н/п 1-кс/953/8365/21
30.08.2021 до суду надійшло клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , в якому прокурор просить накласти арешт намайно ОСОБА_4 , вилучене 19.08.2021 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , із зберіганням в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
Прокурор зазначає, що 06.08.2021 о 23:30 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно та з корисливих мотивів, реалізуючи спільний злочинний намір, спрямований навідкрите заволодіння грошовими коштами та іншим майном громадян, привласнення та самовільне присвоєння владних повноважень або звання службової особи, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь, використовуючи як прикриття участь у громадській організації з охорони громадського порядку, а саме громадської спілки «Всеукраїнська громадська спілка «Соціальної охорони безпеки району», знаходячись біля стадіону ХАДІ навпроти гаражного кооперативу по вул. Валентинівській в м. Харкова, із застосуванням насильства до раніше невідомого ОСОБА_8 , відкрито заволоділи належними йому грошовими коштами у сумі 1200 грн. та складним ножем «Ontario RAT1» вартістю 900 грн., чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2100 грн.
07.08.2021 ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 98, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучені предмети, речімають бути використані у кримінальному провадженні в якості речових доказів, прокурор просить накласти арешт на зазначені предметита речі.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Прокурором доведено,що вищевказанемайно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколу обшуку речі, які зазначенов клопотанні прокурором, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику використання вказаного майна, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Ухвалу слідчого судді про повернення на опрацювання клопотань про накладення арештів у вказаному кримінальному провадженні отримано 28.08.2021 о 15:00, у зв`язку із чим строк на подання клопотання з усунутими недоліками підлягає поновленню через поважні причини його пропуску.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого майна визначити кімнату зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1