ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3330/21

Провадження № 11-кп/4820/306/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

та його захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілої
ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2022 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою суду, зокрема, клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено.

Дію обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 20 березня 2022 року включно.

Суд мотивував своє рішення тим, що ризики, які були доведені прокурором в суді при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, істотно не зменшились.

Підставність застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження в подальшому його дії підтверджено судом апеляційної інстанції (ухвали Хмельницького апеляційного суду від 11 січня, 24 лютого, 17 березня та 19 жовтня 2021 року).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначався.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу, в частині продовження дії обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу скасувати та постановити нову, якою обрати останньому інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вважає, що зазначені ризики прокурором в клопотанні про продовження дії запобіжного заходу не є доведеними.

На думку апелянта, ОСОБА_6 не може вплинути на показання потерпілих і свідків, так як останні вже допитані в судовому засіданні, тому будь-який вплив на них виключається.

Вплив ОСОБА_6 на експертів також виключається, так як вони знаходяться за межами міста і якщо обвинуваченому буде обрано домашній арешт, то такі ризики є необгрунтованими.

Також є безпідставними посилання судді на кримінальні провадження, оскільки вони створені штучно і за рік часу в них не здійснено жодних дій для всебічного досудового розслідування, не вручено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , не дивлячись на встановленні строки досудового розслідування діючим КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, з мотивів наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду та безпідставність доводів обвинуваченого, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

Так, судом обґрунтовано встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому раніше і, на теперішній час, обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних, в тому числі особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, переховувався від органів досудового розслідування та суду, здійснював незаконний вплив на потерпілих з метою зміни їх показань, у справі не з`ясовані усі обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, в тому числі не допитані експерти, а відтак обвинувачений, знаходячись на волі, може незаконно на них впливати, перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність.
Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Також в судовому засіданні апеляційної інстанції було встановлено, що судом першої інстанції задоволено клопотання сторони захисту про допит експертів, тому існує ризик впливу обвинуваченого на експертів.

Крім того, представник потерпілої пояснив в судовому засіданні апеляційної інстанції, що ризики, зазначені в клопотанні прокурора, дійсно існують, зокрема ризик впливу на потерпілу не відпав, так як вона боїться обвинуваченого і остерігається зустрічі з ним, а тому наполягав на відмові в задоволенні апеляційної скарги сторони захисту.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги є безпідставними, необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, а тому не дають підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, оскільки він не зможе забезпечити його процесуальну поведінку.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3