, який виїжджав з подвір`я сусіда, зі сторони присадибної ділянки. Він звернув на це увагу, бо автомобіль був не таким, яким користуються члени сім`ї потерпілого. Крім того всі автомобілі заїжджають на подвір`я з центральної дороги і таким чином виїжджають, а цей автомобіль виїжджав з городу, що його здивувало. Пізніше йому стало відомо про крадіжку майна з будинку ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_8 показав, що в листопаді 2021 року ОСОБА_3 приїхав до нього і запропонував поїхати з ним у м. Вінницю, а потім в м. Київ, при цьому пояснив, що розлучається з дружиною і йому потрібно розпорядитися власними речами. Спочатку вони поїхали у м. Вінницю, ОСОБА_3 вдома переодягнувся, далі вони поїхали в м.Київ, де ОСОБА_3 зустрічався з невідомими йому людьми, які здали телевізори у два ломбарди. Про те, скільки коштів отримав ОСОБА_3 за телевізори йому нічого невідомо. Коли вони поверталися додому, у Вінницькій області автомобіль було зупинено працівниками поліції. Тоді йому стало відомо, що ОСОБА_3 телевізори, які він з невідомими йому людьми здав в ломбарди, викрав у ОСОБА_6 .

Свідок обвинувачення ОСОБА_9 суду показав, що з потерпілим ОСОБА_6 вони перебувають у дружніх стосунках. 13.11.2021 вони зранку пішли на полювання. Коли повернулися з полювання ОСОБА_6 зателефонував йому і повідомив, що з його будинку викрадено чотири телевізори. Пізніше він був понятим при проведенні слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_3 підтвердив факт викрадення ним телевізорів та розповів і показав, яким чином скоїв крадіжку.

Судом, згідно з ст. 349 КПК України, за згодою учасників кримінального провадження, задоволено клопотання сторони обвинувачення про зміну обсягу доказів, шляхом виключення з обсягу обвинувачення допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Крім показань свідків, допитаних в судовому засіданні, винуватість ОСОБА_3 також доводиться відомостями, що містяться у досліджених у судовому засіданні доказах, що надані стороною обвинувачення:

- даними з витягу з ЄРДР, із якого вбачається, що 13.11.2021 до ЧЧ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що з його будинку по АДРЕСА_2 шляхом проникнення, здійснено крадіжку чотирьох телевізорів (а.с.78);

- даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 13.11.2021 (а.с.80);

- даними протоколу огляду місця події та фото таблицею до нього, із яких вбачається, що об`єктом огляду є будинок під номером три по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , під час огляду якого виявлено сліди проникнення в будинок та факт викрадення телевізорів (а.с. 81 91);

- заявою ОСОБА_3 про добровільну видачу працівникам поліції викрадених чотирьох телевізорів з будинку ОСОБА_6 (а.с. 94);

- даними протоколу огляду речі від 14.11.2021 з фото таблицею до нього, із яких вбачається, що предметом огляду є телевізори марки SAMSUNG моделі UE48JU6400U; LG моделі 32LF510U, LG моделі 32LB563V, марки TOSHIBA моделі 26AV703G, (а.с. 95 - 100);

- постановою про визнання речовими доказами від 14.11.2021, із якої вбачається, що старшим слідчим СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 визнано речовими доказами у справі телевізори марки SAMSUNG моделі UE48JU6400U; LG моделі 32LF510U, LG моделі 32LB563V, марки TOSHIBA моделі 26AV703G, які передані на зберігання власнику ОСОБА_6 (а.с.101);

- висновком судової товарознавчої експертизи № 7987 7990/21 - 21 від 15.11.2021 із якої вбачається, що ринкова вартість викрадених телевізорів складає 19156 грн (а.с. 103 - 105);

- даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 16.11.2021 з фото таблицею за участю підозрюваного ОСОБА_3 , в ході якого останній розповів та показав яким чином вчинив крадіжку телевізорів з будинку ОСОБА_6 (а.с.109 - 115);

Відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження судом було досліджено всі докази, подані сторонами кримінального провадження. Проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.

ІІІ. Мотиви, із яких виходив суд при ухваленні вироку та положення закону, якими керувався
Згідно зі ст. 22 КПК України, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в тому, що він 13 листопада 2021 року приблизно о 07 годині підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, з корисливих спонукань автомобілем марки «TOYOTA COROLLА», державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав на територію домогосподарства ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до будинку і шляхом віджиму віконного скла викруткою проник всередину будинку, звідки умисно, таємно, повторно викрав телевізори: марки SAMSUNG моделі UE48JU6400U, вартістю 8734 грн., марки LG моделі 32LF510U, вартістю 4243 грн., марки LG моделі 32LB563V, вартістю 4092 грн., марки TOSHIBA моделі 26AV703G, вартістю 2087 грн., які завантажив у автомобіль та залишив місце вчинення злочину і в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 збитку на загальну суму 19156 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), поєднаній з проникненням у житло органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.3 ст.185 КК України.

IV. Дані про особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 суд встановив наступне.

ОСОБА_3 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2021 за ч.1 ст. 345 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23.03.2021 вирок суду від 26.01.2021 змінено. Призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, з іспитовим строком 3 роки (а.с.122 - 133).

ОСОБА_3 будучи засудженим, належних висновків для себе не зробив, під час відбування покарання вчинив новий тяжкий корисливий злочин проти власності.

Кримінальне правопорушення, яке є предметом розгляду в даному судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив 13.11.2021, тобто в період іспитового строку.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

На обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога КНП "Шаргородська міська лікарня" ОСОБА_3 не перебуває (а.с.119).

V. Мотиви призначення покарання

Положеннями ст.50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема справа «Довженко проти України» від 12 січня 2012 року) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем реєстрації обвинуваченого ОСОБА_3 Жмеринським РС № 2 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області від 22.12.2021 вбачається, що ОСОБА_3 народився та зареєстрований по АДРЕСА_2 , проживає в АДРЕСА_1 , яку винаймають разом із дружиною. Виховує сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має незакінчену вищу освіту, працює не офіційно. Матеріальне становище задовільне, утримує сім`ю, кредитних зобов`язань та боргів за утримання житла не має. Алкоголь чинить помітний шкідливий вплив на спосіб життя та обвинувачений спроможний виявляти агресію відносно оточуючих. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра ОСОБА_3 не перебуває, має позитивні плани на майбутнє виховувати сина, працевлаштуватися. Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як високий. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий. Відповідно до висновку органу пробації виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення волі на певний строк є неможливим, оскільки може становити небезпеку для суспільства (а.с. 42 - 44).

При таких обставинах суд, виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, думки потерпілого, який при призначенні покарання покладається на вирішення суду вважає, що зазначені і проаналізовані обставини є підставами для визначення основного покарання у виді позбавлення волі у розмірі, встановленому санкцією ч. 3 ст.185 КК України, яке, відповідно до ч.1 ст.63 КК України, полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально виконавчої установи закритого типу.

При цьому, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 08.02.2018 у справі №522/20964/16-к, відповідно до якого визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів прав держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суд застосовує при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у рішенні від 17.09.2009 в справі "Скополла проти Італії" зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На переконання суду, захід примусу визначений судом, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам, забезпечить виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, та буде відповідати одному із основних принципів Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання, тобто необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком у даному випадку слід вважати покарання, від відбування якого ОСОБА_3 звільнено з випробуванням - один рік позбавлення волі, за виключенням строку попереднього ув`язнення з 30.06.2020 по 01.07.2020 та з 26.01.2021 по 23.03.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, які ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23.03.2021 зараховані ОСОБА_3 у строк відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2021 на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 статей 69, 75 КК України.

Кримінальне правопорушення, яке є предметом розгляду в даному кримінальному провадженні, ОСОБА_3 вчинив в період іспитового строку, отже йому слід призначити покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ст.71 КК України та роз`яснень, що містяться в п.п. 25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), відповідно до яких за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. Призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком. Суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно достроково (статті 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Згідно з положенням п.7 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити цивільний позов.

У справі, що розглядається цивільний позов не заявлено.

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Питання про долю речових доказів у даній кримінальній справі слід вирішити на підставі ст.100 КПК України, а саме: телевізор марки SAMSUNG моделі UE48JU6400U, телевізор марки LG моделі 32LF510U, телевізор марки LG моделі 32LB563V, марки TOSHIBA моделі 26AV703G залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 ; два сліди пальців рук, вилучені на керамічному посуді, слід пальця руки, вилучений на вікні кухні, два сліди пальця руки, вилучені на дверцях шафи знищити.

За приписами п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Згідно з положеннями ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів на проведення судово товарознавчої експертизи в розмірі 686,44 грн. (а.с. 102 - 106).

Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не обирався. Відсутні підстави для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 91, 124, ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373 - 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання у виді шести місяців позбавлення волі за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2021 і призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

Початок строку відбування засудженим ОСОБА_3 покарання обчислювати з дня його затримання на виконання цього вироку суду.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 44 коп.

Речові докази: телевізор марки SAMSUNG моделі UE48JU6400U, телевізор марки LG моделі 32LF510U, телевізор марки LG моделі 32LB563V, марки TOSHIBA моделі 26AV703G залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 ; два сліди пальців рук, вилучені на керамічному посуді, слід пальця руки, вилучений на вікні кухні, два сліди пальця руки, вилучені на дверцях шафи знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1