Дата документу 23.09.2021 Справа № 333/4033/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/4033/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1003/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_9 - в режимі відеоконференції,
обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник - адвокат ОСОБА_9 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та засуджено.

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід. Клопотання обґрунтував тим, що він вже тривалий час перебуває під вартою.

Захисник - адвокат ОСОБА_9 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та вважав за можливе змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.

Прокурор та потерпілий заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого, вважали, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, оскільки ризики на даний час не відпали.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як зазначено у ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положенням ст.201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч.3 ст.377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Вказані обвинуваченим підстави для зміни запобіжного заходу, на думку колегії суддів, не є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, з огляду на особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на цей час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, міцних соціальних зв`язків не має.

Отже, ризики, які стали підставою для застосування до обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, зокрема ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, при цьому вказані ризики є високими.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що інший більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків.

Згідно із практикою Європейського Суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Дані про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

З врахуванням викладеного, фактичних обставин кримінального провадження, відомостей про особу обвинуваченого, клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.201, 377, 418-419, КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4