У Х В А Л А
Іменем України

09 листопада 2021 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002441 від 17 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,
ВСТАНОВИВ :
08 листопада 2021 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002441 від 17 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме на частку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в статутному капіталі ТОВ «Альтаір» () у розмірі 42, 5%, що є еквівалентом 515 100 грн., у вигляді заборони відчуження, використання та користування, з метою збереження речових доказів, та з забороною ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії від імені ТОВ «Альтаір» ().
Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0002441 від 17 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
Прокурор зазначає в клопотанні, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи всупереч вимог статуту ТОВ «Альтаір», не попередивши інших учасників вказаного підприємства, відчужила на користь ТОВ «Альтаір 2» нежитлові приміщення в м.Києві по вул. Крайня, 1-Е за ціною значно нижчою за ринкову, внаслідок чого завдала учасниками ТОВ «Альтаір» майнової шкоди у великих розмірах.

Так, 16.09.2021 до СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 один із учасників ТОВ «Альтаір» (), місце реєстрації юридичної особи: АДРЕСА_1 , фактичне місцезнаходження: АДРЕСА_2 , щодо ймовірних протиправних дій директора ТОВ «Альтаір» () ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій встановлено, що розмір статутного капіталу ТОВ «Альтаір» () складає 1 212 000 грн. При цьому частка ОСОБА_4 складає 42,5%.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» розмір статутного капіталу товариства складається з номінальної вартості часток його учасників, виражених у національній валюті України.

Фактично частка ОСОБА_4 в статутному капіталі ТОВ «Альтаір» () складає 515 100 грн., тобто являється грошима та матеріальними об`єктом, що відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Також встановлено, що ОСОБА_4 використовує свою частку в статутному фонді ТОВ «Альтаір» () та повноваження директора підприємства для незаконного відчуження майна підприємства та незаконної передачі часток в статутному фонді третім особам. З огляду на вказане частка ОСОБА_4 в статутному фонді ТОВ «Альтаір» являється знаряддям вчинення кримінально протиправної діяльності, що відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 26.10.2021 частку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в статутному капіталі ТОВ «Альтаір» () у розмірі 42,5%, що є еквівалентом 515 100 грн. визнано речовим доказом у кримінальному провадження, так як вказані об`єкти нерухомості являються предметом вчиненого кримінального правопорушення.

В обґрунтування клопотання про необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту, прокурор зазначає, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки у вищезазначених діях ОСОБА_4 є ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, а також той факт, що не накладення арешту на частку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в статутному капіталі ТОВ «Альтаір» () у розмірі 42,5%, що є еквівалентом 515 100 грн. може призвести до подальшого відчуження активів, грошових коштів та часток інших учасників ТОВ «Альтаір» в статутному фонді підприємства.

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити за наведених в ньому підстав.

Власник майна в судове засідання не з`явився.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та додатки до нього, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з клопотання та додатків до нього, СВ Деснянського УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002441 від 17 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за фактом того, що ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам статуту ТОВ «Альтаір», не попередивши інших учасників вказаного підприємства, відчужила на користь ТОВ «Альтаір 2» нежитлові приміщення в м. Києві, вул Крайня, 1-Е, за ціною значно нижчою за ринкову, внаслідок чого завдала учасникам ТОВ «Альтаір» майнової шкоди у великих розмірах.
Постановою слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 26 жовтня 2021 року частка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в статутному капіталі ТОВ «Альтаір» () у розмірі 42, 5 %, що є еквівалентом 515 100 грн. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002441 від 17 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурор звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий визнаючи у постанові від 26 жовтня 2021 року частку у статутному капіталі ТОВ «Альтаір» речовим доказом, не зазначив, якому із критеріїв ст. 98 КПК України вона відповідає, що свідчить про формальний підхід органу досудового розслідування в даному випадку.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.
Прокурором в клопотанні та додатках до нього не доведено необхідності арешту частки у статутному капіталі товариства, яка належить ОСОБА_4 , який порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.
Крім того, прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В клопотанні прокурор формально послався на вказану норму закону, не зазначивши достатніх підстав вважати, що такі ризики відносно майна, про арешт якого він клопоче, існують.
Крім того, слідчий суддя зауважує, що вимога прокурора в клопотанні про заборону ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії від імені ТОВ "Альтаір" (), не є предметом розгляду клопотання про накладення арешту на майно, відповідно до вимог ст. 5 ст. 173 КПК України.
За викладених обставин відсутні правові підстави для задоволення клопотання прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України,
УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратри м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002441 від 17 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя -