Провадження №11-кп/801/189/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2021, якою відмовлено в задоволені заяви ОСОБА_6 про звільнення від покарання,

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про припинення його катування довічним позбавленням волі на підставі остаточного Рішення Європейського суду з прав людини від 22.04.2021 по справі №11551/13 «Полторацький Б.Є. проти України», яким визнано факт індивідуального порушення його прав державою Україна, гарантованих ст. 3 Європейської Конвеції «Про права людини та основні свободи», катування, жорстоке, нелюдське, таке, що принижує гідність, поводження чи покарання.
Крім того, ОСОБА_6 зазначає, що він незаконно утримується в ув`язненні більше 26 років, оскільки покарання у виді довічного позбавлення волі взагалі немає юридичного визначення в українському законодавстві, а тому виконання покарання, яке не має визначення, є свавіллям.
З цих підстав суд зобов`язаний негайно припинити його катування у вигляді довічного позбавлення волі і звільнити його від відбування покарання, не очікуючи якихось законодавчих змін.

Суд першої інстанції, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, відмовив в задоволенні заяви засудженого, так як відбуття покарання у виді довічного позбавлення волі не може вважатись нелюдським покаранням чи покаранням, що принижує гідність особи.
Разом з тим, враховуючи, що на момент розгляду даної заяви засудженого, необхідних змін до національного законодавства на виконання рішення ЄСПЛ законодавчим органом не внесено, порядок та умови перегляду призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі нормативно не визначені, суд позбавлений можливості розглянути питання про звільнення засудженого від подальшого відбування призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі, як про це просить заявник.
Також призначене постановою Івано-Франківського обласного суду від 02 червня 2000 року з застосуванням ст. 252 КК України ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі відповідає положенням та нормам КК України, які діяли на момент вчинення ним злочинів.
На даний час караність діянь, вчинених ОСОБА_6 будь-яким законом не скасована.
Однак чинним законодавством України про кримінальну відповідальність передбачено механізм захисту прав осіб, які засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, шляхом помилування, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду від 10.12.2021 та постановити нову ухвалу, якою припинити його катування з підстав викладених в його клопотанні.
Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суд першої інстанції розглянув заяву про звільнення, якої не було на розгляді в суді, оскільки ОСОБА_6 звертався із клопотанням про припинення катування, а також суд першої інстанції не взяв до уваги Рішення Європейського суду з прав людини від 22.04.2021 по справі №11551/13 «Полторацький Б.Є. проти України», яким встановлено факт порушення щодо нього ст. 3 Конвеції «Про захист прав людини та основоположних свобод», яка забороняє катування.
Разом з тим, Рішенням Конституційного суду України від 16.09.2021 №6-р(ІІ)/2021 встановлено, що довічне позбавлення волі, яке зараз є в Україні, нелюдське покарання, яке принижує гідність людини.
Також суд не надав засудженому ОСОБА_6 останнє слово, виступити в судових дебатах і обмінятися репліками, та не виконав рішення ЄСПЛ в межах заходів індивідуального характеру для припинення порушення його прав.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду від 10.12.2021 та постановити нову ухвалу, якою повністю задоволити заяву ОСОБА_6 , так як засуджений немає порушень режиму тримання і він підпадає під дії ст. 49 КК України в редакції 1960 року.
Також Рішенням Європейського суду з прав людини від 22.04.2021 по справі №11551 «Полторацький Б.Є. проти України» встановлено порушення його індивідуальних прав і встановлено жорстоке нелюдське та таке що принижує гідність поводження з ним, так як відбуваючи покарання у виді довічного позбавлення волі засуджений немає перспективи звільнення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційні вимоги та просить про скасування ухвали суду про відмову в задоволенні його заяви і прийняття рішення про припинення катування при відбуванні довічного позбавлення волі шляхом застосування строку давності виконання вироку або зниження строку до максимального розміру у виді позбавлення волі, посилаючись на рішення Європейського суду та рішення Конституційного Суду України від 16.09.2021, а також просить взяти до уваги рішення від 21.02.2013 Ужгородського міськрайсуду, яким було звільнено умовно-достроково засудженого, який відбував покарання у виді довічного позбавлення волі, а також пояснив, що йому в ході судового розгляду в суді першої інстанції не було надано право вступити в дебатах і звернутися з останнім словом, захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу засудженого та просить про її задоволення, прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки покарання у виді довічного позбавлення волі є чинним і лише мають бути внесені зміни у законодавстві щодо можливості звільнення засуджених, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про скасування ухвали суду через істотне порушення норм КПК при розгляді заяви засудженого ОСОБА_6 .

Пояснення засудженого ОСОБА_6 про порушення його прав при розгляді його заяви в суді першої інстанції знайшли підтвердження.

Так це вбачається із журналу судового засідання, де суд обіцяв надати останнє слово засудженому, що не передбачено нормами КПК.

Зокрема, суд не вислухав в повному обсязі пояснень засудженого, а також не було надано можливості засудженому виступити в дебатах, хоча він сподівався викласти свої мотиви в судових дебатах чи останньому слові про що йому обіцяв суд, що є істотним порушенням норм КПК України та є підставою для скасування судового рішення.

Зважаючи на істотне порушення при розгляді заяви, і скасуванні на новий судовий розгляд, апеляційний суд не вбачає підстав для викладення оцінки по суті апеляційної скарги.

В ході нового судового розгляду необхідно розглянути заяву засудженого ОСОБА_6 , з дотриманням норм КПК.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 409, 415, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовільнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2021, якою відмовлено в задоволені заяви ОСОБА_6 про звільнення від покарання скасувати через істотне порушення норм КПК України та призначити судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4