Справа № 639/8162/21
Провадження №1-кп/639/189/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2021 за №0001415, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 20.09.2021 приблизно о 07.40 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «ЗАЗ» модель «Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по провулку Кибальчича в місті Харкові, під`їхав до перехрестя з вулицею Кибальчича, щоб виконати лівий поворот - на вулицю Кибальчича в бік вулиці Північнокавказька. Виїжджаючи на перехрестя рівнозначних доріг та виконуючи маневр ліворуч, ОСОБА_4 не переконався в безпеці своїх дій, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався праворуч від нього, чим грубо порушив вимоги п. 10.1, п. 16.12 Правил дорожнього руху, згідно з яким: «п.10.1 - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 16.12 - На перехрещенні рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються з правого боку»; та допустив зіткнення з мотоциклом «BAJAJ» модель «PULSAR», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який в цей час рухався по вулиці Кибальчича - праворуч від ОСОБА_4 - з боку вулиці Некрасова в напрямку вулиці Північнокавказька.
Унаслідок дорожньо-транспортної події постраждав водій мотоциклу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/715-А/21 від 18.11.2021 спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритих уламкових переломів нижньої третини перелому діафізов велико- і малогомілкової кісток лівої гомілки із зсувом; перелому основної фаланги першого пальця правої стопи; перелому правої ключиці із зсувом; краєвого перелому медіальної кісточки лівої гомілки з незначним зсувом, що в свої сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Дії водія ОСОБА_4 , які виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ» модель «Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед виїздом на перехрестя рівнозначних доріг, не переконався в безпеці своїх дій, а під час виїзду на перехрестя - не поступився дорогою мотоциклу «BAJAJ» модель «PULSAR», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який в цей час під`їжджав до перехрестя праворуч від водія ОСОБА_4 і мав перевагу у проїзді перехрестя першим, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, заподіявши водію мотоцикла ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.
У таких діях ОСОБА_4 , згідно з висновком автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-21/25084-ІТ від 24.11.2021 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 та п. 16.12 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з подією та її наслідками.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначав про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, зібраними матеріалами справи, необхідність призначення останньому покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції відповідної частини статті КК України, а також про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України. Щодо поданого цивільного позову поклався на розсуд суду.

Представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підтримав у повному обсязі. Щодо виду та розміру необхідного та достатнього покарання обвинуваченому поклався на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом. Зазначив, що вчинив ці дії не умисно і дуже шкодує про те, що сталося. Висловив свої вибачення перед потерпілим, хоч останній і не брав особисту участь у судовому розгляді. Цивільний позов у частині відшкодування витрат на лікування потерпілого визнав у повному обсязі. У частині відшкодування майнових витрат на ремонт транспортного засобу потерпілого, а також моральної шкоди вважає цивільний позов завищеним та необґрунтованим.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, раніше не судимий.

Згідно з висновками, викладеними у досудовій доповіді органу пробації, останній, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства, вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення та обмеження волі можливе і не може становити небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, обставини, що пом`якшують покарання, - повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію прокурора та представника потерпілого щодо виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого, зважаючи на висновок, що міститься в досудовій доповіді органу пробації, суд приходить до переконання щодо необхідності призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, та про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування основного покарання, у зв`язку із чим він може бути звільнений від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Як убачається з матеріалів справи, потерпілим заявлений цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди у розмірі 43058,20 грн. та моральної шкоди у розмірі 80 000 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що під час ДТП за участі ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. Згідно виписки Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова» ХМР з медичної картки № 16715 хворий ОСОБА_6 , 1964 р.н. знаходився на стаціонарному лікуванні з 20.09.2021 по 08.10.2021 з діагнозом: Відкритий ІІ-Б тип уламковий перелом кісток лівої гомілки. Перелом правої ключиці. Перелом основної фаланги І п. пр. стопи.
Внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, позивач зазнав та продовжує зазнавати величезні труднощі із задоволенням своєї нагальної біологічної потреби самостійного пересування та обслуговувати себе, що потребує від нього додаткових зусиль із відновлення здоров`я.
Позивачу встановлено на ліву гомілку апарат зовнішньої фіксації (апарат Ілізарова) для довгострокового скріплення фрагментів уламкового перелому кісток, в якому позивач і досі перебуває, а також встановлено кільце Дельбе на праву ключицю, орпоз на перший палець правої стопи, позивач з 09.10.2021 і по теперішній час знаходиться на амбулаторному лікуванні у лікаря травматолога КНП «МІСЬКА ЛІКАРНЯ № 3» ХМР з приводу травми під час ДТП від 20.09.2021 проведено огляд, рентген-контроль, лікування, що підтверджується Довідкою КНП «МІСЬКА ЛІКАРНЯ № 3» ХМР від 04.12.2021.
Під час лікування позивачем було витрачено (підтверджується відповідними документами) грошову суму у розмірі 27 605,50 грн.
Крім того, позивач посилається на майнову шкоду, що завдана під час ДТП його транспортному засобу. Зокрема, за результатами проведення авто товарознавчої експертизи в Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса, згідно з висновком експерта № 28932 від 17.11.2021, вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла «BAJAJ PULSAR NS 125» д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, що мала місце 20.09.2021, становить: 15452,70 грн.
На обґрунтування завданої моральної шкоди потерпілий зазначає, що його і досі переслідує почуття страху та тривоги, через свою безпорадність він не може нормально спілкуватися із оточуючими його людьми, почав до всього більш нервово відноситися. Також, за наслідками вчинення злочину відповідачем, незважаючи на відчуття надзвичайно сильного фізичного болю, що відчував позивач, та існуючи обмеження у пересуванні, останній був вимушений відвідувати правоохоронні органи під час досудового розслідування, приймати участь у процесуальних діях, звертатися до адвоката ОСОБА_5 за захистом свого порушеного права (консультаціями, представництва на досудовому розслідуванні, складання даного цивільного позову), через що потерпілий зазнав сильних душевних страждань та переживань, змушений був змінити свій звичний уклад життя, докладати додаткових зусиль для організації останнього.
Позивач відчуває моральні переживання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенням нормальних життєвих зв`язків, через неможливість продовження активного громадського життя, позбавленням можливості на довгий строк користуватися своїм транспортним засобом - мотоциклом «BAJAJ PULSAR NS 125» д.н.з. НОМЕР_2 .
Зазначив, що жодна майнова компенсація практично не в змозі відновити попередній стан, який існував до ДТП.
Осягнути повною мірою рівень моральних страждань, пов`язаних із нанесенням позивачу тілесних ушкоджень та настанням при цьому вказаних наслідків, а тим більше оцінити в грошовому виразі надзвичайно важко. Між тим, враховуючи всі перелічені вище обставини та факти, а також вимоги розумності і справедливості, заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 80 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Потерпілим ОСОБА_6 в обґрунтування цивільного позову були надані чеки, які підтверджують витрати, які пов`язані з його лікуванням. Загальний розмір витрат за чеками, долученими до цивільного позову, судом розрахований та становить 27 605,50 грн.
Вирішуючи питання про заявлений по справі цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди на лікування, суд, з огляду на положення ст.ст. 22, 1166 ЦК України, приймаючи до уваги визнання обвинуваченим позовних вимог у цій частині, вважає за можливе його задовольнити та стягнути на користь потерпілого майнову шкоду в розмірі 27 605,50 грн.

Щодо вимог потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, що завдана під час ДТП його транспортному засобу, суд приходить до висновку про задоволення вказаних позовних вимог з огляду на таке.
Згідно висновку авто товарознавчої експертизи в Харківському НД1 судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса № 28932 від 17.11.2021, вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла «BAJAJ PULSAR NS 125» д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, що мало місце 20.09.2021, становить: 15452,70 грн.
Вказаний висновок міститься в матеріалах кримінального провадження, учасниками кримінального провадження не оспорювався. Клопотань про призначення повторної авто товарознавчої експертизи від учасників кримінального провадження не надходило.
За таких обставин, суд вважає доведеним розмір майнової шкоди, завданої транспортному засобу потерпілого внаслідок ДТП, а тому позовні вимоги у частині стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу «BAJAJ PULSAR NS 125» д.н.з. НОМЕР_2 у сумі 15452,70 грн підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розв`язання заявленого по справі цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При цьому слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Як вбачається з позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 , він пред`явив позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди до винної особи - обвинуваченого ОСОБА_4 у розмірі 80 000 грн.
Дослідивши матеріали справи та враховуючи обставини події ДТП, яка сталася з провини обвинуваченого і є в причинному зв`язку з тяжкими тілесними ушкодженнями, які отримав потерпілий, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує, що в результаті ДТП ОСОБА_6 завдано моральних та фізичних страждань у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, що спричинило для нього фізичні страждання, лікування та понесені витрати, і дані обставини підтверджуються наданими до суду виписками про лікування та даними про отримані травми.
Також, суд враховує, що обвинувачений на момент розгляду справи у суді не відшкодував потерпілому будь-яких майнових збитків або моральної шкоди, потерпілий після отриманих внаслідок ДТП тілесних ушкоджень не може самостійно працювати і ще тривалий час буде позбавлений заробітку, його дружина працює соціальним робітником у Територіальному центрі надання соціальних послуг Новобаварського району м. Харкова та має оклад в розмірі 4 452,80 грн, через що вони, як зазначено у цивільному позові, змушені в усьому для себе економити, а саме на покупках продуктів харчуванні, одягу, інших необхідних речей, тобто він разом із дружиною опинилися у скрутному матеріальному становищі.
Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_6 , яких він зазнав, конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого в якості компенсації за заподіяну йому моральну шкоду суму в розмірі 40 000 грн, що буде достатнім та справедливим відшкодуванням завданих моральних страждань.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого судом не обирався.

Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді під час досудового розслідування, підлягає скасуванню.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суму завданої майнової шкоди у розмірі 43058(сорок три тисячі п`ятдесят вісім) гривень 20 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , моральну шкоду у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог потерпілого відмовити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 у справі № 953/18056/21, провадження № 1-кс/953/9097/21 на майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мотоцикл «Bajaj Pulsar NS125», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - скасувати після набрання цим вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 у справі № 953/18056/21, провадження № 1-кс/953/9096/21 на майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: автомобіль «ЗАЗ SENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - скасувати після набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати:

за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-21/25084-ІТ від 24.11.2021 у розмірі 1716 грн 20 коп.;

за проведення судової автотоварознавчої експертизи № 28932 від 17.11.2021 у розмірі 5148 грн 30 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1