Провадження № 1-кп/932/40/22
Справа № 932/878/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під

№ 0000035, угоду про визнання винуватості, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`ївка, Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2019 та 19.08.2019 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 прибув до будівлі Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, за адресою: пр. Богдана Хмельницького 116 а, де подав заяву про призначення тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, №641-4 від 12.03.2019, № 06.1-1/1/1739 від 19.08.2019 та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги в яких вніс відомості: що за період з 01.09.2018 до 01.08.2019 доходів не мав та зазначив відсутність у власності земельних ділянок.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку призначення тимчасової соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату від 27.12.2017 року №1098, після отримання всіх необхідних документів Центральним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради ОСОБА_6 прийняті рішення від 15.03.2019 та 29.08.2019 про призначення допомоги, за період часу з 18.02.2019 по 18.02.2020.

В той же час, встановлено, що ОСОБА_6 на праві приватної власності з 13.09.2013 року належить земельна ділянка реєстраційний номер: 35, кадастровий номер: :01:001:0460 площею 7,975 га.

12.05.2016 року між ОСОБА_6 та ТОВ "Нива", укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки відповідно до якого оплата за оренду землі ОСОБА_6 за 2018 рік становить 15000,00 гривень та фактично видано на суму 12075,00 гривень, за 2019 рік становить 27000,00 гривень та фактично видано на суму 21735,00 гривень, за 2020 рік становить 27000,00 гривень та фактично видано на суму 21735,00 гривень.

Про наявність вказаних земельних ділянок та отримання доходу від їх оренди, будучі ознайомленим про відповідальність громадян за недостовірність документів, поданих для призначення державної допомоги та про обов`язок повідомити органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги ОСОБА_6 при подачі заяв про призначення допомоги та декларацій про майновий стан не повідомив, ввівши працівників Управління в оману.

Внаслідок чого ОСОБА_6 в період з 18.02.2019 по 18.02.2020 незаконно отримано кошти державної допомоги особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату на загальну суму 14200,75 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, а саме внесення завідомо недостовірних відомостей про відсутність у власності земельних ділянок, які останній здає в оренду та отримує дохід, заволодів грошовими коштами державного бюджету України в розмірі 14200 гривень 75 копійок, якими розпорядився на власний розсуд.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфіковані за
ч.1 ст.190 КК України.

19.02.2020 та 20.08.2020 р. у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 прибув до будівлі Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, за адресою: місто Дніпро, пр. Богдана Хмельницького 116 а, де діючи умисно, достовірно знаючі про наявність у власності земельної ділянки, щодо якої укладено договір оренди, повторно подав заяви про призначення тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, відомості: що за період з 01.08.2019 до 01.08.2020 доходів не мав та зазначив відсутність у власності земельних ділянок.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку призначення тимчасової соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату від 27. 12. 2017 року №1098, після отримання всіх необхідних документів Центральним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради прийняті рішення про призначення ОСОБА_6 допомоги, за період часу з лютого по листопад 2020 року.

В той же час, встановлено, що ОСОБА_6 на праві приватної власності з 13.09.2013 року належить земельна ділянка реєстраційний номер: 35, кадастровий номер: :01:001:0460 площею 7,975 га.

12.05.2016 року між ОСОБА_6 та ТОВ "Нива", укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки відповідно до якого оплата за оренду землі ОСОБА_6 за 2018 рік становить 15000,00 гривень та фактично видано на суму 12075,00 гривень, за 2019 рік становить 27000,00 гривень та фактично видано на суму 21735,00 гривень, за 2020 рік становить 27000,00 гривень та фактично видано на суму 21735,00 гривень.

Про наявність вказаних земельних ділянок та отримання доходу від їх оренди, будучі ознайомленим про відповідальність громадян за недостовірність документів, поданих для призначення державної допомоги та про обов`язок повідомити органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги ОСОБА_6 при подачі заяв про призначення допомоги та декларацій про майновий стан не повідомив, ввівши працівників Управління в оману.

Внаслідок своїх злочинних дій у період з лютого по листопад 2020 року ОСОБА_6 незаконно отримував кошти державної допомоги особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату на суму 17509,17 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, шляхом обману, а саме внесення завідомо недостовірних відомостей щодо отримання доходу заволодів грошовими коштами державного бюджету України в розмірі 17 509 гривень 17 копійок, якими розпорядився на власний розсуд.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України.

