УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.02.2022 Справа №607/18281/21

провадження 1-кп/607/1809/2021

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

провівши у приміщенні суду в м. Тернополі підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0001156 від 22.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001156 від 22.07.2021 року про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України надійшов із Тернопільської окружної прокуратури до суду 11 жовтня 2021 року.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту і з чим погодився потерпілий.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , його законний представник ОСОБА_6 вважають, що обвинувальний акт затверджений прокурором передчасно та всупереч вимогам КПК України, а відтак, судовий розгляд не можливо призначати. В обґрунтування своїх тверджень підтримали скарги та клопотання направлені на адресу суду електронною поштою, просили задовольнити, а також повернути обвинувальний акт прокурору.

Так, із клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 від 13.12.2021р. вбачається, що сторона захисту просить в порядку ч.ч. 1,2 ст. 356 КПК України викликати та допитати у судовому засіданні в якості свідків експерта Тернопільського обласного бюро СМЕ - ОСОБА_8 та експертів «ТОКПЛ» ТОР - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , якими відповідно до матеріалів кримінального провадження було проведено та надано висновки відповідно судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 та судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_3 . Окрім цього, у мотивувальній частині клопотання захисник просить викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також інспектора Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_15 , понятого ОСОБА_16 та інспектора ювенальної превенції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 . Однак, у резолютивній частині клопотання просить викликати та допитати в якості свідків, окрім експертів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , свідків обвинувачення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , (які вказані у реєстрі матеріалів досудового розслідування) та понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .

З клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296 КК України, посилаючись на невідповідність вимогам КПК України. Зокрема вказав, що не зазначено в обвинувальному акті редакції статті КК України інкримінованої ОСОБА_3 та викладено незрозуміле та неконкретизоване обвинувачення, не вказано усі обставини справи, немає чіткого формулювання послідовності дій обвинуваченого, що виключає можливість прийняття обвинувального акту до судового розгляду. Крім цього, на обвинувальному акті не проставлено печатку установи, тому всупереч вимог ст. 291 КПК України він не набув статусу офіційного документу, а також містить велику кількість орфографічних помилок. У ньому не міститься відомостей про розмір пропонованої винагороди викривачу. За вказаних обставин захисник вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, містить недоліки, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Як вбачається з клопотання про експертизу відеозапису, захисник адвокат ОСОБА_5 ставить під сумнів такі речові докази, як цифрові носії з відео файлами, просить призначити у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 відео технічну експертизу, проведення якої доручити експертам ТНЛЕКЦ МВС України з приводу того чи є відеозапис оригіналом чи копією, яка дата створення (фіксування) запису, файлу, скількома технічними пристроями та чи піддавався він редагуванню, монтажу після утворення, чи зображений на записі ОСОБА_3 .

Окрім цього, захисник подав скарги в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України щодо законності прийнятих процесуальних рішень та дій органу досудового розслідування, що виражені у процесуальних формах документах, які містяться у матеріалах кримінального провадження, з приводу законності прийняття яких та їх наслідків, не проведення повного досудового розслідування кримінального провадження.

Так, із скарги захисника ОСОБА_5 від 14.12.2021р. вбачається, що сторона захисту просить визнати постанову прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_20 від 09.09.2021 року про визначення підслідності незаконною та скасувати, оскільки в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України у оскаржуваній постанові відсутня мотивувальна частина та вона винесена прокурором Тернопільської окружної прокуратури всупереч нормам ч. 5 ст. 36 КПК України.

У скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просить скасувати постанову дізнавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_21 від 22.07.2021 року про призначення судово медичної експертизи спричинених тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , як незаконну, оскільки у ній не вказано період протягом якого повинна бути виконана постанова та період у який були нанесені тілесні ушкодження потерпілому. У постанові також допущені описки у номері кримінального провадження, відсутня мотивувальна частина, не визначено часу її прийняття.

Також, захисник у скарзі просить скасувати як незаконну постанову дізнавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_22 від 12.08.2021 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, зокрема яким визнано документом у кримінальному провадженні магнітний носій - диск із записом події, що мала місце 22.07.2021 року о 00.30. год. по вул. Чорновола в м. Тернополі, який не скріплений електронним цифровим підписом, є фактично копією, вилучений не безпосередньо із носія, яким був мобільний телефон. Також вказана оскаржувана постанова, як зазначає адвокат, містить помилки у зазначенні прізвища особи, яка її винесла.

Як вбачається зі скарги адвоката ОСОБА_5 на постанову про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 09.09.2021 року винесену дізнавачем СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_22 , з огляду на ряд допущених описок та неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст.296 КК України та наявності в діях його підзахисного ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, вважає її незаконною та просить суд скасувати.

Суд, заслухавши клопотання та скарги сторони захисту, думки прокурора та потерпілого, які заперечили у їх задоволенні з огляду на безпідставність і необґрунтованість, оглянувши матеріали судового провадження, приходить до висновку, що клопотання та скарги сторони захисту до задоволення не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Щодо клопотань сторони захисту суд вважає наступне.

Відповідно ст. 65 КПК України визначено поняття свідок. Зокрема, свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Також слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ст. 23, ст. 224 КПК України).

У матеріалах справи наявний реєстр матеріалів досудового розслідування доданий до обвинувального акта, згідно із яким під час досудового розслідування допитувались в якості свідків та є свідками сторони обвинувачення ОСОБА_23 та ОСОБА_12 .
Щодо допиту в якості свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були понятими при проведенні слідчої дії, то як вбачається із змісту клопотання зазначені особи під час досудового розслідування в якості свідків не допитувалася.

Мотивуючи необхідність у допиті свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , захисник посилався на матеріали кримінального провадження, докази та обставини, які не могли бути предметом судового дослідження у підготовчому судовому засіданні, тому суду невідомі. Відтак, суд позбавлений можливості переконатися в обґрунтованості доводів з приводу того, що зазначеним ним особами можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.
Під час підготовчого судового засідання судом встановлено, що фактичні дані, які можуть міститися у показаннях свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , яких просить викликати для допиту сторона захисту, стороні обвинувачення не відкривалися, що не відповідає вимогам ст. 290 КПК України, хоча відповідно до ч. 8 ст. 95 КПК України сторона захисту має право отримати від учасників кримінального провадження та інших осіб за їх згодою пояснення, які хоча і не є джерелом доказів, але можуть забезпечити дотримання принципу змагальності кримінального провадження шляхом надання стороні обвинувачення можливості представити свої аргументи на умовах, які не ставлять її у гірше становище порівняно зі стороною захисту.
З огляду на викладене, клопотання обвинуваченого про допит свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 є передчасним і задоволенню не підлягає. Разом з тим, сторона захисту не позбавлена можливості повторно звернутися із таким клопотанням в разі дотримання зазначених вимог.
Суд також вважає передчасним клопотання про виклик та допит в судовому засіданні експерта Тернопільського обласного бюро СМЕ - ОСОБА_8 та експертів «ТОКПЛ» ТОР - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , якими відповідно до матеріалів кримінального провадження було проведено та надано висновки відповідно судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_7 та судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки надані висновки вказаними експертами не були предметом розгляду судом та доцільність їх виклику на даному етапі розгляду кримінального провадження встановити не можливо, тому в даному клопотанні суд теж відмовляє, однак аналогічно наголошує, що сторона захисту не позбавлена права заявити таке клопотання під час розгляду справи по суті.

При цьому суд враховує вимоги п.п. 1,2 ч. 5 ст. 69 КПК України, згідно яких експерт зобов`язаний: 1) особисто провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому запитання, а в разі необхідності - роз`яснити його; 2) прибути до суду і дати відповіді на запитання під час допиту.

Також, суд звертає увагу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 на наявність розбіжностей між мотивувальною частиною клопотання щодо проведення допиту свідків та його резолютивною частиною. З огляду на вимоги кримінально-процесуального законодавства суд приймає до уваги та розглядає прохальну частину клопотання, а тому не вирішує клопотання щодо виклику в якості свідка інспектора Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_14 , та інспектора ювенальної превенції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 .

Стосовно клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про проведення відео технічної експертизи речового доказу - цифрового носія (диску) з відео файлами, суд вважає наступне.

В силу ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Тобто з викладеного вбачається, що законодавцем визначений вичерпний перелік рішень, які приймає суд під час підготовчого судового засідання, призначення експертизи в даний перелік не входить. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що захисником були передчасно заявлено клопотання про проведення експертизи, у зв`язку з чим суд залишає вказане клопотання без розгляду.

Щодо скарг захисника адвоката ОСОБА_5 на вищевказані процесуальні рішення органу досудового розслідування та прокурора, суд вважає наступне.

Стаття 220 КПК України передбачає розгляд клопотань під час досудового розслідування. Зокрема, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Також, відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які передбачені п.п. 1-11 ч. 1 цієї статті.

За ч.ч. 2, 3 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені п.п. 5 та 6 ч.1 цієї статті.

Аналізом скарг сторони захисту, зміст яких наведено вище, які було подано в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України встановлено, що усі, наведені у них, доводи, стосуються законності прийнятих процесуальних рішень органу досудового розслідування, прокурора що виражені у процесуальних формах документах, які містяться у матеріалах кримінального провадження, з приводу законності прийняття яких та їх наслідків ставить в своїх скаргах питання сторона захисту, скарги спрямовані на дослідження доказів щодо законності їх здобуття в підтвердження інкриміновано ОСОБА_24 діяння, а також на повторне збирання доказів у кримінальному провадженні, стороною захисту не визнаються обставини події, які викладені в обвинувальному акті та допустимість доказів.

Відповідно до ст. 291 КПК України, разом із наданням суду обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та інших, зазначених у вказаній статті процесуальних документів, надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Таким чином, оскільки суду у межах даного кримінального провадження було надано обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваного, його законного представника та захисника про отримання копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування, то суд, відповідно, не вправі виходити за межі наданих йому нормами КПК України повноважень при проведенні підготовчого судового засідання та вдаватись фактично до оцінки доказів у кримінальному провадженні, їх легітимності та допустимості, що передбачено стадією судового розгляду.

Унаслідок вказаного, у задоволенні скарг сторони захисту, поданих до суду в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України на незаконні рішення, прийняті в процесі провадження досудового розслідування необхідно відмовити, а сторона захисту під час судового розгляду і при дослідженні доказів у кримінальному провадженні не позбавлена права заявляти клопотання в порядку, передбаченому КПК України, заперечувати відносно досліджених доказів на предмет їх належності і допустимості.

При цьому, судом відзначається, що Судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 4 свого листа «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» № 1640/0/4-12 від 09.11.2012, роз`яснила, що рішення, дії, бездіяльність, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування, але не можуть бути предметом оскарження на стадії підготовчого судового засідання.
Також слід зауважити, що захисник адвокат ОСОБА_5 приймав участь у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001156 від 22.07.2021 року стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та був присутній при виконанні вимог ст. 290 КПК України. Також, як вбачається з доданої розписки ним отримано копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування відповідно до вимог ст. 293 КПК України. Направляючи до суду ряд скарг та клопотань захисником не зазначено жодних відомостей про наявність у нього клопотань у ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження при їх відкритті стороною обвинувачення, а також про пред`явлення таких скарг чи клопотань, скориставшись правом передбаченим КПК України та про результати їх розгляду.
Щодо повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному внесеному до ЄРДР за № 0001156 від 22.07.2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає наступне.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті, обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Дослідження змісту обвинувального акту свідчить про те, що в ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме, що встановлено досудовим розслідуванням, а відтак відсутні підстави вважати, що обвинувальний акт не відповідає зазначеній вимозі КПК України.

Суд зазначає, що державне обвинувачення процесуальна діяльність прокурора, яка полягає у доведені перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Відповідно до положень ст. 337 КПК України прокурор в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи, а суд, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до частини першої ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив та мета вчинення кримінального правопорушення, викладено чітко і конкретно.

Недоліки, зазначені захисником адвокатом ОСОБА_5 щодо редакції статті обвинувачення пред`явленого ОСОБА_24 за ч. 2 ст. 296 КК України вказаної в обвинувальному акті не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки кримінальне правопорушення вчинено 22.07.2021 року, однак останні зміни до ч. 2 ст. 296 КК України вносились у 2018 році. За вказаних обставин додаткового зазначення редації статті обвинувачення інкримінованої ОСОБА_3 не потрібно, так як остання є чинною і на момент вчинення кримінального правопорушення і на даний час.

Інші доводи клопотання також не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору та не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду. Оскільки обвинувальний акт підписаний слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області та затверджений, відповідно до вимог ст. 291 КПК України, прокуром Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , яка входить до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні. Щодо зазначення відомостей про розмір пропонованої винагороди викривачу, то такі зазначаються виходячи із обставин справи та вчиненого кримінального правопорушення, за наявності такої особи - викривача у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про безпідставність обставин зазначених захисником на підтвердження факту невідповідності обвинувального акта по даному кримінальному провадженні усім вимогам КПК України, що є безумовною підставою для його повернення прокурору, вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України та відсутні підстави для його повернення, тому вважає, що у задоволенні вказаного клопотання захисника слід відмовити.

Суд звертає увагу захисника ОСОБА_5 і на те, що у прохальній частині клопотання зазначено про повернення обвинувального акту складеного стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 - прокурору Тернопільської місцевої прокуратури.

Однак, відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ, наказів Генерального прокурора від 17.02.2021 № 39 «Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур» та від 17.02.2021 № 40 «Про день початку роботи окружних прокуратур» з 15.03.2021 припинено функціонування місцевих прокуратур та розпочато роботу окружних прокуратур. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001156 від 22.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України було скеровано до Тернопільської окружної прокуратури для затвердження та направлення до суду в порядку ст. 291 КПК України.

Водночас, суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні №0001156 від 22.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України відповідає вимогам КПК України і не підлягає поверненню прокурору.

Кримінальне провадження відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження немає.

Наведене дає можливість призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 314-317, 376 КПК України, розділом ІІ КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про виклик і допит свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001156 від 22.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 296 КК України відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про призначення відео-технічної експертизи залишити без розгляду.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 на постанову прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 09.09.2021 року про визначення підслідності відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД Тернопільського РУП ГУКНП в Тернопільській області ОСОБА_21 від 22.07.2021 року про призначення судово медичної експертизи відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД Тернопільського РУП ГУКНП в Тернопільській області ОСОБА_22 від 12.08.2021 року про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання відмовити.

У задоволенні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД Тернопільського РУП ГУКНП в Тернопільській області ОСОБА_22 від 09.09.2021 року про перекваліфікацію кримінального правопорушення відмовити.

Призначити судовий розгляд в кримінальному провадженні №0001156 від 22.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України на 18 лютого 2022 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за адресою: м. Тернопіль вул. Котляревського,34, (2-ий поверх).

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Про час розгляду справи повідомити учасників кримінального провадження.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1