Справа № 727/4538/21
Провадження № 1-м/727/1/21
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

- прокурора ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за клопотанням Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Азейбаржанської Республіки від 11.06.2019 року у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, засудженого 11.06.2019 року вироком Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки за ст. 206.3.2, ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці поступило клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду від 11.06.2019 року ухваленого Ленкоранським судом Азербайджанської Республіки відносно засудженого за ст. 206.3.2, ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі у відповідність до законодавства України та вирішення питання про процесуальні витрати. Доводи викладені в клопотанні мотивовані тим, що 23 квітня 2021 року, Наказом Міністерства юстиції України за №1480/5 було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання, пунктів 7, 8, 12 Розділу ХІІ Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19.08.2019 року № 2599/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.08.2019 року за № 956/33927, та на підставі запиту Міністерства юстиції Азейбаржанської Республіки від 23.11.2020 року № 14/20-10417. Просять, заявлені вимоги за поданням Міністерства юстиції України задовольнити.

В судовому засіданні, головний спеціаліст з питань забезпечення діяльності Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини сектору судової роботи та міжнародного співробітництва у Чернівецькій області відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Південно-Західного управління Міністерства юстиції, представник за дорученням Міністерства юстиції України ОСОБА_4 у наданих суду поясненнях підтвердила обставини викладені в клопотанні та просила привести вирок від 11.06.2019 року ухвалений Ленкоранським судом Азербайджанської Республіки відносно засудженого за ст. 206.3.2, ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, у відповідність до законодавства України. Також, при приведенні вироку до чинного закону України, просила вирішити і питання про стягнення з засудженого процесуальних витрат на залучення експерта.

В судовому засіданні прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року, яким засуджено ОСОБА_5 , громадянина України до покарання у виді позбавлення волі на строк 16 років, у відповідність з чинним кримінальним законодавством України. В доводах прокурор зазначила, що згідно вироку Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки, громадянина України ОСОБА_5 11.06.2019 року було засуджено за ст. ст. 206.3.2 КК Азербайджанської Республіки (що співвідноситься до КК України відповідає ч. 2 ст. 201 КК України - контрабанда, за кваліфікуючою ознакою групою осіб, санкція якої передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення волі) та ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки (що співвідноситься до КК України відповідає ч.2 ст. 307 КК України - незаконне виготовлення, виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання або збут наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, за кваліфікуючими ознаками у великому розмірі, вчинене групою осіб, санкція статті якої передбачає покарання від 5 до 12 років позбавлення волі).

Просила, за наведеним співвідношенням статей КК Азербайджанської Республіки та відповідних статей КК України, привести вирок від 11.06.2019 року Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки відносно громадянина України ОСОБА_5 в наступному порядку: ст. 206.3.2. КК Азербайджанської Республіки, що відповідає ч. 2 ст. 201 КК України 6 (шість) років позбавлення волі;

ст. ст. 234.4.1., 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки, що відповідає ч. 2 ст. 307 КК України 10 (десять) років позбавлення волі, з конфіскацією майна, окрім житла;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно до відбування покарання визначити 10 (десять) років позбавлення волі, з конфіскацією майна, окрім житла.

Що стосується питання приведення Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року відносно громадянина України ОСОБА_5 в частині стягнення витрат на залучення експерта, прокурор просила стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта по курсу Національного Банку України, на день винесення ухвали, у співвідношенні: 1 манат Азербайджанської Республіки дорівнює 15 грн.90 коп., а отже 73 маната 23 коп. дорівнюватимуть 1157 грн.35 коп. в дохід держави Україна. Строк відбування покарання при приведенні вказаного вироку до законодавства України слід відраховувати з 20 лютого 2019 року. Міру запобіжного заходу, застосовану до ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити обрану, у вигляді тримання під вартою.

Суд, вислухавши позицію прокурора, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку іноземного суду, винесеного відносно громадянина України ОСОБА_5 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заслухавши пояснення представника Міністерства юстиції України, позицію прокурора, дослідивши в сукупності додані до клопотання докази, суд зважає на наступне.

