Провадження №1-кп/463/299/21
В И Р О К
іменем України

25 листопада 2021 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 листопада 2019 року за №002567 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із вищою освітою, тимчасово не працюючого, без місця реєстрації, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

- за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_7 04 листопада 2019 року близько 12 год. 20 хв, перебуваючи у загальному коридорі першого поверху житлового будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_6 , умисно наніс потерпілому удар правою рукою в ділянку носа та застосувавши фізичну силу умисно штовхнув потерпілого зі сходів, від чого потерпілий впав на сходову клітку та пошкодив ліву руку в результаті чого заподіяв потерпілому садно на носі, 2 садна і два синці на 4 пальці лівої кисті, які відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину не визнав. Суду повідомив, що являється співвласником квартири АДРЕСА_3 і обраний членом правління ОСББ, яке діє у цьому будинку. На першому поверсі будинку розміщене нежитлове приміщення, яке використовує аптека № НОМЕР_1 , директором якої є ОСОБА_6 . Останній незаконно змінив у будинку схему електропостачання, внаслідок чого часто у будинку вимикається світло. 04 листопада 2019 року близько 12 год. у будинку також пропало світло. Він направився на перший поверх і біля щитової електропостачання побачив ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , який відкрив щитову і виконував якість роботи. Він відповідальний від ОСББ за техніку безпеки і як співвласник квартири вирішив припинити незаконні дії вказаних осіб і захистити свою власність та власність ОСББ. Він наказав вказаним особам припинити будь-які роботи, але вони не реагували. ОСОБА_6 просив його відійти і не заважати ремонтувати. Оскільки вони не реагували на його зауваження, в тому числі погрози про виклик поліції, він вирішив їм перешкодити виконувати роботи. Спочатку він підійшов і закрив щитову, але ОСОБА_6 взяв його за куртку і відштовхнув. Він продовжував перешкоджати, а ОСОБА_6 його відштовхував. Потім ОСОБА_6 сказав, що «зараз заробить» і намагався нанести удар, а він у свою чергу робив рухи для захисту від нього. В цей час ОСОБА_6 перебував перед сходинкою, зачепився і впав у нього злетіли окуляри. Ствердив, що удари потерпілому умисно не наносив. Після конфлікту потерпілий зайшов у аптеку і коли вийшов, то на переносиці він бачив кров, але звідки вона взялася він не знає.

Не зважаючи на те, що обвинувачений вину у інкримінованому злочині не визнав, суд вважає, що його вина доведена повністю наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що у будинку по АДРЕСА_2 знаходиться аптека №49, директором якої він є. У будинку у коридорі першого поверху розміщена електрощитова, у якій здійснюється підключення усіх приміщень, в тому числі аптеки до електропостачання. Через стару проводку часто перегоряють запобіжники і вимикається світло. 04 листопада 2019 року близько 12 год. він запросив електрика ОСОБА_8 щоб відремонтувати електропостачання. Дійсно, електрик на деякий час вимкнув світло у будинку і через декілька хвилин до них прибіг обвинувачений, якого він знає тривалий час, оскільки він неодноразово конфліктував із працівниками аптеки. Обвинувачений в ультимативній формі наказав забиратися і включити світло. Він пояснив, що роботи займуть декілька хвилин і знову відновлять електропостачання. Однак обвинувачений зразу був налаштований агресивно, підбіг і став закривати електрощитові, хоч там працював електрик ОСОБА_8 і це створювало для нього загрозу. Він відштовхнув обвинуваченого і став захищати електрика, перешкоджаючи доступ обвинуваченому до нього. Але обвинувачений підбіг до нього і став наносити удари, зокрема наніс удар правою рукою в обличчя у область переносині, штовхнув його і він через сходинку впав і падаючи пошкодив пальці лівою руки. Під час падіння злетіли його окуляри. Згідно висновку експертизи у нього виявлено садно на носі, 2 садна і два синці на 4 пальці лівої кисті, які відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , який ствердив, що на прохання ОСОБА_6 04 листопада 2019 року близько 12 год. він прийшов у будинок, де знаходиться аптека, щоб відремонтувати світло для аптеки, оскільки часто перегорають запобіжники. Він відкрив електрощитову і став перевіряти дроти з`єднання та встановив, що вони обгоріли. Він відключив електропостачання, взяв інструмент і почав ремонтувати проводку. В цей час до них прибіг обвинувачений, який став викрикувати, щоб припинили роботи і включили світло. ОСОБА_6 пояснив, що необхідно відремонтувати електропостачання, бо можуть бути гірші наслідки. Але обвинувачений став кричати, закривав електрощитову і потерпілий перекрив йому доступ до нього, щоб можна продовжити ремонт. Обвинувачений махав руками перед потерпілим, викрикував намагався його вдарити, а потерпілий закривався. Раптово він відчув тупий звук, як звук удару і коли повернувся до потерпілого і обвинуваченого, то побачив, що потерпілий від удару лежав на боці на підлозі, його окуляри злетіли на відстань 1-1.5 м. Ствердив, що самого удару не бачив, але оскільки обвинувачений розмахував руками перед потерпілим і намагався його вдарити і коли почув цей тупий звук, то побачив, що потерпілий впав, тому зрозумів, що його вдарив обвинувачений.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка ствердила. що працює у аптеці № 49, яка знаходиться у будинку № 57 по вул. Личаківській у м. Львові. Ствердила, коли проходила коридором у асистентську кімнату по побачила як Хомицький, якого знала раніше як мешканця будинку, тримав рукою за сорочку потерпілого і вдарив кулаком у область носа, потерпілий впав і зсунувся по стіні. Після удару на носі потерплого вона бачила кров. Після чого вона зайшла у приміщення аптеки.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 12 грудня 2019 року, фото таблиці до нього, та відеозапису вказаної слідчої дії (а.с.67-74) вбачається, що свідок ОСОБА_9 показала положення, у якому перед нанесенням удару знаходилися потерпілий та обвинувачений, показала механізм нанесення удару обвинуваченим в обличчя потерпілому, зокрема кулаком правої руки в ділянку носа потерпілого.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 12 грудня 2019 року, фото таблиці до нього, та відеозапису вказаної слідчої дії (а.с.59-66) вбачається, що свідок ОСОБА_8 також показав положення, у якому під час конфлікту перебували потерпілий та обвинувачений, свідок вказав як обвинувачений намагався нанести удари потерплому і як той захищався і що він побачив після глухого звуку, який він розцінив як удар, хоч сам монет удару не бачив і вказав, як падав після цього потерпілий і як злетіли із нього окуляри.

Дійсно вказані слідчі експерименти не проводилися на місці події у житловому будинку по АДРЕСА_2 , а у приміщення Львівського ОБСМЕ з участю експерта. Саме таку слідчу дію слідчий проводив з метою уточнення механізму нанесення удару потерпілому перед проведення другої експертизи, яка проводилася 23.12.2019 року.

При цьому доводи захисту про те, що такі протоколи слідчих експериментів не слід брати до уваги, оскільки вони проведені з порушенням КПК України не на місці події і без участі обвинуваченого, є фактично показаннями свідків, які дані свідками на досудовому слідстві, а тому не повинні братися до уваги з таких підстав.

У відповідності до положень ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

З вказаних двох протоколів слідчих експериментів вбачається, що вони проводилася за участю експерта для перевірки показань свідків та відтворення дій обвинуваченого під час нанесення ударів потерпілому, з метою подальшого проведення експертизи і перевірки можливості заподіяння виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, тому слідчий не вбачав необхідності проводити слідчий експеримент на місці події.

З протокол цієї слідчою дією, як і з іншими матеріалами кримінального провадження обвинувачений та захисник ознайомлені, жодних зауважень не подавали як і клопотань про проведення слідчого експерименту на місці події.

Окрім того, доводи про те, що якби слідчий провів слідчий експеримент за участі обвинуваченого, він міг показати на місці правдиво, як все відбувалося не заслуговують на увагу ще і тому, що обвинувачений заперечує будь-який контакт із потерпілим, нанесення ударів, штовхання і в судовому засіданні не міг пояснити наявність тілесних пошкоджень у потерпілого.

Тому суд вважає, що протоколи слідчих експерементів за участі свідків - очевидців події відповідають положенням ст.240 КПК України і приймаються до уваги судом.