31 січня 2022 року між прокурором при участі захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_6 , згідно з якою обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 190 КК України - у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, за ч.2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 72 КК України, призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 1 рік та штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, який виконувати окремо. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком та покладенням обов`язків, визначених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в присутності захисника свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, визнав повністю та пояснив, що дійсно в 2019 році, точних дат не пам`ятає він звернувся до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, де подав дві заяви для отримання допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, але не набула права на пенсійну допомогу, де у своїх заявах зазначив, що у нього відсутній будь яких дохід та земельні ділянки. При цьому не повідомив, що у його власності є земельна ділянка. Його заява була задоволена, й в період з 18.02.2019 по 18.02.2020 він отримав 14 200,75 грн. допомоги, якою розпорядився на власний розсуд.

Також, в 2020 році, точних дат не пам`ятає він знову звернувся до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, де подав аналогічні заяви для отримання допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, але не набула права на пенсійну допомогу, де у своїх заявах зазначив, що у нього відсутній будь яких дохід та земельні ділянки. При цьому не повідомив, що у його власності є земельна ділянка. Його заява була задоволена, й в період з лютого 2020 по листопад 2020 він отримав 17 509,17 грн. допомоги, якою розпорядився на власний розсуд.

В скоєному щиросердно покаявся.

В ході досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного характеру з боку робітників поліції до нього не застосувалися.

Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він заключив добровільно, в присутності захисника, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_4 у суді підтвердив добровільність укладення угоди між обвинуваченим та прокурором, вказав, що дана угода укладена в його присутності, без насильства, примусу та погроз.

Прокурор просив затвердити укладену із обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості.

Представник потерпілого ОСОБА_5 підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та не заперечував проти затвердження укладеної угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 , наслідки укладення угоди йому зрозумілі.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, з наступних підстав.

При укладенні угоди прокурором враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні кримінального проступку та нетяжкого злочину, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Дані обставини об`єктивно підтверджуються його показами, даними в судовому засіданні та матеріалами кримінального провадження, а саме:

- копією повідомлення Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 10.01.2022 року (том 1 а.с.12);

- копіями заяв ОСОБА_6 від 12.03.2019, 19.08.2019, 19.02.2020, року до Центрального управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради про призначення соціальної допомоги (том 1 а.с. 16-17, 21-22, 26, 30);

- копіями декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в яких зазначено про відсутність земельних ділянок (том 1 а.с. 18-19, 23-24, 27-28, 31-32);

- копіями рішення Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 15.03.2019 року, 29.08.2019 року, 10.03.2020 року, 19.10.2020 року, про призначення ОСОБА_6 допомоги ( том 1 а.с. 20, 25, 29, 39);

- інформацією з Державного реєстру речових права на нерухоме майно від 21.08.2020 року, згідно з якою, за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 7,975 га, яка з 12.05.2016 року перебуває в оренді ТОВ «Нива» (том 1 а.с. 33-34);

- копією повідомлення про припинення тимчасової допомоги (том 1 а.с. 44);

- копією довідки ТОВ «Нива» про оплату за оренду землі (том 1 а.с. 45, 46);

- протоколом огляду від 21.01.2022 року (том 1 а.с. 67-69).

За таких підстав, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення

ОСОБА_6 , оскільки докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, а його умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство) та заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку та нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не знаходиться, його відношення до скоєного.

Щире каяття, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

При цьому, Законом України № 2617-VIII були внесені зміни до ч.1 ст. 190 КК України та збільшено розмір штрафу, а тому з урахуванням статті 5 КК України, в даному випадку застосуванню підлягає санкція ч.1 ст. 190 КК України, в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008 року,який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність особи.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із розміром покарання узгодженим в угоді про визнання винуватості та вважає необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання визначене санкцією статей ч.1 ст. 190 та ч.2 ст. 190 КК України у виді штрафу та позбавлення волі, з урахуванням положень ч.1 ст. 70 КК України із звільненням від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370-371, 374, 376, 474-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 31 січня 2022 року угоду про визнання винуватості між прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 при участі захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання:

-за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривен;

-за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 72 КК України, призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 1 рік та штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, які виконувати самостійно.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази (том 1 а.с.70-71) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор, має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1