ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/615/22 Справа № 210/5173/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якою відмовлено у задоволені клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що засуджений відбув строк, необхідний для застосування ст.81 КК України, має 4 заохочення, стягнень не має.

Окрім того, засуджений ОСОБА_7 є інвалідом ІІІ групи, має декілька хронічних захворювань, має можливість працевлаштуватись після звільнення, також має доньку, на утримання якої перераховує свою пенсію.
Стверджує, що засуджений довів своє виправлення.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2021 року відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, згідно із довідкою-меморандумом відносить себе до кримінального елементу, поширює та підтримує злодійські традиції, сприяє проведенню злочинного зібрання «сходки» представників негативної спрямованості та організованих груп, щоквартальна оцінка поведінки засудженого задовільна, має середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо неможливості застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу захисника, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений не довів свого виправлення.
Застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Так, згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_7 за час його перебування в Установі виконання покарань № 6 (м. Бахмут) характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Під час перебування в ДУ Криворізька виправна колонія № 80 характеризується посередньо, має 4 заохочення, мав одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Виявляє бажання бути працевлаштованим лише з метою отримати власну вигоду, заохочення, а не з метою довести своє виправлення. Підтримує рівні взаємовідносини із засудженими негативної спрямованості, критику сприймає, але належних висновків не робить. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою встановлення не службових стосунків. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Лише протягом останнього періоду відбування покарання почав проявляти розумну ініціативу у ставленні до виконання робіт із благоустрою установи. Бере участь у програмах диференційованого виховного впливу Правова просвіта, Духовне відродження, Фізкультура і спорт та у виховних заходах, які проводяться в установі. Не бере участь у роботі самодіяльних організацій. 30.04.2021 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні ст.81 КК України як такому, що лише став на шлях виправлення.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення.
Так, за весь період відбування покарання, засуджений мав одне стягнення, яке хоч і є погашеним, однак характеризує його поведінку протягом всього періоду відбування покарання.
Наявність у ОСОБА_7 лише чотирьох заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 08.12.2017 року, не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 має можливість працевлаштуватись після звільнення, також має доньку, на утримання якої перераховує свою пенсію, не є безумовними підставами для його умовно-дострокового звільнення, оскільки зазначені обставини не визначені положеннями ст.81 КК України.
Твердження захисника про те, що засуджений ОСОБА_7 є інвалідом ІІІ групи, має декілька хронічних захворювань є необгрунтованим, оскільки матеріали провадження не містять документів на підтвердження того, що ОСОБА_7 за станом здоров`я не може відбувати покарання.
Разом з цим, слід зазначити, що при наявності хвороби, що перешкоджає відбуванню покарання, до засудженого може бути застосовано звільнення від покарання за хворобою відповідно до положень ст.84 КК України.
Крім того, строк покарання, який відбув засуджений, є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що він довів своє виправлення, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається досить тривалий проміжок часу, бо його кінець припадає на 08.01.2023 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання засудженого, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4