КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 23 грудня 2021 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_5 про скасування арешту майна.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року, скасувати її, постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт на належне ОСОБА_5 нерухоме майно.
Щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що 08 вересня 2021 року ухвалу постановлено без виклику ОСОБА_5 копію оскаржуваного рішення отримано 26 листопада 2021 року, апеляційну скаргу подано того ж дня.
Вважаю оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованною, та такою, що не відповідає вимогам КПК України.

Зазначає, що ОСОБА_5 не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, а виконавче провадження в рамках якого проведені електронні торги має статус «закінченого».

В судове засідання представник ОСОБА_5 ,- адвокат ОСОБА_6 не з`явився, до початку апеляційного розгляду надіслав клопотання про розгляд скарги у відсутність власника майна та його представника, хоча про час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності представника власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
08 вересня 2021 року ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 101 за адресою нежитлового приміщення № 1, 69 об`єкту нежитлової нерухомості, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 135,8, опис: в житловому будинку літ. А.-5 в підвалі нежитлового приміщення № 1 поз. 1-3 заг. пл. 41,1 кв.м; на першому поверсі приміщення № 69 поз. 1-10 заг. пл.. 94,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження.
27 жовтня 2021 року ухвалою Київського апеляційного суду повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_5 у зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутність клопотання про поновлення строку.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відмову у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст. 3 КПК України 1960 року, ст. 5 КПК України). За загальним правилом, якщо інше не передбачено перехідними положеннями, після набуття відповідними змінами чинності підлягають застосуванню нові процесуальні норми, незалежно від того, коли було розпочато провадження у справі.
Листом слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 28.12.2004 року, в рамках кримінальної справи № 49-964, накладено заборону проведення нотаріальних дій на об`єкти нерухомості, зокрема на нежитлове приміщення загальною площею 135,8 м.кв., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на майно листом слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 від 28.12.2004 року, в рамках кримінальної справи №49-964, тобто під час дії КПК України, що набрав чинності 22.10.2012 року, у той час, як арешт на майно накладено на час дії КПК України 1960 року.
У судовому провадженні, яке здійснюється відповідно до КПК України 1960 року, при надходженні від учасників процесу клопотань, зокрема щодо арешту майна, суд має керуватися положеннями КПК України 1960 року.
Положення розділу ХI «Перехідні положення» КПК України 2012 року не уповноважують суд розглядати скарги та перевіряти правильність процесуальних рішень (дій) органу дізнання, слідчого, прокурора, у тому числі щодо накладення арешту на майно, що були вчиненні ними та звернуті до виконання у відповідності до положень КПК України 1960 року.
Відповідно до п. 9 розділу ХI «Перехідні положення» КПК України 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Кримінальним процесуальним Кодексом України 1960 року був встановлений вичерпний перелік процесуальних рішень органу дізнання, слідчого чи прокурора, які могли бути самостійно оскаржені до суду на стадії досудового слідства, постанова про накладення арешту на майно до таких процесуальних рішень не відносилася.
Основними способами захисту прав за КПК України 1960 року визначено оскарження рішення слідчого (прокурора) про арешт майна до суду (ст. ст. 234, 236 КПК України 1960 року); оскарження арешту прокурору (ст. 235 КПК України 1960 року). Прокуратура у порядку нагляду має обов`язок та повноваження скасовувати рішення слідчого.
Главою 22 КПК України 1960 року передбачено, що у судовому порядку скарга на накладення арешту на майно може бути розглянута судом лише під час попереднього судового розгляду або розгляду справи по суті.
Окрім того, у судовому засіданні апеляційної інстанції прокурором надано постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 25 червня 2020 року, з якої вбачається, що кримінальне провадження № 0000013 розслідується Національним антикорупційним бюро України, відтак Печерський районний суд не є уповноваженим судом для розгляду відповідних клопотань та скарг.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 з урахуванням викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року,- залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 757/48136/21-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_9

Провадження № 11сс/824/7072/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170, 174 КПК