З висновку експерта Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи № 1133 від 07 листопада 2019 року (а.с.38) вбачається, що при обстеженні гр-на ОСОБА_6 лікарем КНП 8-а МКЛ м. Львова у листопаді 2019 року було встановлено діагноз: «Забійне садно спинки носа. Забійні садна 4-го пальця лівої кисті.» При обстеженні його під час проведення судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 у нього виявлено в ділянці спинки носа є садно у вигляді знаку оклику,розташоване майже у вертикальному положенні, тоншим кінцем направлено до низу, розміром 0.1-0.2х0.6 см. На тильній поверхні основної і нігтьової фаланги 4-го пальця лівої кисті є по 1 садну неправильно-овальної форми, розташовані по одній вертикальній лінії на відстані 3.5 см одне від одного відповідно розмірами 0.5х06 см та 04.х0.5 см. На тильній і долонній поверхні нігтьової фаланги вказаного пальця, а також середньої третини середньої фаланги його є 2 синці темно-синьо-голубого кольору з червоним відтінком, циркулярної форми, розміром 3х3.5 і 1.5х3 см.

Садна та синці утворились від неодноразової дії тупого предмета, могли виникнути від контакту з вільним краєм нігтьової пластинки пальця та від контакту з площиною підлоги 04 листопада 2019 року, як вказано у постанові і потерпілим, та відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Кількість тілесних ушкоджень, на різних анатомічних ділянках та поверхнях тіла не дають підстави стверджувати про можливість їх виникнення у гр-на ОСОБА_6 , внаслідок одноразового падіння його на площину з висоти власного росту 08.11.2019 р.

З висновку експерта Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи № 1137 від 23 грудня 2019 року (а.с.84) вбачається, що відповідно до підсумків «Висновку експерта» № 1133 за 08.11.2019 року видно: «При обстеженні гр. ОСОБА_6 лікарем КНП 8-а МКЛ м. Львова у листопаді 2019 року було встановлено діагноз: «Забійне садно спинки носа. Забійні садна 4-го пальця лівої кисті.» На час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлені: садно на носі, 2 садна і 2 синці на 4-му пальці лівої кисті. Садна та синці утворились від неодноразової дії тупого предмета, могли виникнути від контакту з вільним краєм нігтьової пластинки пальця та від контакту з площиною підлоги 04 листопада 2019 року, як вказано у постанові і потерпілим, та відносяться до легкого ступеня тяжкості.» Механізм виникнення садна на носі та саден і синців на 4-му пальці лівої кисті відповідає показам гр. ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , про спричинення удару потерпілому рукою в ділянку носа і подальшого падіння його на площадку під`їзду, які вони надали під час проведення з ними слідчих експериментів 12 грудня 2019 року і що зафіксовано на фототаблицях до них.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_10 підтвердив вказані висновки та роз`яснив, що під час слідчого експерименту, який проводився у Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи свідки показали в якому положенні під час конфлікту перебували потерпілий і обвинувачений, на статистові показали куди наносились удари і як після цього падав потерпілий. При цьому в сукупності із показаннями свідків і потерпілого, зафіксованими наявними тілесними пошкодженнями при зверненні за медичною допомогою та при обстеженні експертами потерпілого зроблено висновок, що садна та синці утворились від неодноразової дії тупого предмета, могли виникнути від контакту з вільним краєм нігтьової пластинки пальця та від контакту з площиною підлоги 04 листопада 2019 року, як вказано у постанові і потерпілим, та відносяться до легкого ступеня тяжкості. Кожне із тілесних пошкоджень, яке виявлено у потерпілого як на обличчі так і на руці відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Отже, вказані судово-медичні висновки підтверджують показання потерпілого про механізм заподіяння тілесних ушкоджень саме в такому порядку, як вказує потерпілий.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведеною.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він, 04 листопада 2019 року, умисно наніс удар потерпілому ОСОБА_6 правою рукою в ділянку носа та застосувавши фізичну силу умисно штовхнув потерпілого зі сходів, від чого потерпілий впав на сходову клітку та пошкодив ліву руку, в результаті чого заподіяв потерпілому садно на носі, 2 садна і два синці на 4 пальці лівої кисті, які відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому не встанволено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому органами досудового розслідування не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив кримінальний поступок, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання скарг від сусідів та мешканців не надходило, не має на утриманні неповнолітніх дітей, працює.

А тому, суд вважає, що виправленню та перевиховуванню обвинуваченого сприятиме покарання у виді штрафу.

Разом з тим, у відповідності до ч.1 ст.49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Оскільки даний проступок вчинений 04.11.2019 року і з часу його скоєння пройшло два роки, слід звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосувались, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Обрати покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі положень ст.49 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Суддя: ОСОБА_1