Судом, за сукупністю досліджених доказів, встановлено, що громадянина України ОСОБА_5 було засуджено 11.06.2019 року вироком Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки до покарання у вигляді 16 років позбавлення волі за статтями КК Азербайджанської Республіки, а саме ст. 206.3.2 (контрабанда наркотичного засобу, вчинена групою осіб за попередньою змовою), ст. 234.4.1, 234.4.3 (незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі, з метою збуту), та стягненням з засудженого 73 маната 25 коп витрат по проведеній експертизі, які згідно даних Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки ОСОБА_5 не сплачено (а.с. 8-20). ОСОБА_5 , являється громадянином України, що підтверджено листом ДМС України від 15.04.2021 року № 6.5-3836/21 (а.с.27). На даний час, відбуває покарання в пенітенціарній службі Міністерства юстиції Азербайджанської Республіки в установі відбування покарань № 6; кінець відбуття строку покарання 20.02.2035р. (копія матеріалів з особової справи № 7938). ОСОБА_5 висловив бажання бути переведеним в Україну, за відповідною заявою. Рішенням судової колегії по кримінальним справам Ширванського апеляційного суду Азербайджанської Республіки від 21 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні апеляційної скарги, поданої ОСОБА_5 на вирок Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11 червня 2019 за № 1(099)-230/2019., вирок залишено без змін. Вказаний вирок суду набрав законної сили 24 вересня 2019 р. (а.с. 28-56). Згідно довідки начальника установи відбування покарання № 6 Полковника юстиції Мамеда Махмудова Пенітенціарної служби Міністерства Юстиції Азербайджанської Республіки початок відбування покарання 20.02.2019 року, станом на 16.09.2021 року відбута частина покарання ОСОБА_5 складає 2 роки 7 місяців 4 дні, не відбута частина покарання складає 13 років 5 місяців 26 днів (а.с.42).

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 , що вбачається з дослідженої копії паспорта громадянина України (а.с. 21-26).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.08. 2021 року на захист інтересів громадянина України ОСОБА_5 , засудженого іноземним судом було доручено директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернівецькій області призначити останньому захисника (а.с.106-107). З відповіді Директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернівецькій області від 30.08.2021 року вбачається відмова у призначенні захисника засудженому іноземним судом громадянину України ОСОБА_5 (а.с.115,116).

Таким чином, на розгляд суду надані всі необхідні документи згідно зі ст.6 Конвенції про передачу засуджених від 21.03.1983 та ч.2 ст. 610 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» № 337/95-ВР від 22 вересня 1995 року, Україна приєдналась до цієї Конвенції, чим прийняла на себе зобов`язання по виконанню умов Конвенції.

Статтею 3 Європейської конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 11 березня 1983 року та ч. 1 ст. 606 Кримінального процесуального кодексу України, визначаються наступні умови передачі засуджених іноземним судом осіб для відбування покарання в Україні:

1) якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку;

2) якщо вирок набрав законної сили;

3) якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк;

4) якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого;

5) якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі;

6) якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати;

7) якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно ч.1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, відповідно до ч. 3 ст. 609 цього Кодексу, розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.

На підставі вищенаведених доказів, з`ясованих в судовому засіданні обставин, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 є громадянином України, який зареєстрований на адміністративній території Шевченківського району, Чернівецької області, Україна. Вирок відносно громадянина України ОСОБА_5 . Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року набрав законної сили, тобто є остаточним. Згідно п. «с» ч. 1 ст. 3 Європейської Конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 11 березня 1983 року та п.3 ч.1 ст. 606 КПК України, ОСОБА_5 , як громадянин України засуджений іноземним судом наполягає на передачі його для відбування покарання на території України.

Згідно ч.3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Судом встановлено, що відповідальність за злочини, вчинені громадянином України на території Азербайджанської Республіки, також передбачена Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом. Застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 КК України виконання в Україні вироку іноземного суду чи міжнародної судової установи можливо, якщо діяння, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, згідно з цим Кодексом визнається кримінальним правопорушенням або було б кримінальним правопорушенням у разі його вчинення на території України.

Як вбачається з вироку суду Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року ОСОБА_5 визнано винним в злочинних діяннях, передбачених ст. ст. 206.3.2, 234.4.1 і 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки і призначено покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі по ст. ст. 234.4.1 і 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки.

Відповідно до ст. 66.3 КК Азербайджанської Республіки за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 16 (шістнадцять) років позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Дії, передбачені ст. ст. 206.3.2 КК Азербайджанської Республіки відповідають діям, передбаченим ч. 2 ст. 201 КК України, санкція статті якої передбачає покарання від 5 до 12 років позбавлення волі.

Дії, передбачені ст. ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки відповідають діям, передбаченим ч. 2 ст. 307 КК України, санкція статті якої передбачає покарання від 6 до 10 років. Отже, дії ОСОБА_5 співвідносяться за діючим КК України за ч. 2 ст. 201 КК України, та ч. 2 ст. 307 КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 16 років призначено відповідно до вироку Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року з урахуванням положень ст. 66.3 КК Азербайджанської Республіки (за сукупністю злочинів шляхом часткового складання).

Вказаний принцип призначення покарання відповідає ч. 1 ст. 70 КК України. Крім того, у відповідності до положень ч.1 ст.70 КК України, суд вважає за необхідне при визначенні остаточного покарання, яке слід відбувати засудженому ОСОБА_1 , застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а не принцип часткового складання призначених покарань, який був застосований до нього за вироком іноземної держави, що приводиться у відповідність до законодавства України.

До цього висновку суд приходить з урахуванням ч.2 ст.70 КК України, якою передбачено, що при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання.

Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Крім того, у відповідності до положень ч.1 ст.70 КК України, суд вважає за необхідне при визначенні остаточного покарання, яке слід відбувати засудженому ОСОБА_5 , застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а не принцип часткового складання призначених покарань, який був застосований до нього за вироком іноземної держави, що приводиться у відповідність до законодавства України.

До цього висновку суд приходить з урахуванням ч.2 ст.70 КК України, якою передбачено, що при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Як передбачено ч.1,2 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 52 КК України позбавлення волі на певний строк віднесено до основних покарань, а конфіскація майна до додаткових. Згідно з ч.2 ст. 63 КК України, позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Також, ч.4 ст.65 КК України передбачено, що більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, може бути призначене, зокрема, за сукупністю злочинів згідно зі ст.70 цього Кодексу.

Як передбачено ч.1,2 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 52 КК України позбавлення волі на певний строк віднесено до основних покарань, а конфіскація майна до додаткових. Згідно з ч.2 ст. 63 КК України, позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Також, ч.4 ст.65 КК України передбачено, що більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, може бути призначене, зокрема, за сукупністю злочинів згідно зі ст.70 цього Кодексу.Також, слід зауважити, що законодавство України за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України передбачає таке додаткове покарання, як конфіскація майна засудженого. Проте, ст. 11 Конвенції заборонено посилювати кримінальне покарання засудженій особі державою виконання вироку.

За таких підстав, при приведенні вироку у відповідність до законодавства України до ОСОБА_5 не може бути застосований такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна засудженого, оскільки вироком Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 р. відносно ОСОБА_5 не застосовувалося. Тому остаточно слід визначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі, без конфіскації майна.

Визначення під час судового розгляду виду установи виконання покарань, в якій засудженому належить відбувати покарання, діючим законодавством України не передбачено. Передача засуджених для відбування покарання з однієї держави в іншу регулюється Конвенцією про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 цієї Конвенції компетентні органи держави виконання вироку продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно з положеннями ст. 10 Конвенції, яка передбачає у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку.

Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироці для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Також, відповідно до положень п. «с» ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, компетентний орган повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі, в зв`язку з чим ОСОБА_5 строк покарання рахувати з 20.02.2019 року, не визначати виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, оскільки діючим законодавством України не передбачено визначення судом виду такої установи.

На підставі вищевикладеного, дотримуючись визначених ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб умов передачі ОСОБА_5 для відбування покарання до України, судом встановлено, що відбування ним покарання у країні його громадянства відповідає вимогам ст.10 Конвенції, оскільки за своїм характером та тривалістю покарання не буде більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не перевищуватиме максимальних строків позбавлення волі, передбачених законодавством України.

Таким чином, судом співвіднесено призначену міру покарання з покаранням, передбаченим законодавством України за вчинення аналогічних злочинів, що прямо відповідає Конвенції.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 слід обчислювати з 20.02.2019р. (відповідно до даних вироку суду та матеріалів особової справи засудженого), зарахувавши у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для приведення вироку у відповідність з кримінальним законодавством України.

Згідно ч.6 ст.610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.

При приведенні вироку Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України вирішується і питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат.

Суд зважаючи на дані про те, що вартість призначених судом процесуальних витрат на залучення експерта ОСОБА_5 не сплачена, вважає за необхідне задовольнити вимогу про стягнення з ОСОБА_5 вартості проведеної експертизи у розмірі 73 манат 25 коп. на користь держави, по курсу валют Національного Банку України, станом на день винесення ухвали. Згідно з інформацією вказаною на сайті Національного банку України, станом на 16.09.2021р, курс Азербайджанського маната до української гривні становив 1 манат Азербайджанської Республіки дорівнює 15 грн.90 коп., а отже 73 маната 23 коп. складають - 1157 грн.35 коп.

Керуючись ст. 3, 9, 10, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст. 369-372, 602, 606-610 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Вирок Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11.06.2019 року, що набрав законної сили 21.08.2019 року на підставі Рішення судової колегії по кримінальним справам Ширванського Апеляційного Суду Азербайджанської Республіки відносно засудженого за ст. 206.3.2, ст. 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки до 16 (шістнадцяти) років позбавлення волі - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України привести у відповідність до чинного законодавства України, а саме, - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України вважати засудженим за:

за ч.2 ст. 201 КК України до 6(шести) років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 307 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі, без конфіскації майна

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, остаточно засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десяти) років, без конфіскації майна.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі, початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 20.02.2019 року

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України витрати в дохід держави на залучення експерта по проведеній судовій експертизі у розмірі 1157 грн. (одна тисяча сто п`ятдесять сім грн..) 35 коп.

Копію ухвали суду надіслати до Міністерства юстиції України для подальшого інформування держави винесення вироку та Державній пенітенціарній службі України для організації прийняття засудженого ОСОБА_5 , громадянина України ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом семи днів з дня її проголошення Міністерством юстиції України та прокурором, а засудженим в той же строк з моменту її вручення.

Повний текст ухвали проголошено 06.09.2021р.

Суддя ОСОБА_1