ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/273/22 Справа № 202/8283/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_8 , діючої в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 грудня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000740 02 жовтня 2020 року щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Кривий Ріг
Дніпропетровської області, яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від

30 грудня 2021 року задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області та продовжено щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 лютого 2022 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 30 грудня 2021 року, мотивуючи тим, що до

04 січня 2022 року нею не була подана апеляційна скарга із поважних причин, у зв`язку з відсутністю повного тексту судового рішення, що позбавляло права скласти обґрунтовану апеляційну скаргу на рішення суду, втім не отримавши повного тексту судового рішення, після повернення із відпустки, 05 січня 2022 року нею було подано апеляційну скаргу, яка 19 січня 2022 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду була повернута у зв`язку з пропущенням строку на апеляційне оскарження та відсутність клопотання про його поновлення, про наявність якої їй стало відомо 25 січня 2022 року.

Щодо апеляційних вимог захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що до клопотання слідчого не долучено належних, допустимих та достатніх доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у інкримінованих їй діяннях, та доказів виконання нею тієї ролі у злочинній групі, яка була відведена їй органом досудового розслідування. Вказує на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 є домогосподаркою та перебуває на утриманні свого сина, який є адвокатом, за місцем проживання характеризується позитивно, має родину, зокрема, доньку, сина та онуків, що свідчить про наявність у неї міцних соціальних зв`язків, до кримінальної відповідальності не притягалася. Зазначає, що органом досудового розслідування умисно та штучно пред`явлено підозру ОСОБА_9 у вчиненні особливо тяжких злочинів, щоб здійснити певний вплив на думку суду, та при обранні запобіжного заходу не визначати заставу, що додатково привело до порушення прав підозрюваної.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної,які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Вирішуючи питання про дотримання строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої сторони.

Відповідно до ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення. Частиною 3 цієї статті передбачено, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Апеляційний суд вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 30 грудня 2021 року захисник ОСОБА_8 пропустила з поважних причин, оскільки вона не приймала участі в суді першої інстанції та не отримувала оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги апеляційний суд зважає на те, що на підставі ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Як слідує з матеріалів в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000740 від 02 жовтня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.
09 листопада 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, що виразились в участі у злочинній організації та незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту і незаконному збуті наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо-великих розмірах, вчинені у складі злочинної організації.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від
11 листопада 2021 року застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 січня 2021 року.
Відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 грудня 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000740 продовжено на чотири місяці, тобто до 09 травня 2022 року.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від
30 грудня 2021 року задоволено клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області та продовжено відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 лютого 2022 року включно.
Розглядаючи клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на докази, що містяться в матеріалах провадження.
Оскільки у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваної
ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що зазначено у клопотанні слідчого, а заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання підозрюваної під вартою, клопотання слідчого обґрунтовано задоволено слідчим суддею та продовжено строк тримання під вартою підозрюваної до 27 лютого 2022 року.
Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється в участі у злочинній організації та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, вчиненому у складі злочинної організації, інкриміновані їй злочини за ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а отже, будучи обізнаною про ступінь тяжкості інкримінованих їй злочинів та покарання, яке загрожує їй у разі визнання її винуватою, існує реальний ризик того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Також, ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни показань на її користь.
Крім того, ОСОБА_7 офіційно не працює, законного джерела доходу не має, підозрюється у вчиненні злочинів з метою отримання прибутку, а отже, є ризик продовження скоєння вказаних правопорушень.
Також, в рамках даного кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: отримати висновки раніше призначених судових експертиз дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, проведення яких потребує тривалого часу; призначити порівняльну судову експертизу дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, після отримання всіх раніше призначених експертиз; здійснити примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які будуть використані як об`єкти дослідження під час проведення судово-імунологічної експертизи та молекулярно-генетичної експертизи; призначити судово-імунологічну експертизу та молекулярно-генетичну експертизу; витребувати висновки раніше призначених судових експертиз звукозаписів; провести тимчасові доступи до документів, які перебувають у володінні операторів мобільного зв`язку по абонентським номерам, які використовувались підозрюваними для здійснення своєї злочинної діяльності; зняти гриф секретності та долучити до матеріалів кримінального провадження процесуальні рішення, на підставі яких проведено НСРД; встановити місцезнаходження та допитати осіб, які на постійній основі здійснювали придбання у підозрюваних наркотичного засобу метадон; долучити до матеріалів провадження результати виконаних доручень на проведення слідчих (розшукових) дій, наданих в порядку ст. 40 КПК України; дати правову оцінку іншим особам, які приймали участь в скоєнні кримінальних правопорушень; витребувати в повному обсязі відповіді на всі запити та доручення; на підставі отриманих висновків судових експертиз, розсекречених матеріалів за результатами проведення НСРД, матеріалів виконання доручень скласти повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та вручити підозрюваним у вказаному провадженні; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному провадженні; виконати вимоги ст. 290 КПК України з урахуванням необхідності надання достатнього часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також, апеляційним судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, надані матеріали не містять.
Щодо твердження захисника про те, що до клопотання слідчого не долучено належних доказів виконання ОСОБА_7 тієї ролі у злочинній групі, яка була відведена їй органом досудового розслідування, слід зазначити, що зазначені доводи фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваної, надання оцінки чому, відповідно кримінального процесуального закону, відбувається на іншій стадії кримінального провадження, а саме, при ухваленні судового рішення по суті справи.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_7 є домогосподаркою та перебуває на утриманні свого сина, який є адвокатом, за місцем проживання характеризується позитивно, має родину, зокрема, доньку, сина та онуків, що свідчить про наявність у неї міцних соціальних зв`язків, до кримінальної відповідальності не притягалася, слід зазначити, що вказані обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваної, не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення.
Також, апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).
Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, апеляційним переглядом не встановлено.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м?якого запобіжного заходу апеляційний суд не вбачає з огляду на вищевикладені мотиви.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 здійснено в межах строків досудового розслідування і не перевищує розумних меж.
Приймаючи рішення про продовження підозрюваній ОСОБА_7 строку тримання під вартою, слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваної, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , діючої в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від

30 грудня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4