Справа №463/261/22
Провадження №1-кс/463/359/22
У Х В А Л А

28 січня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 01.10.2021 про закриття кримінального провадження №0000190 від 12.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 01.10.2021 про закриття кримінального провадження №0000190 від 12.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, просив скасувати зазначену постанову з мотивів та підстав викладених у скарзі.
Скаргу мотивує тим, що першим слідчим відділом (із дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000190 від 12.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК Україниза фактом перевищення повноважень, що виразилося у зупиненні його автомобіля, затримання його на більше ніж на три годин та нанесення йому тілесних ушкоджень. В даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 має статус потерпілого. 01.10.2021 слідчм ТУ ДБР винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. ОСОБА_3 вважає вказану постанову не законною та безпідставною, тому просить її скасувати. Окрім цього в скарзі зазначив, що слідчим ТУ ДБР не встановлено всі обставни справи, а тому вважає досудове слідство неповним.

В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, подану скаргу підтримує з мотивів заявлених у ній.

Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився, скерував до суду матеріали кримінального провадження №0000190 для огляду та дослідження в судовому засіданні.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000190 від 12.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , перебувало кримінальне провадження №0000190 від 12.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
Постановою слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м.Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 01.10.2021 вказане кримінальне провадження було закрито.
Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова. Судом досліджено той факт, що приводом для внесення відомостей в ЄРДР, стала протиправна поведінка працівників поліції, що проявилась у перевищенні повноважень та виразилася у зупиненні його автомобіля, проникнення до автомобіля та нанесення легких тілесних ушкоджень. Так ОСОБА_3 було допитано як потерпілого по вказаному кримінальному провадженні, окрім цього слідчим досліджено наявні відеозаписи з відеореєстраторів, отриманих в результатті відеофіксації події працівниками екіпажу «ОГРУГ-0302». Як встановлено слідчим суддею, слідчим в ході досудового слідства проаналізовано та оцінено отримані відомості у їх комплексі, та взято до уваги, що вичерпані всі можливості досудового слідства та відсутні сукупні об`єктивні, неупередженні дані для доведення вини особи у суді, прийшов до висновку, що в діях працівників Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відсутній склад кримінального правопорушення. Враховуючи наведене слідчим вжито всіх заходів, зв`ясовано всі фактичні обставин по справі. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Окрім цього постановою від 22.11.2019 року слідчий Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_8 закрив кримінальне провадження № 0000190 від 12.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування. Як встановлено згідно матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження №0000190, слідчий не звертався до слідчого судді з невідомих причин з клопотанням про продовження строку досудового розслідування. Враховуючи наведене слід врахувати той факт, що на момент винесення оскаржуваної постанови дійсно минув строк досудового розслідування передбачений ст. 219 КПК України, а слідчий з відповідним клопотанням, яке погоджене з прокурором до слідчого судді не звертався, і в подальшому такий не було продовжено, тому приходжу до висновку, що дана скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Львові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 01.10.2021 про закриття кримінального провадження №0000190 від 12.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1