Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5412/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 15, ч. 1,2 ст. 185 ч. 2 ст. 263 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

обвинувачуваного: ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001383 за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 листопада 2021 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2006 р.н., не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 - закрито.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди - залишено без розгляду.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні вирішено згідно з ст. 100 КПК України та у апеляційній скарзі не оспорюється.

встановила:

Як зазначено в ухвалі суду ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень до 30 березня 2016 року, тобто з дня вчинення правопорушень минуло понад п`ять років, за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК України, передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 та до 5 років відповідно, тобто відповідно до вимог ст. 12 КК України ці кримінальні правопорушення були злочинами середньої тяжкості, а з 01.07.20 нетяжкими злочинами, обвинувачений після скоєння цих злочинів від слідства та суду не ухилявся, до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів не притягувався, а тому відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду змінити, оскільки як він вважає, суд необґрунтовано не вирішив питання про покладення на обвинуваченого процесуальних витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні, у розмірі 368 гривень 28 копійок, а тому просить внести відповідні зміни у судове рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинувачуваного та його захисника, щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується апеляційних доводів прокурора відносно необхідності вирішення питання про стягнення з ОСОБА_6 на користь держави витрат на проведення експертизи в кримінальному провадженні, то колегія суддів вважає їх слушними.

Так, питання поняття та розподілу судових витрат в кримінальному провадженні, в тому числі пов`язаних з залученням експертів, регулюються положеннями ст.ст. 122, 124-126 КПК України.

Положення ст.126 КПК України про те, що суд вирішує питання про судові витрати вироком або ухвалою, є загальними.

Приписами КПК України не обмежено процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Системний аналіз норм КПК України, зокрема глави 8, дозволяє прийти до висновку, що не стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе лише у випадках ухвалення судом виправдувального вироку або закриття кримінального провадження за реабілітуючими підставами.

Таким чином, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Це узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 598/1781/17 від 17.06.2020.

Таким чином суд першої інстанції звільнивши ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закривши кримінальне провадження, помилково прийшов до висновку, що питання про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат на залучення експерта повинно вирішуватися у порядку виконання рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає зміні та покладає обов`язок відшкодування витрати на проведення судово експертизи холодної зброї в сумі 368 гривень 28 копійок на ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 листопада 2021 року про закриття кримінального провадження № 0001383 щодо ОСОБА_6 - змінити.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи холодної зброї в сумі 368 гривень 28 копійок.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: