Справа № 621/795/20
Пр. № 1-кп/621/160/20
Вирок
Іменем України
22 вересня 2021 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №00000078 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мерефа Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, раніше судимого:

25.10.2011 вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185,ч.1 ст.309, ч.3 ст.85, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 05.10.2012 на не відбутий строк 10 місяців 19 днів;

01.12.2014 вироком Харківського районного суду Харківської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.125, ч.3 ст.185, ч.1 ст.395 КК України до 4 років 1 місяця позбавленння волі, звільнений умовно-достроково 17.06.2016 на не відбутий строк 2 місяці 17 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в :

21.01.2020 близько 23 год. 00 хв.. у ОСОБА_4 , який перебував на території домоволодіння АДРЕСА_3 , з дозволу власника ОСОБА_5 , виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого умислу, в той же день та час, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що його дії ніким помічені не будуть, перебуваючи на території подвір`я за вищевказаною адресою, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, шляхом вільного доступу, повторно, здійснив крадіжку мобільного телефону ТМ «Samsung» Galaxy J3, бувшого у вжитку, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №344/20 від 28.01.2020 - 1254,33 грн., який знаходився на землі поблизу будинку, що належить ОСОБА_5 .

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 покинув місце вчинення правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 09.02.2020, близько 22 год. 30 хв. перебуваючи по вул. Широнінців поблизу залізничної станції «Безпалівка» в с. Безпалівка Зміївського району Харківської області між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, у ході якого у ОСОБА_7 раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . З метою реалізації свого умислу, направленого на нанесення тілесного ушкодження, ОСОБА_4 навмисно наніс не менше двох ударів кулаком правої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_6 .

В результаті зазначених дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-17/3 6-Зм/20 від 11.03.2020, заподіяно тілесне ушкодження у вигляді травматичного перелому нижньої щелепи у ділянці лівого суглобового відростка, що по ступеню тяжкості кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнав повністю. За епізодом від 21.01.2020 року пояснив, що в цей день він перебував на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . За вказаною адресою також знаходився ОСОБА_5 у якого виник конфлікт з іншим хлопцем. Під час конфлікту у ОСОБА_5 випав мобільний телефон, який він підібрав та залишив собі. Потім він дізнався, що ОСОБА_5 звернувся з заявою до поліції щодо зникнення у нього мобільного телефону. Після того, він самостійно віддав телефон ОСОБА_5 та попросив у нього пробачення. У вчиненому розкаявся, просив строго не карати.

Крім того, пояснив, що 09.02.2020 близько 22 год. 30 хв. він перебував по вул. Широнінців поблизу залізничної станції «Безпалівка» в с. Безпалівка Зміївського району Харківської області, де між ним та ОСОБА_6 , виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин. У ході конфлікту він наніс ОСОБА_6 не менше двох ударів кулаком правої руки в область лівої частини обличчя.

Вина ОСОБА_4 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях підтверджується письмовими доказами у провадженні, а саме:
За епізодом від 21.01.2020 року крадіжки мобільного телефону ТМ «Samsung» Galaxy J3, на території домоволодіння АДРЕСА_3 :
даними протоколу огляду місця події від 22.01.2020 року з фототаблицею до нього, за адресою АДРЕСА_3 , де потерпілий ОСОБА_5 вказав останнє місце знаходження мобільного телефону.(а.с.233-235, т.1)
даними протоколу огляду місця події від 24.01.2020 року з фототаблицею до нього, де ОСОБА_5 надав у службовому кабінеті №311 для огляду мобільний телефон ТМ «Samsung» чорного кольору.(а.с.236-240, т.1)
даними постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24 січня 2020 року, відповідно якої речовим доказом визнано мобільний телефон ТМ «Самсунг» модель Галакси J3, який передано потерпілому ОСОБА_5 (а.с.199, т.1)
даними висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 28.01.2020 року за №344/20, відповідно якого ринкова вартість телефону ТМ «Samsung» Galaxy J3 (SM-J320H) 2016, станом на січень 2020 року з урахуванням зносу становила 1 254,33 грн.(а.с.241-244, т.1)
показами свідка ОСОБА_8 , який у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 це його знайомий, який попросив відвезти його до с.Таранівка, Зміївського району, Харківської області. В цей день, точної дати він не пам`ятає, з ними був також ОСОБА_9 . Вони знаходились в кафе у с. Таранівка та до них підійшов ОСОБА_5 і запросив їх до нього до дому. Коли вони приїхали до ОСОБА_5 до дому, він та ОСОБА_4 залишились сидіти в автомобілі, а ОСОБА_9 пішов разом з ОСОБА_5 до будинку. Через 20-30 хвилин він та ОСОБА_4 почули крики, тому він пішов до будинку. У дворі була бійка між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Потім підійшов ОСОБА_4 та почав їх розбороняти. Пізніше ОСОБА_8 побачив у ОСОБА_4 мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору, якого раніше у нього не було. ОСОБА_10 відповів, що це телефон ОСОБА_5 .
Від допиту в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 прокурор відмовився, при цьому інші учасники судового провадження, не наполягали на виклику їх в судове засідання.
За епізодом від 09.02.2020 року щодо спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 вина обвинуваченого підтверджується:
даними висновку експерта за №12-17/36-Зм/20 від 11.03.2020 року, відповідно якого у потерпілого ОСОБА_6 мали місце травматичний перелом нижньої щелепи у ділянці лівого суглобового відростка. Вказане тілесне ушкодження утворилось від дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму удару, індивідуальні особливості яких своїй травмуючій поверхні не відобразилося, можливо внаслідок завдання удару кулаком нападаючого, і могло утворитися в строк та при обставинах вказаних в постанові. По ступеню тяжкості це тілесне ушкодження кваліфікується як середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження за тривалістю розладу здоров`я, характерне для цього виду травм та її тяжкості ( згідно п.2.2.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»)(а.с.5, т.2)
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12.03.2020 року за участі потерпілого ОСОБА_6 , який показав механізм та спосіб спричинення йому тілесних ушкоджень.(а.с. 9-12, т.2)
даними висновку експерта за №12-14/51-Зм/20 від 14.03.2020 року, відповідно якого свідчення потерпілого ОСОБА_6 дані ним в якості потерпілого, в ході проведення слідчого експерименту в цілому не суперечать судово-медичним даним, як в механізмі нанесення йому тілесного ушкодження, так і в способі його спричинення і відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи.(а.с.14-235, т.2)
Від допиту в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 прокурор відмовився, при цьому інші учасники судового провадження, не наполягали на виклику їх в судове засідання.
Аналізуючи вищевказані докази, які суд вважає належними та допустимими, і які за своїм змістом співвідносяться та доповнюють один одного, враховуючи встановлені обставини по кримінальному провадженню, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена.
Дії ОСОБА_4 за епізодом, що було вчинено 21 січня 2020 року, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
За епізодом, який було вчинено ОСОБА_4 09 лютого 2020 року, суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Відповідно ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 відносяться до нетяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_10 відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів.
Згідно досудової доповіді, складеної відповідно до ст. 314-1 КПК України, ризик вчинення ОСОБА_10 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.
Вивченням особи ОСОБА_10 встановлено, що він на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, не одружений, раніше судимий.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, ступінь здійснення злочинного наміру, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винуватого.
Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 122 КК України.
Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_10 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_10 остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.
При цьому, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість злочинів, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_10 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_10 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На стадії досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_10 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати за проведення судової експертизи за цим кримінальним провадженням.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КК України суд,-
У х в а л и в :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 1 ст.122 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (три) років позбавлення волі;
за ч.1 ст. 122 КК України у виді 1 (один) року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 наступні обовязки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон ТМ «Самсунг» модель Галакси J3, який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 повернути останньому як законному володільцю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_16 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №344/20 від 28.01.2020 року у розмірі 300 ( триста) грн.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: