Справа № 473/392/22
Номер провадження 1-м/473/3/2022
УХВАЛА
Іменем України

"03" лютого 2022 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, стосовно якої розглядається клопотання - ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),
його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області клопотання керівника Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2022 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання керівника Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту).
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Грузія.
28 жовтня 2021 року до Миколаївської обласної прокуратури з Міністерства юстиції України надійшов запит Генеральної прокуратури Грузії про видачу для відбування покарання громадянина Республіки Грузія ОСОБА_4 , засудженого вироком Тбіліського міського суду від 23 липня 2018 року за вчинення на території Грузії злочину, передбаченого п.п. «а», «г» ч. 2, п. «б» ч. 3 ст. 182 КК Грузії до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права займати матеріально-відповідальні посади у підприємницькому товаристві строком на 2 роки.
26 січня 2022 року Міністерством юстиції України видано наказ №234/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Грузії для виконання вироку суду.
02 лютого 2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.
Злочин, передбачений п.п. «а», «г» ч. 2, п. «б» ч. 3 ст. 182 КК Грузії відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 4 ст. 191 КК України, є екстрадиційним, оскільки є тяжким та передбачає покарання на строк понад 1 рік. Строк давності виконання вироку не закінчився, компетентні органи України не проголошували остаточного рішення стосовно ОСОБА_4 у зв`язку із правопорушенням, за яке вимагається його видача, та не ухвалювали рішення щодо припинення переслідування у зв`язку із цим самим правопорушенням, злочин не належить до військових і не має політичного характеру.
Проведеними перевірками встановлено, що ОСОБА_4 не є громадянином України, на території України не зареєстрований, з питань набуття громадянства України, отримання статусу біженця чи особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту до компетентних органів України не звертався, таких статусів не отримував.
ОСОБА_4 неодноразово судимий на території України, проте повністю відбув покарання, кримінальних проваджень за вчинення інших злочинів на території України відносно нього на час внесення клопотання немає.
В той же час рішенням Октябрьського районного суду міста Полтави від 10 серпня 2021 року ОСОБА_4 примусово видворено з України та затримано з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на 6 місяців.
Запити інших держав про видачу ОСОБА_4 не надходили.
Перешкод для етапування ОСОБА_4 за станом здоров`я не встановлено.
Наявність у ОСОБА_4 судимостей в Україні, притягнення його до кримінальної відповідальності в Грузії, порушення міграційного законодавства свідчать про можливість переховування ОСОБА_4 від правоохоронних органів та суду з метою перешкоджання його екстрадиції до Республіки Грузія.
Враховуючи вказані обставини, прокурор просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до його фактичної передачі компетентним органам Грузії для притягнення до кримінальної відповідальності, але не більше, ніж на 12 місяців.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечували.
Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 , особи, стосовно якої розглядається клопотання - ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.
Слідчим суддею встановлено, що 28 жовтня 2021 року до Миколаївської обласної прокуратури з Міністерства юстиції України надійшов запит Генеральної прокуратури Грузії про видачу ОСОБА_4 для відбування покарання за вчинення злочину.
Згідно матеріалів запиту 23 липня 2018 року Тбіліським міським судом ОСОБА_4 засуджено за вчинення в період з липня 2015 року по 28 вересня 2015 року у місті Тбілісі злочину, передбаченого п.п. «а», «г» ч. 2, п. «б» ч. 3 ст. 182 КК Грузії (протиправне привласнення або розтрата чужих речей або майнових прав, якщо ці речі або майнові права знаходились в правомірному володінні або віданні особи, що привласнила або розтратила, вчинене групою осіб за попередньою змовою, з використанням службових повноважень, у великому розмірі).
Вироком суду ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права займати матеріально-відповідальні посади у підприємницькому товаристві строком на 2 роки.
26 січня 2022 року Міністерством юстиції України видано наказ №234/5 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_4 до Грузії для виконання вироку суду.
02 лютого 2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.
Злочин, передбачений п.п. «а», «г» ч. 2, п. «б» ч. 3 ст. 182 КК Грузії відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 4 ст. 191 КК України, є тяжким і екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 1 рік (від 5 до 8 років позбавлення волі).
Строк давності виконання вироку згідно ст. 49 КК України не закінчився.
Компетентні органи України не проголошували остаточного рішення стосовно ОСОБА_4 у зв`язку із правопорушенням, за яке вимагається його видача, та не ухвалювали рішення щодо припинення переслідування у зв`язку із цим самим правопорушенням.
Злочин не належить до військових і не має політичного характеру.
За результатами проведених органами ДМС України перевірок встановлено, що ОСОБА_4 не є громадянином України, на території України не зареєстрований, з питань набуття громадянства України, отримання статусу біженця чи особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту до компетентних органів України не звертався, таких статусів не отримував.
Встановлено, що ОСОБА_4 документований паспортом громадянина Республіки Грузія № НОМЕР_1 від 28 вересня 2015 року та електронним посвідченням особи № НОМЕР_2 від 29 грудня 2014 року.
Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 січня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці.
Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 19 травня 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді арешту строком на 4 місяці. Засудженого 10 серпня 2021 року звільнено по відбуттю покарання.
На цей час порушених відносно ОСОБА_4 кримінальних проваджень за вчинення злочинів на території України немає.
В той же час рішенням Октябрьського районного суду міста Полтави від 10 серпня 2021 року ОСОБА_4 примусово видворено з України та затримано з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на 6 місяців.
На виконання вказаного рішення ОСОБА_4 було поміщено до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України».
Запити інших держав про видачу ОСОБА_4 не надходили.
Перешкод для етапування ОСОБА_4 за станом здоров`я не встановлено.
Відповідно до інформації «Інтерполу» встановлено, що НЦБ «Інтерполу» в Республіці Грузія за скоєння злочину, передбаченого п.п. «а», «г» ч. 2, п. «б» ч. 3 ст. 182 КК Грузії розшукується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого виставлене червоне сповіщення.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України екстрадиційним арештом вважається застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Відповідно до ч.ч. 4, 8, 10, 11 ст. 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями Кримінального процесуального кодексу України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено особу, стосовно якої розглядається клопотання про застосування екстрадиційного арешту, належність її до громадянства Республіки Грузія, дотримання процедури, наявність передбачених законом підстав, а також відсутність перешкод для екстрадиції ОСОБА_4 до Республіки Грузія, що встановлені Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року, Договором між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу і правові відносини по цивільним та кримінальним справам від 09 січня 1995 року.
Матеріали клопотання не містять письмової згоди ОСОБА_4 на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на видачу (екстрадицію).
Прокурором в судовому засіданні доведено, що наявність у ОСОБА_4 судимостей в Україні, притягнення його до кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину в Грузії, порушення останнім міграційного законодавства свідчать про можливість переховування ОСОБА_4 від правоохоронних органів з метою перешкоджання його екстрадиції до Республіки Грузія, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту). Будь-який розумний контроль за особистістю на території України за допомогою застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не можливий. При цьому, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в Республіці Грузія, законність перебування та його поведінку на території України, вік, задовільний стан здоров`я особи, відсутність в матеріалах справи доказів щодо наявності в останнього місця реєстрації, постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків на території України.
Враховуючи вимоги закону та викладені обставини, слідчий суддя вважає, що існують достатні, об`єктивні та розумні підстави для застосування до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) і фактичної передачі, але не більше ніж на 12 місяців.
Керуючись ст.ст. 372, 376, 584 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання керівника Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, громадянина Республіки Грузія, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичної передачі компетентним органам Республіки Грузія для притягнення до кримінальної відповідальності, але не більше 12 (дванадцяти) місяців загального строку фактичного перебування під екстрадиційним арештом.

Упродовж ектрадиційного арешту утримувати ОСОБА_4 в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду прокурором, захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт протягом п`яти днів з дня вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1