Провадження №1-кс/523/4015/21
УХВАЛА
про відмову у наданні тимчасового доступу до речей та документів,
які містять охоронювану законом таємницю

29 листопада 2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 21.09.2021 року, подане у кримінальному провадженні №90000025 від 02.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,

в с т а н о в и в:
06.10.2021 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 надійшло погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за яким на території гідропарку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та прибережної зони незаконно розміщені торгівельні об`єкти і розважальні заклади, зокрема, кафе, бари, кіоски, які здійснюють свою діяльність за допомогою побудови тимчасових споруд.
Як слідує з матеріалів клопотання, за заявою голови ГО Народне бюро розслідувань ОСОБА_5 , СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області внесено відомості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000025 від 02.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, в рамках якого слідчий ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про дозвіл на тимчасовий доступ до рішень про надання в користування (оренду) земельних ділянок та приміщень комунальної власності на території гідропарку Лузанівка і договорів, рішень про надання згоди на розробку документів землевідводу, актів, приписів та інших документів, складених на власників, користувачів земельними ділянками і спорудами на території вказаного гідропарку, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування внесеного клопотання слідчий ОСОБА_3 вказує про те, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадження, а необхідність отримання тимчасового доступу обумовлюється метою подальшого проведення експертиз.
В судове засідання прокурор ОСОБА_4 та представник ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явились, звернувшись до суду із заявами про розгляд клопотання за їх відсутності, з огляду на що й з метою дотримання розумності строків, слідчий суддя в порядку ч.4 ст.163 КПК України, вирішив здійснити розгляд клопотання за відсутності вказаних осіб, а у контексті ч.4 ст.107 означеного Кодексу, звуко- та відеофіксування кримінального провадження з використанням технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах; неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.163 вказаного Кодексу, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, у тому числі які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або у сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Положеннями ч.ч.3, 4, 5 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, а для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний враховувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

За ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Зі змісту ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Проте, в порушення ч.3 ст.132, ч.6 ст.163 КПК України, вказане клопотання або додані до нього документи не містять відомостей щодо існування обґрунтованої підозри про вчинення відповідною особою кримінального правопорушення у конкретному випадку, а зважаючи на кінцеву мету і завдання запропонованого стороною обвинувачення тимчасового доступу, про які йдеться у розглядуваному випадку, матеріалами означеного клопотання або прокурором ОСОБА_4 у його заяві не доведено неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою наведених вище оригіналів документів.

Разом із тим, матеріали розглядуваного клопотання у контексті ч.4 ст.132 КПК України, не містять відомостей щодо неможливості без запропонованого заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ, отримати певні документи, про які йдеться в означеному клопотанні, зокрема шляхом направлення стороною обвинувачення письмової вимоги до відповідного Департаменту.

За таких обставин та виходячи з приписів ч.2 ст.93, п.1 ч.3 та ч.4 ст.132, ч.1 ст.223 КПК України, слідчий суддя вважає, що у розглядуваному випадку поза увагою слідчого ОСОБА_3 і прокурора ОСОБА_4 залишились ті положення закону, за якими збирання доказів з боку сторони обвинувачення, відбувається через інститут слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а відтак ініціювання цього клопотання зазначеною стороною кримінального провадження у конкретному випадку та поза існування обґрунтованої підозри є, за переконанням слідчого судді, фактичною підміною слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій заходами забезпечення кримінального провадження.
Тотожну правову позицію висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі №154/3213/16 (постанова від 28.03.2019 року, провадження №51-6359км18), який підтвердив, що збирання доказів з боку сторони обвинувачення шляхом застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасового доступу до речей та документів, - є неприпустимим.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Однак, незважаючи на доводи розглядуваного клопотання, до його матеріалів не додано постанов про призначення (визначення) групи прокурорів і слідчих у кримінальному провадженні №0000025, зокрема прокурора ОСОБА_4 та слідчого ОСОБА_3 , що обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування цього кримінального провадження, як таких, що зібрані неуповноваженими на те особами (органами), а відтак унеможливлює обґрунтування такими доказами процесуального рішення слідчого судді та перешкоджає слідчому судді переконатися у внесенні і погодженні зазначеного клопотання належними суб`єктами.
Аналогічні правові позиції висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 року (справа №754/7061/15, провадження №51-4584 кмо 18) та Третя судова палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 року (справа №759/833/18, провадження №51-5977 кмо 20).
Слід також відмітити, що додані до означеного клопотання й надані до суду копії матеріалів оформлені слідчим ОСОБА_3 всупереч вимогам «Інструкції з діловодства в органах Національної поліції», затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (непрошиті, не пронумеровані, не складений опис та засвідчувальний напис є неповним, оскільки копії не містять дати їх створення, відсутній супровідний лист на матеріли клопотання та реєстраційний номер вихідної коресподенції), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів та у дотриманні встановленого порядку надання таких матеріалів до суду.
Оскільки з наданих до суду клопотання й доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду слідчим СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, яка містить охоронювану законом таємницю, є необґрунтованим й безпідставним, а саме клопотання не відповідає вимогам ст.ст.160, 162-163 КПК України та процесуальні повноваження вказаних осіб не підтверджені доданими до клопотання матеріалами, а відтак єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання уявляється його залишення без задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 9, 26, 131-132, 159-163, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 21.09.2021 року, погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 та подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0025 від 02.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Копії ухвали направити для відома до ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області та до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1