Провадження № 1-в/643/517/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2021 року м.Харків

Суддя Московського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 розглянувши подання заступника начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку щодо засудженого ОСОБА_2 ,
встановив:
Заступник начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду з поданням для вирішення питання про приведення вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 17.12.2019 року у відповідності до вимог закону, щодо засудженого ОСОБА_2 , якого вироком Балаклійського районного суду Харківської області засуджено за ч.1 ст. 310, ч.2 ст. 309, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Ініціатор подання вважає що існують обставини для вирішення судом питання щодо приведення вироку відносно ОСОБА_2 у відповідність до вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII в частині зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання, при цьому у поданні посилається на відповідність до вимог ч.1,3 ст. 5 КК України в новій його редакції.
Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов наступного висновку.
Пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України передбачено ,що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У відповідності до ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі, якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 (далі Закон) внесені зміни до Кримінального кодексу України, відповідно до яких частину другу викласти в такій редакції: "2. Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, -

караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років

З наведених норм права вбачається, що новим законодавчим актом внесені зміни до санкції ч. 2 ст.309 КК України, відповідно до яких передбачений більш м`який вид покарання ніж той, який діяв на час винесення вироку суду, яким засуджено ОСОБА_2 .

Разом з тим у своєму поданні заступник начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, звертаючись до суду, зазначає про те, що він направляє матеріали подання для вирішення питання про приведення у відповідність до вимог Закону України №2617- VІІІ від 22.11.2018 року вироку суду від 29.07.2029 року, проте не зазначає, яким чином це поліпшить становище засудженого згідно статті 5 КК України з огляду зокрема на те, що іспитовий строк, визначений зазначеним вироком суду вже закінчився, та

ОСОБА_2 відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 30.08.2021 року був звільнений від призначеного покарання.

Крім того, в прохальній частині подання не конкретизовано яким саме чином орган пробації просить привести вирок у відповідність до вимог ч. 1, 3 ст. 5КК України в новій його редакції, а суд за власною ініціативою позбавлений права ініціювати будь які питання і діє виключно в межах заявлених вимог.

За таких обставин суд вважає, що подання підлягає поверненню для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,

постановив:

Подання заступника начальника Московського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку щодо засудженого ОСОБА_2 - повернути для доопрацювання.

Ухвала скарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1