ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/7298/17 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1 ,
Провадження №11-кп/818/1184/22 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 січня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 січня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, до 13.03.2022 року.
Обвинувачений, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.
Зазначає, що більше 4х років перебуває в слідчому ізоляторі, що свідчить про порушення розумних строків. Суд не бере до уваги показання вже допитаних свідків та потерпілого, які вказують, що злочин вчинено іншою особою. Показання, які він давав під час досудового розслідування були отримання під тиском, тому оговорив себе. Суд не врахував, що він не переховувався, має постійне місце проживання, захворювання печінки, та перебуваючи під вартою не має можливості лікуватися. Неодноразово на це скаржився до суду, але суд не реагує. Обгрунтованість підозри не доведена, відсутні докази про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Встановлено, що ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
З наданих суду матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Згідно клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою в матеріалах кримінального провадження містяться дані про те, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності. Крім того, як вказує прокурор, ОСОБА_6 не має офіційного місця роботи, законних джерел заробітку, вів антисоціальний спосіб життя. Стороною захисту апеляційному суду не надано достатніх даних, які б свідчили про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який був спрямований проти життя та здоров`я особи, що підвищує суспільну-небезпечність вчиненого, а також дані щодо особи обвинуваченого. Наявність у останнього місця проживання, захворювання печінки безумовно не свідчить про можливість запобігання наявним ризикам, які з плином часу не зникли.

При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку настання ризиків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій, а тому застосування в даному випадку більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім.

Щодо доводів обвинуваченого про надання ним показань під час досудового розслідування під тиском, а також про те, що показання вже допитаних свідків та потерпілого вказують, що злочин вчинено іншою особою, не спростовують висновку суду щодо необхідності продовження щодо обвинуваченого строку тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог ст. 23 КПК України суд показання учасників кримінального провадження отримує усно. Оцінка показанням свідків, потерпілого та обвинуваченого буде надана судом першої інстанції в нарадчій кімнаті в сукупності з іншими дослідженими доказами під час ухвалення остаточного рішення по справі. Застосування до обвинуваченого недозволених методів досудового розслідування, за його версією, у випадку порушення ним такого питання в суді першої інстанції, має бути перевірено під час судового розгляду у визначеному законодавством порядку, що в свою чергу за наявності визначених КПК України підстав не виключає можливості продовження щодо обвинуваченого строку тримання його під вартою.
Враховуючи, що обвинувачений був затриманий 18.08.2017 року та до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений, судом обгрунтованість підозри перевірена. При цьому, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою під час судового провадження, суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Колегія судді вважає небезпідставними посилання обвинуваченого на те, що він тривалий час перебуває під вартою, у зв`язку із чим слід звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків. Враховуючи, що ОСОБА_6 вказав про незадовільний стан свого здоров`я, що не може бути перевірено безпосередньо апеляційним судом, колегія суддів приходить до висновку про необхідність звернення уваги адміністрації медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на проведення обстеження обвинуваченого ОСОБА_6 з участю відповідних спеціалістів- лікарів та у разі необхідності надання йому необхідного лікування.
З огляду на зазначені для даного провадження обставини, зміст обвинувального акту, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв обгрунтоване рішення про можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та задоволення апеляційних вимог за наведених обставин не вбачається.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 січня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.
Звернути увагу адміністрації медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на необхідність провести обстеження обвинуваченого ОСОБА_6 з участю відповідних спеціалістів- лікарів та у разі необхідності надати йому відповідне лікування.
Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків, передбачених ст. 28 КПК України.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді