Справа № 638/47/20
Провадження № 1-кп/638/621/21
ВИРОК
іменем України
25.10.2021 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретарки ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законної представниці ОСОБА_6 ,
перекладачки ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за № 0004642 від 15.11.2019 за ч.2 ст. 187 КК України відносно:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, рома, без освіти, працюючого неофіційно на будівництвах, проживаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , невійськовозобов`язаного, має хронічні захворювання, інвалідності спростовує, є біологічним батьком неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у цивільному шлюбі, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -

встановив:
14.11.2019 приблизно о 16 годині 50 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , разом з особою, матеріли кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, перебуваючи поблизу станції метрополітену «Наукова» м. Харків, побачили раніше їм незнайомого потерпілого ОСОБА_9 , який прямував у бік свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей час, у неповнолітнього ОСОБА_4 та вказаної вище особи виник спільний умисел, направлений на напад, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад , з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна та подальшого обертання його на власну користь, неповнолітній ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з вищевказаною особою, наздогнали потерпілого у приміщенні під`їзду №4 за адресою АДРЕСА_3 , після чого неповнолітній ОСОБА_4 , та вищевказана особа, без пояснення будь-яких причин, використовуючи ефект несподіваності, наніс один удар в обличчя потерпілого ОСОБА_9 , від якого останній втратив здатність чинити опір злочинним діям ОСОБА_4 , та особи, матеріли кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, після чого почали наносити удари ногами та руками в область різних частин тіла потерпілого ОСОБА_9 , від яких останній впав на поверхню полу чим спричинили ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/851-А/19 від 20.12.2019 травму правої нижньої кінцівки у вигляді закритого перелому внутрішньої кісточки великогомілкової кістки та косого перелому нижньої третини діалізу малогомілкової кістки із зміщенням, що спричинила тривалий розлад здоров`я тривалістю понад 3-х тижнів (21 дня) і за цією ознакою належить до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Далі неповнолітній ОСОБА_4 та особа, матеріли кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_9 , втратив можливість чинити опір злочинним діям останніх, відкрито заволоділи його майном, а саме мобільним телефонами марки «Samsung G6 15FU/DS» вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №25772 від 17.12.2019 становить 700 гривень, мобільним телефоном марки «Samsung A50», вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №25772 від 17.12.2019 становить 8407,50 гривен та золотим ланцюжком вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №25772 від 17.12.2019 становить 28500,00 гривен, після чого неповнолітній ОСОБА_4 та особа, матеріли кримінального провадження щодо якої виділені в окреме провадження, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №25772 від 17.12.2019 становить на 37607,50 гривень.

Неповнолітній ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що винним себе визнає в повному обсязі, розкаюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Повідомив, що в листопаді 2019 року він разом зі своїм знайомим, матеріали щодо якого виділені у окреме провадження побачили на станції метро Наукова у місті Харків потерпілого. В цей час у них виник умисел на те, щоб забрати в нього цінні речі. Вони провели його з метро Наукова до станції метро Перемога в місті Харків, він вийшов, зайшов до магазину « Чудо маркет», весь цей час вони були поруч, потім потерпілий зайшов до під`їзду будинку, вони також зайшли до вказаного під`їзду, нанесли удари потерпілому, забрали телефони та побігли, ланцюжка він не бачив. Після цього обвинувачений повернувся додому, а вранці на наступний день до нього додому прийшли працівники поліції та забрали його до райвідділку. Удари наносилися в обличчя, а перелом ноги потерпілого можливо спричинило те, що він оступився на впав на сходах. Телефон, що він забрав у потерпілого до поліції принесла його дружина. Просив не призначати покарання пов`язане з позбавленням волі, вказав, що після звільнення влаштується на роботу, та буде працювати.

Потерпілий у судове засідання з`явився один раз та після судового засідання 04 листопада 2020 року повідомив, що він у подальшому не має бажання приходити до суду та висловився щодо відсутності претензій до обвинуваченого. У подальшому на виклики до суду він в телефонному режимі повідомляв про небажання з`являтися до суду, вказану позицію підтверджував і його перекладач. Позовні вимоги не заявлені.

