ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3145/21 Справа № 208/8913/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001487 від 11 листопада 2020 року, за апеляційними скаргами прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року, ухвалений щодо
ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років. Окрім того, судом вирішено долю речових доказів у провадженні.
ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за таких обставин.
Так, 11.11.2020, у період часу приблизно з 06.00 год. до 07.00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилася у квартирі АДРЕСА_3 , де перебував також і ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким ОСОБА_7 разом розпивала алкогольні напої.
В ході сумісного вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , на грунті особистих, раптово виниклих неприязних відносин спалахнула сварка, яка переросла в бійку, під час якої у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 .
Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись 11.11.2020, у період часу приблизно з 06.00 год. до 07.00 год. у кухні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом завдання удару ножем в тіло людини можливо позбавити її життя, передбачаючи такі тяжкі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, утримуючи у своїй правій руці кухонний ніж, який узяла з кухонного столу, застосовуючи достатню м`язову силу, нанесла ОСОБА_10 вказаним ножем один удар в область тулубу, який прийшовся в область грудної клітини праворуч.
У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 . ОСОБА_10 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки з ушкодженням правої легені, що супроводжувалося травматичним гемотораксом та призвело до гострої крововтрати, яке відноситься до ТЯЖКИХ тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку викликало смерть ОСОБА_10 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 06.00-07.00 годин у квартирі АДРЕСА_3 .

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченої просить вирок змінити, й призначити покарання більш м`яке в межах мінімального строку, визначеного санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на незаконність рішення суду в частині призначення покарання через суворість. Так, на думку захисника, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачена свою вину визнала частково, з місця злочину не зникла, хотіла надати допомогу потерпілому.
Разом з цим, адвокат вказує, що обвинувачена під час досудового розслідування активно сприяла слідству, та, у відповідності до вимог ст. 66 КК України, цю обставину потрібно визнати як пом`якшуючу, внаслідок чого вирок суду слід змінити в частині призначення покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України й призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання обвинуваченій ступеню тяжкості вчиненого злочину та її особі, внаслідок м`якості. Так, на переконання прокурора, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачена вчинила особливо тяжкий злочин, вину визнала частково, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, вчинила злочин в стані алкогольного сп`яніння, що визнано обтяжуючою покарання обставиною, неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності та перебуває на обліку у лікаря нарколога через вживання алкоголю, ніде не працює, тому вирок підлягає скасуванню з ухваленням нового в частині призначення покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену та її захисника, які апеляційну скаргу підтримали та заперечували проти задоволення скарги прокурора, прокурора, яка підтримала скаргу сторони обвинувачення й заперечувала проти задоволення скарги сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційних скарг.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам, а також вказані обставини не оспорюються і в апеляційних скаргах, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченої та кваліфікацію її дій, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи апеляційних скарг захисника та прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої внаслідок, як суворості так і м`якості, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
На переконання колегії суддів, судом першої інстанції вказаних вимог закону було дотримано в повній мірі.
Матеріалами провадження підтверджено, що призначене обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України в повному обсязі відповідає наведеним вище нормам закону.
Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем її мешкання скарг не надходило.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав часткове визнання вини. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Вказаним обставинам, суд надав у сукупності належну і обґрунтовану оцінку й дійшов законного і справедливого висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченій у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого злочину, з його реальним відбуванням.
Згідно ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
В силу ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Колегія суддів погоджується з встановленими судом обставинами, що впливають на вид і розмір покарання, й вважає, що покарання ОСОБА_7 призначене у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованого злочину, з його реальним відбуванням, за своїм видом та розміром, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Посилання захисника на безпідставність невизнання судом обставини, що пом`якшує покарання активного сприяння розкриттю злочину, на переконання колегії суддів є необгрунтованими, оскільки під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. При цьому, вказані дії винного мають бути добровільними та беззаперечно активними, тобто певним чином ініціативними, а саме по собі визнання винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не може бути розцінено як активне сприяння у розкритті злочину.
Отже, часткове визнання обвинуваченою своєї винуватості та надання показань ще не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину. До того ж, такої обставини не було встановлено й органом досудового розслідування.
Доводи, як захисника так і прокурора про те, що суд не надав належної оцінки особі обвинуваченої, також є необґрунтованими, оскільки ці обставини судом взято до уваги при призначенні покарання у сукупності з іншими обставинами у провадженні.
Отже, призначене судом покарання ОСОБА_7 в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, й підстав вважати його занадто суворим, як і занадто м`яким, не убачається.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає вирок законним, обґрунтованим, вмотивованим і справедливим, у зв`язку з чим апеляційні скарги захисника та прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 вересня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4