Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 296 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0003566 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 02 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого за ч.2 ст.296 КК України, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин справи, правильність кваліфікації дій за ч.1 ст.296 КК України та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 , просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді 2 років обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України та встановленням ОСОБА_7 іспитового строку. В решті вирок залишити без змін. Вважає вирок суду незаконним, таким що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції не врахував належним чином характер вчиненого кримінального правопорушення, а тому призначив йому занадто м`яке покарання. Вказує, що ОСОБА_7 не відноситься до категорії осіб, відносно яких не може бути застосовано покарання у вигляді обмеження волі. Зазначає, що враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а також відсутність обставин, що його обтяжують, відносно обвинуваченого доцільно застосувати норму ст.75 КК України, встановивши останньому іспитовий строк.
Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 02 вересня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 18.09.2020 року близько 11 год., ОСОБА_7 перебував у «Європейському сквері», що неподалік будинку № 131 по вул. Покровській в Житомирі, де в той час проходив публічний захід щодо благоустрою «Європейського скверу».
В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_7 , перебуваючи на території вищевказаного скверу, який є громадським місцем та в якому проводився публічний захід щодо благоустрою, підійшов до ОСОБА_10 , після чого демонструючи зневажливе ставлення до існуючих норм поведінки, моральності в суспільному життя та правил співжиття, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, висипав в обличчя ОСОБА_10 борошно.
В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_7 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, при цьому своїми хуліганськими діями зупинив публічний захід щодо благоустрою «Європейського скверу».
Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду і клопотання щодо відкладення розгляду не подавав.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 296 КК України кваліфіковані правильно.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується матеріалами кримінального провадження, які були перевірені судом першої інстанції та яким була надана належна оцінка.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував характер, ступінь суспільної небезпечності та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема, судом першої інстанції враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, характеризується позитивно, має молодий вік, критично ставиться до вчиненого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнав щире каяття та повне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Також, судом враховано результати досудової доповіді Богунського районного відділу ДУ «Центр пробації», з якої вбачається, що орган пробації прийшов до висновку про можливе виправлення та досягнення обвинуваченим право слухняної поведінки без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства, оскільки ОСОБА_7 не становить небезпеки для суспільства
На підставі викладеного, місцевий суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 296 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що покарання у виді обмеження волі буде стримуючим фактором для обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки апелянтом не обґрунтовано в чому полягає невідповідність призначеного покарання у виді штрафу тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зазначення апелянтом про те, що ОСОБА_7 не відноситься до категорії осіб відносно яких не може бути застосовано покарання у вигляді обмеження волі, не може слугувати безумовною підставою для призначення останньому більш суворого покарання.
Також, в засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що з вересня 2021 року він офіційно влаштувався на роботу барменом в кофе, а тому має можливість сплатити призначений вироком суду штраф.
Таким чином, переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому покарання в апеляційній скарзі не наведено.

Також, колегія суддів звертає увагу, що виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Норми кримінального закону України наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з призначеним судом першої інстанції покаранням обвинуваченому ОСОБА_7 та вважає, що воно буде достатнім для перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не можна визнати таким, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, тобто таким що за своїм видом та розміром є явно несправедливим через м`якість.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 02 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: