Справа № 308/1113/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч.1, ч.2 ст. 361 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2022 року слідчий в СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч.1, ч.2 ст. 361 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В рамках даного клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят діб із визначенням розміру застави. Вказує, що 22.02.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч.1, ч.2 ст. 361 КК України. Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими слідчому судді, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, вказавши, що підозра необґрунтована, ризики є надуманими.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника та заперечував проти задоволення клопотання.

Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним,обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків,а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити,сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1, ч.4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини,які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1, ч.2 ст.361 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження №30000045 за ч. 2 ст. 190 КК та ч.1 ст. 361 КК України, ч.2 ст. 361 КК України, ч.2 ст. 361 КК України, ч.2 ст. 361 КК України, ч.2 ст. 361 КК України, ч.2 ст. 361 КК України, ч.2 ст. 361 КК України, ч.2 ст. 361 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданих витягів стало те, що
1)11.01.2022 року до Ужгородського РУП надійшла заява від гр. ОСОБА_8 про те, що 04.01.2022 року невідомі особи, діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та передбачаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, шляхом обману шахрайським способом, за допомогою викраденого мобільного телефону марки Sigma X-treme IT 67 заволоділи належними ОСОБА_8 грошовими коштами в сумі 21 849,00 грн., шляхом зняття грошових коштів з банкоматів АТ КБ «Приватбанк» за допомогою функції «зняття без картки» з карткового рахунку за № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я гр. ОСОБА_8 . Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст. 190 КК України;

2)досудовим розслідуванням встановлено, що 20 год. 49 хв. 13 с. 04 січня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, маючи у розпорядженні мобільний телефон Sigma X-treme IT 67, у якому знаходилася сім-карта з номером телефону НОМЕР_2 використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутився в робочу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за номером рахунку НОМЕР_3 (ПІН-коду), встановленого на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_9 , шляхом авторизації клієнта через вищевказаний мобільний телефон використання без карткового способу зняття готівкових коштів з платіжної картки за № НОМЕР_1 відкритої в АТ КБ «Приват банк» , а саме: функції «зняти без картки» та отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, у результаті чого втрутився у робочу вказаної електронної системи без дозволу потерпілого ОСОБА_8 , що призвело до підробки інформації про зняття коштів від його імені. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст. 361 КК України;
3)досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 20 год. 49 хв. 20 с. по 20 год. 49 хв. 23 с. 04 січня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, маючи у розпорядженні мобільний телефон Sigma X-treme IT 67, у якому знаходилася сім-карта з номером телефону НОМЕР_2 використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, повторно втрутився в робочу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за номером рахунку НОМЕР_3 (ПІН-коду), встановленого на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_9 , шляхом авторизації клієнта через вищевказаний мобільний телефон використання без карткового способу зняття готівкових коштів з платіжної картки за № НОМЕР_1 відкритої в АТ КБ «Приват банк» , а саме функції «зняти без картки» та отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, у результаті чого втрутився у робочу вказаної електронної системи без дозволу потерпілого ОСОБА_8 , що призвело до підробки інформації про зняття коштів від його імені. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст. 361 КК України;
4)крім цього, о 20 год. 49 хв. 59 с. 04 січня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, маючи у розпорядженні мобільний телефон Sigma X-treme IT 67, у якому знаходилася сім-карта з номером телефону НОМЕР_2 використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, повторно втрутився в робочу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за номером рахунку НОМЕР_3 (ПІН-коду), встановленого на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_9 , шляхом авторизації клієнта через вищевказаний мобільний телефон використання без карткового способу зняття готівкових коштів з платіжної картки за № НОМЕР_1 відкритої в АТ КБ «Приват банк», а саме: функції «зняти без картки» та отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, у результаті чого втрутився у робочу вказаної електронної системи без дозволу потерпілого ОСОБА_8 , що призвело до підробки інформації про зняття коштів від його імені. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст. 361 КК України;
5)крім цього, о 20 год. 50 хв. 03 с. 04 січня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, маючи у розпорядженні мобільний телефон Sigma X-treme IT 67, у якому знаходилася сім-карта з номером телефону НОМЕР_2 використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, повторно втрутився в робочу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за номером рахунку НОМЕР_3 (ПІН-коду), встановленого на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_9 , шляхом авторизації клієнта через вищевказаний мобільний телефон використання без карткового способу зняття готівкових коштів з платіжної картки за № НОМЕР_1 відкритої в АТ КБ «Приват банк», а саме: функції «зняти без картки» та отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, у результаті чого втрутився у робочу вказаної електронної системи без дозволу потерпілого ОСОБА_8 , що призвело до підробки інформації про зняття коштів від його імені. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст. 361 КК України;
6)крім цього, о 20 год. 50 хв. 37 с. 04 січня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, маючи у розпорядженні мобільний телефон Sigma X-treme IT 67, у якому знаходилася сім-карта з номером телефону НОМЕР_2 використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, повторно втрутився в робочу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за номером рахунку НОМЕР_3 (ПІН-коду), встановленого на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_9 , шляхом авторизації клієнта через вищевказаний мобільний телефон використання без карткового способу зняття готівкових коштів з платіжної картки за № НОМЕР_1 відкритої в АТ КБ «Приват банк», а саме: функції «зняти без картки» та отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, у результаті чого втрутився у робочу вказаної електронної системи без дозволу потерпілого ОСОБА_8 , що призвело до підробки інформації про зняття коштів від його імені. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст. 361 КК України;
7)крім цього, о 20 год. 50 хв. 42 с. 04 січня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, маючи у розпорядженні мобільний телефон Sigma X-treme IT 67, у якому знаходилася сім-карта з номером телефону НОМЕР_2 використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, повторно втрутився в робочу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за номером рахунку НОМЕР_3 (ПІН-коду), встановленого на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_9 , шляхом авторизації клієнта через вищевказаний мобільний телефон використання без карткового способу зняття готівкових коштів з платіжної картки за № НОМЕР_1 відкритої в АТ КБ «Приват банк», а саме: функції «зняти без картки» та отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, у результаті чого втрутився у робочу вказаної електронної системи без дозволу потерпілого ОСОБА_8 , що призвело до підробки інформації про зняття коштів від його імені. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст. 361 КК України;
8)крім цього, о 20 год. 50 хв. 45 с. 04 січня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, маючи у розпорядженні мобільний телефон Sigma X-treme IT 67, у якому знаходилася сім-карта з номером телефону НОМЕР_2 використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, повторно втрутився в робочу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за номером рахунку НОМЕР_3 (ПІН-коду), встановленого на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_9 , шляхом авторизації клієнта через вищевказаний мобільний телефон використання без карткового способу зняття готівкових коштів з платіжної картки за № НОМЕР_1 відкритої в АТ КБ «Приват банк» , а саме: функції «зняти без картки» та отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, у результаті чого втрутився у робочу вказаної електронної системи без дозволу потерпілого ОСОБА_8 , що призвело до підробки інформації про зняття коштів від його імені. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст. 361 КК України;
9)крім цього, о 20 год. 51 хв. 07 с. 04 січня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, маючи у розпорядженні мобільний телефон Sigma X-treme IT 67, у якому знаходилася сім-карта з номером телефону НОМЕР_2 використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) АТ КБ «Приватбанк», який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, повторно втрутився в робочу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки за номером рахунку НОМЕР_3 (ПІН-коду), встановленого на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, використовуючи дані клієнта АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_9 , шляхом авторизації клієнта через вищевказаний мобільний телефон використання без карткового способу зняття готівкових коштів з платіжної картки за № НОМЕР_1 відкритої в АТ КБ «Приват банк» , а саме: функції «зняти без картки» та отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, у результаті чого втрутився у робочу вказаної електронної системи без дозволу потерпілого ОСОБА_8 , що призвело до підробки інформації про зняття коштів від його імені. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.2 ст. 361 КК України;

В матеріалах клопотання міститься повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 361 КК України, а саме: несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до витоку та підробки інформації, вчинене повторно.

Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 13.01.2022 року;
- протоколом огляду документу (диску) від 15.02.2022 року;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.02.2022 року.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України (п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень слідчий суддя вважає передчасними, оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час по кримінальному провадженню докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.1, ч.2 ст.361 КК України.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У клопотанні сторона обвинувачення вказує на ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відноситься до нетяжких (ч. 2 ст. 185 КК України та ч.1 ст. 361 КК України) та тяжких (ч.2 ст.361 КК України) злочинів. Санкції зазначених статей передбачають покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

При оцінюванні ризику переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень; те, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей не має, є особою молодою за віком, з задовільним станом здоров`я /протилежного не доведено/; раніше був неодноразово засуджений; беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів проти власності та у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку; суспільно-небезпечний характер кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 може впливати на потерпілого ОСОБА_8 з метою дачі, зміни показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаної особи до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на потерпілого слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від потерпілих та свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України.

Також ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо).

В частині існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх специфіку, корисливий характер, те що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий; згідно даних вимоги про наявність судимостей /а.с.40-41/ кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.307 КК України направлено до суду, у зв`язку з чим існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

Допитана за ініціативою слідчого судді свідок ОСОБА_6 в судовому пояснила, що являється бабусею підозрюваного ОСОБА_4 , який проживає разом з нею та сестрою за адресою АДРЕСА_2 без реєстрації, квартира належить їй.

Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених слідчим та прокурором в суді; тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурор, слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам можливе не лише при умові тримання ОСОБА_4 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з використанням електронних засобів контролю, в межах строку досудового розслідування, а саме до 22.04.2022 року, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Окремо слідчий суддя зауважує, що в клопотанні слідчого в тому числі зазначено, що підозрюваний використовував дані клієнта «Приватбанк» громадянина ОСОБА_9 , який, як було встановлено в судовому засіданні, не має відношення до даного кримінального провадження, що вказує на формальність з боку сторони обвинувачення щодо подання клопотання.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, не працюючого, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з використання електронних засобів контролю із забороною останньому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 22.04.2022 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ст.135 Кримінального процесуального кодексу України;
- не відлучатися з приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 22.04.2022 року.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Повний текст ухвали виготовлено 23.02.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_10