Не зважаючи на несталу позицію обвинуваченого щодо визнання вини в повному обсязі та перекладання основної частини вини на особу, відносно якої виділені матеріали в окреме провадження, вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення-злочину об`єктивно підтверджується зібраними у справі та дослідженими в суді доказами, а саме:

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 листопада 2019 року, відповідно до якого потерпілий впізнав на фото № 1 чоловіка, який наносив йому удари, та заволодів його майном,

-даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15 листопада 2019 року, відповідно до якого затримано ОСОБА_4 , який надав анкетні дані, як « ОСОБА_10 »,

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 листопада 2019 року, відповідно до якого особу, яка представилась « ОСОБА_10 » опізнано як ОСОБА_4 ,

-висновком судової товарознавчої експертизи № 25772 від 17 грудня 2019 року щодо вартості телефону,

-висновком експерта № 12-14/851-А/19 щодо тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якого мають місце тілесні ушкодження середньої тяжкості,

-даними висновку судово- психіатричної експертизи № 806. Відповідно до якого ОСОБА_4 як на час вчинення правопорушення та і на час проведення дослідження хронічніх психічних захворювань, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє, може усвідомлювати свої дії та керувати ними,

-даними акту обстеження умов проживання, відповідно до якого умови проживання за адресою АДРЕСА_1 є незадовільним. Вказане житло орендоване. ОСОБА_4 за вказаною адресою не зареєстрований,

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18 грудня 2019 року, який було проведено з потерпілим, де він показав та вказав обставини при яких йому були нанесені тілесні ушкодження та при яких обставинах. До протоколу додані фототаблиці,

-заявою потерпілого щодо відсутності на території України,

-висновком експерта № 12-14/923-А/19 щодо механізму отримання тілесних ушкоджень потерпілим,

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26 грудня 2019 року за участі обвинуваченого ОСОБА_4 , де він показав та вказав обставини подій з потерпілим ОСОБА_9 ,

-Постановою від 26 грудня 2019 року про виділення матеріалів у окреме провадження,

-Даними про особу обвинуваченого ОСОБА_4 ,

-Постановою про визнання речовими доказами.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчинення кримінальних правопорушень, а саме, правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, на обліку в обласному наркологічному, психіатричному диспансерах не перебуває, є біологічним батьком неповнолітньої доньки- ОСОБА_8 2020 року народження, має діагноз-ВІЛ-інфекція,1 клінічна стадія, перебуває на диспансерному обліку, отримує лікування.

Відповідно до досудової доповіді від 19 квітня 2021 року ОСОБА_4 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення. Орган пробації вважає за можливе застосування ст. 75,76 КК України при призначенні покарання. Для мінімізації ризиків вчинення повторного правопорушення орган пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства за умов спільних зусиль обвинуваченого, його сім`ї та органу пробації.

Відповідно до статті 66 КК України, обставинами, що пом`якшують відповідальність є щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Окремо суду зазначає про стан здоров`я ОСОБА_4 , що також свідчить про обставини, які можуть пом`якшити покарання.

Відповідно до статті 67 КК України, обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 судом не встановлено.

Статтею 91 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.
Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів з застосуванням ст. 69 ,69-1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів; те, що ОСОБА_4 раніше не судимий; є неповнолітнім, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; перебуває у фактичних шлюбних стосунках, має неповнолітню доньку 2020 року народження, має серйозне захворювання на ВІЛ і вважає, що виправлення та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого можливо лише з ізоляцією від суспільства, проте з застосуванням ст. 69 КК України.
Приймаючи вказане рішення, суд виходив з того, що у ОСОБА_4 наявні декілька обставин, що пом`якшують покарання і істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Суд при цьому особливо враховує дані про особу обвинуваченого. Особливо суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_9 , який прийняв вибачення обвинуваченого та у подальшому відмовився від участі у судовому розгляді. При таких обставинах суд встановлює, що можливо дійти до обґрунтованого висновку, про те, що призначення в конкретному випадку більш м`якого покарання, ніж передбачено законом є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.
Позов не заявлено.
Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
В справі мають місце судові витрати на проведення експертиз, які необхідно стягнути з ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 326, 368 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді шести років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обраховувати з 15 листопада 2019 року.
Запобіжний захід у вигляді утримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України строк з 15 листопада 2019 року до 25 жовтня 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному проваджені 1570,00 ( одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung G6 15FU/DS»- вважати повернутим потерпілому, диски з записами камер спостереження - зберігати з матеріалами справи.

Вирок може бути оскаржений до Харкіського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк, з моменту отримання копії вироку.
Прокурору, засудженому, потерпілому, захисникові копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Повний текст документу виготовлено 25 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1