Номер провадження: 11-сс/813/146/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2021 року, постановлену за результатами розгляду клопотання слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рені, Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000889 від 30.07.2020 року
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Слідчий СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000889 від 30.07.2020 року, яке мотивовано існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 14.02.2022 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній має на утриманні дитину, одружений, має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно з позитивного боку, на думку слідчого судді, вказують на можливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі прокурор вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що суперечить нормам процесуального права з наступних підстав.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що судом першої інстанції не в повній мірі оцінені обставини справи та не надана належна увага тому, що наявні ризики, на які слідчий посилається у клопотанні. Крім того, прокурор зазначає, що підозрюваному інкримінується скоєння злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних речовин, ризики, зазначені в клопотанні слідчого є обґрунтованими, оскільки підозрюваний ніде не працює, офіційного джерела прибутку не має, міцні соціальні зв`язки відсутні.

На підставі цього, прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 80-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частини перша та друга ст.404 КПК України передбачають, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів провадження вбачається, що 14.12.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а до нього може бути застосовано такий запобіжний захід.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Оскільки обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень ніким не оскаржується, апеляційний суд не перевіряє окаржувану ухвалу в цій частині.

Апеляційний суд вважає, що зі змісту мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя не дотримався приписів ч.1 ст.177 та ст.194 КПК України і не врахував їх при постановленні ухвали.

Так, дійшовши вірного висновку про існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показів в подальшому, та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов невірного висновку про недоведеність наявності заявленого у клопотанні ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи клопотання слідчого та доводи прокурора, наведені у апеляційній скарзі на обґрунтування існування такого ризику, оскільки з урахуванням обставин вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та особливо небезпечних наркотичних засобів, апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого про існування ризику, що підозрюваний, перебуваючи на волі, безпосередньо або через інших осіб може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя не надав належної оцінки тому, що з урахуванням суспільно-небезпечного характеру інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, кількість епізодів, те, що розповсюдження наркотичних засобів завдає істотної шкоди суспільним інтересам, життю та здоров`ю людини.

Зазначене, на переконання апеляційного суду, значно збільшує встановлені ризики.

Посилання слідчого судді на характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній має на утриманні дитину, одружений, має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно з позитивного боку, з урахуванням усіх в сукупності даних про особу підозрюваного та існуючих ризиків, на переконання апеляційного суду у даному конкретному випадку, не є достатніми для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не здатен запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

До того ж, обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи обґрунтованість, на даній стадії досудового слідства, підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжких злочинів, а також обставини, наведені вище, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора підтверджуються відповідними матеріалами, дослідженими у суді апеляційної інстанції, а слідчий суддя не об`єктивно поставився до зазначених обставин справи, не надав належну оцінку встановленим ризикам, які передбачені ст.177 КПК України, та дійшов не вірного висновку про те, що відносно підозрюваного може бути обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи те, що на даному етапі досудового розслідування підозра ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України є обґрунтованою, підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, ніким не оскаржується, та враховуючи характер скоєних суспільно небезпечних діянь, які інкримінуються підозрюваному, доведеність існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ризику, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, ризику того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, апеляційний суд дійшов до висновку, що обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не буде відповідати меті застосування запобіжного заходу, передбаченої ст.177 КПК України та доводи прокурора про наявність підстав для продовження застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) ґрунтуються на беззаперечних доказах.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 3 ч.1 ст.409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч.1 ст.412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею були допущені перелічені вище істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування з визначеного розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави, апеляційний суд, враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, обставини вчиненого кримінального правопорушення та висунутої підозри у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, особу підозрюваного, дійшов висновку що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сукупності з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню та буде достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе в повній мірі запобігти ризикам, встановлених судом, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під загрозою звернення застави в дохід держави та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив
Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000889 від 30.07.2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 яке погоджене прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 14.02.2022 року в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA1086720, код отримувача (ЄДРПОУ) - 42268321, банк отримувача ДКСУ м.Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, з призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_7 , по справі №947/38738/21.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з учасниками та сторонами кримінального провадження;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

ОСОБА_7 затримати в залі суду та доставити під вартою до Державної установи «Одеській слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали становить до 14.02.2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4