КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2531/2021 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
ЄУН: 754/761/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження по обвинуваченню за ч.2 ст.345 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за апеляційними скаргами першого заступника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 та прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.345 ч.2 КК України та йому призначено покарання у виді 2-х (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1-го (одного) року 6-ти (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 04.11.2020 близько 11.30 год. по вул. Братиславська, 30-А в м. Києві біля першого під`їзду, з метою перешкоджання здійснювати свої службові обов`язки інспекторам Управління патрульної поліції м.Києва ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою блокування службового автомобіля, в якому знаходились вказані працівники патрульної поліції, почав перешкоджати руху автомобіля, при цьому виражався нецензурною лайкою та своєю ногою наносив удари по службовому автомобілю, на що інспектор УПП ОСОБА_10 з метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 вийшов зі службового автомобіля, а ОСОБА_6 ігноруючи законні вимоги ОСОБА_10 , достовірно розуміючи, що останній є працівником правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, умисно наніс удари руками та ногами по тілу ОСОБА_10 , чим спричинив останььому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на фоні помірного набряку м`яких тканин в тім`яно-потиличній ділянці справа, на верхній повіці правого ока, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, саден в скроневій ділянці зліва, на спинці носа у верхній третині.

В змінених апеляційних скаргах перший заступник Київської міської прокуратури ОСОБА_7 та прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, оскаржуваний вирок просять змінити, виключивши з резолютивної частини вироку посилання суду при застосуванні положень ст. 75 КК України як на умову звільнення від відбування покарання «не вчинення ОСОБА_6 нового злочину».

Звертають увагу, що поняття «кримінальне правопорушення» є ширшим за поняття «злочин», оскільки включає в себе і кримінальні проступки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_9 , який підтримав апеляційні скарги зі змінами, провівши судові дебати, перевіривши доводи зміненої апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, колегія суддів апеляційного суду вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, підтвердженим зібраними у встановленому законом порядку доказами, ретельно перевіреними та належним чином дослідженими в судовому засіданні, і учасниками судового провадження не оскаржується, як і не оспорюється вирок суду в частині кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.345 КК України, і в частині виду та розміру призначеного покарання.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурорів про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, які прокурори пов`язують з посиланням суду в резолютивній частині вироку на можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового «злочину», що не узгоджується з вимогами ч.3 ст.75 КК України, які передбачають умову звільнення від відбування покарання - невчинення нового кримінального правопорушення, то колегія суддів проходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.3 ст.75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Положеннями ст.12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, а відтак поняття кримінального правопорушення є ширшим ніж поняття злочину.

Як вбачається з резолютивної частини вироку Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року, суд, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та встановлюючи йому іспитовий строк, в порушення вимог ч.3 ст.75 КК України помилково послався на таку умову звільнення від відбування покарання як «не вчинення обвинуваченим нового злочину».

Отже доводи апеляційних скарг прокурорів щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме умови звільнення від відбування призначеного покарання - не вчинення протягом іспитового строку нового злочину, колегія суддів вважає обґрунтованими.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що умови звільнення засудженого від відбування призначеного покарання регламентовані законом України про кримінальну відповідальність, а тому, на думку колегії суддів, не позбавляють суд можливості додатково не вказувати їх у вироку.

Виходячи з наведеного, допущена судом першої інстанції помилка, на переконання колегії суддів, може бути виправлена шляхом виключення з резолютивної частини вироку посилання суду при застосуванні ст.75 КК України як на умову звільнення від відбування покарання на «не вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 нового злочину».

Враховуючи викладене колегія суддів при ходить до висновку про необхідність зміни вироку Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року відносно ОСОБА_6 та задоволення змінених апеляційних скарг прокурорів.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 418, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційні скарги прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 та першого заступника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 зі змінами задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.345 КК України змінити, виключивши з його резолютивної частини посилання суду при застосуванні положень ст.75 КК України, як на умову звільнення від відбування покарання, «не вчинення ОСОБА_6 нового злочину».

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців із моменту проголошення.

Судді _______________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4