Справа № 629/4529/21
Провадження № 1-кс/629/787/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000393 від 10.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
у с т а н о в и в:
Прокурор Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на велосипед «Тіса», червоного кольору, шляхом заборони розпорядження та відчуження. В обґрунтування клопотання посилається на те, що 09.08.2021 року до Лозівського РВП надійшла заява від гр. ОСОБА_4 про те, що в кінці квітня 2021 року невідома особа, проникла на територію її домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала велосипед "Тіса", гантелі 2 шт., гирю на 24 кг., чим спричинила майнову шкоду на суму 3000 гривень. 18.08.2021 року в ході огляду предмета, за адресою: м. Лозова, вул. Миру, біля буд.9, було виявлено: велосипед «Тіса», червоного кольору.
Прокурор в судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав у повному обсязі.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання прокурора у відсутності вказаної особи.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Пунктом 1 ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
В даному випадку завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення. Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
В ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.
У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, яке було тимчасово вилучено під час зазначеного прокурором огляду, може бути доказом злочину, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України,
у х в а л и в:
Клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000393 від 10.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити.
Накласти арешт на вилучений в ході огляду предмета 18.08.2021:велосипед «Тіса» червоного кольору, шляхом заборони їх відчуження та розпорядження.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1