н/п 1-кс/490/5492/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
24 грудня 2021 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Макіївка, Донецької області, не працюючому, пенсіонеру, не одруженому, раніше не судимому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
22.12.2021р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Згідно вказаного клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000283 від 21.07.2021р. за фактом вимагання, тобто вимоги вчинення дій майнового характеру з погрозою вбивства потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку липня 2021 року ОСОБА_8 познайомився із ОСОБА_9 у зв`язку з придбанням належного останньому автомобілю марки BMW на іноземному реєстраційному номері НОМЕР_1 . В ході телефонної розмови ОСОБА_9 та ОСОБА_8 домовились про зустріч. За результатами зустрічі, яка відбулась 13.07.2021р., перевіривши працездатність та комплектацію автівки, за усною домовленістю з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 передав останньому гроші в сумі 4800 доларів США в якості оплати за придбання автомобіля, а ОСОБА_9 , в свою чергу, передав новому власнику автівку та технічний паспорт на авто.
Приблизно всередині липня 2021 року, але не пізніше 21.07.2021р. у ОСОБА_8 , який усвідомлював, що ОСОБА_9 не має перед ним жодних фінансових чи майнових зобов`язань, виник злочинний намір, направлений на вимагання вчинення ОСОБА_9 дій майнового характеру на його користь, а саме вимагання оплати ремонту автомобіля марки BMW на іноземному реєстраційному номері НОМЕР_1 , який він раніше придбав у потерпілого.
Переслідуючи мету незаконного безоплатного покращення якості свого майна за рахунок коштів ОСОБА_9 , з метою реалізації свого злочинного наміру 21.07.2021р. ОСОБА_8 запросив ОСОБА_9 на зустріч до пабу «Пінта», що розташований по пр. Богоявленському, буд. 8/2 о 19 год. 00 хв. У визначений час ОСОБА_9 прибув на зустріч та, зайшовши до літнього майданчику пабу, побачив за одним зі столиків ОСОБА_8 та чотирьох невідомих йому осіб чоловічої статі, які запросили його присісти. В ході розмови ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 про те, що автівка, яку він раніше придбав у потерпілого, знаходиться на теперішній час в несправному стані та потребує ремонту, оплатити ремонт машини має ОСОБА_9 .
ОСОБА_9 , в свою чергу, заявив, що перед купівлею автомобілю ОСОБА_8 особисто оглядав машину, а також із залученням досвідчених працівників СТО у м. Миколаєві. Стан придбаної автівки ОСОБА_8 влаштовував. ОСОБА_10 заявив, що будь-якого боргу перед ОСОБА_8 в нього немає та відмовився від сплати за ремонт. Після цього ОСОБА_8 почав висловлювати на адресу ОСОБА_9 погрози застосування насильства у разі ігнорування його вимог щодо оплати ремонту автівки. Потерпілий відмовився виконувати вимоги ОСОБА_8 та покинув літній майданчик пабу.
26.07.2021р. в після обідній час, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_9 знову зателефонував ОСОБА_8 та запропонував зустрітися у зв`язку з тим, що питання про оплату ремонту автівки не було вирішено. Погодившись на пропозицію, о 19 год. 30 хв. того ж дня ОСОБА_9 прибув до попередньо обумовленого місця - пабу «Пінта», що розташований по пр. Богоявленському, буд. 8/2. На літньому майданчику закладу на нього чекали ОСОБА_8 та троє невстановлених осіб. В ході розмови ОСОБА_8 повторно висказав вимогу сплати вартості ремонту його машини ОСОБА_9 , на що останній категорично відмовив. Після цього ОСОБА_8 висловив погрозу негайної реалізації попередніх погроз застосування насильства до потерпілого та вбивства останнього у разі невиконання його вимог. Подальша розмова була перервана, ОСОБА_9 покинув літній майданчик пабу.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне безоплатне покращення якості свого майна за рахунок коштів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 залучив до своєї злочинної діяльності свого батька ОСОБА_7
27.07.2021р. на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_7 та, представившись, заявив потерпілому, що той повинен ще раз продати автівку покупцю, якого знайшов ОСОБА_7 за завищеною ціною, а гроші від продажу передати йому, на що потерпілий відповів відмовою. Далі ОСОБА_7 висловив погрозу вбивством потерпілого, після чого поклав слухавку.
09.08.2021р., продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_9 знову зателефонував ОСОБА_8 та запропонував зустрітися. ОСОБА_9 від пропозиції відмовився, повідомивши, що його позиція не змінна, він нічого не винен ОСОБА_8 та не бачить сенсу у ще одній зустрічі. ОСОБА_8 , в свою чергу, наполягав на зустрічі та ОСОБА_9 погодився.
Того ж дня о 19 год. 30 хв. ОСОБА_9 прибув за місцем, попередньо повідомленим йому ОСОБА_8 , розташованим на набережній по вул. Флотський бульвар. На місці на нього вже чекали ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та двоє невстановлених осіб. В ході розмови, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повторно висказали ОСОБА_9 вимогу сплати вартості ремонту машини, на що останній відмовив. Після цього, з метою підтвердження реальності виказаних раніше на адресу потерпілого погроз та з метою пригнічення та залякування потерпілого, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в область лівого плеча, чим завдав останньому фізичного болю. В цей час, ОСОБА_7 дістав наявний при ньому ніж та продемонстрував потерпілому, погрожуючи при цьому застосуванням насильства. Після нетривалої розмови ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_9 разом поїхати на СТО та порахувати вартість ремонту автомобілю, вартість якого ОСОБА_9 має сплатити. ОСОБА_8 заявив, що про місце та час зустрічі він повідомить ОСОБА_9 пізніше.
В подальшому, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 домовились з ОСОБА_9 про зустріч на СТО з метою встановлення вартості ремонту автомобілю, на яку останній вимушено погодився. Крім того в ході телефонної розмови ОСОБА_9 був попередженний, що на зустріч до нього приїде ОСОБА_7 та всі майнові питання, щодо ремонту автомобіля необхідно буде вирішувати з ним.
18.08.2021р. о 16 год. 03 хв. ОСОБА_9 прибув за місцем, попередньо повідомленим йому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 а саме на СТО розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, буд. 161. На місці на нього вже чекали ОСОБА_7 та невстановлений чоловік. В ході розмови, ОСОБА_7 сказав, що зараз вони звернуться до працівника СТО, і він подивиться автомобіль, який ОСОБА_9 продав ОСОБА_8 та визначать суму грошових коштів, які ОСОБА_9 повинен буде сплатити за ремонт.
В свою чергу ОСОБА_9 , заявив, що будь-якого боргу перед ОСОБА_8 в нього немає та платити за ремонт він не буде а також сказав, що перед купівлею автомобілю, ОСОБА_8 оглядав машину як особисто так із залученням працівників СТО і стан придбаної автівки його влаштовував. Після цього, з метою підтвердження реальності виказаних раніше на адресу потерпілого погроз та з метою залякування потерпілого, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 один удар головою в область обличча, чим завдав останньому фізичного болю.
В подальшому, ОСОБА_7 виказав погрози і сів до свого транспортного засобу марки ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_2 та поїхав у невстановленому напрямку.
Того ж дня о 16 год. 07 хв. ОСОБА_9 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_8 та повідомив, що в нього відбулась зустріч з його батьком ОСОБА_7 та він повідомив останньому, що нічого йому не винен та оплачувати ремонт автомобілю він не збирається. Почувши відмову, ОСОБА_8 відразу висловив погрозу застосування насильства до потерпілого та вбивства останнього після чого поклав слухавку.
11.09.2021р. слідчим повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вимозі вчинення дій майнового характеру з погрозою вбивства потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на його необґрунтованість, у зв`язку з чим просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Зазначали, що підозра у вказаному кримінальному провадженні необгрунтована, попередніми ухвалами слідчих суддів встановлено відсутність більшості ризиків. Звертали увагу на тяжкий стан здоров`я підозрюваного.
Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Підозра ОСОБА_7 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: рапортами оперативного підрозділу УСБУ в Миколаївській області про встановлення наявності ознак кримінального правопорушення у діях ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 21.07.2021р., 03.08.2021р., 11.08.2021р., 09.09.2021р.; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 від 21.07.2021р., 23.07.2021р., 02.08.2021р., 11.08.2021р.; довідкою, виданою Миколаївським міським травматологічним пунктом на ім`я ОСОБА_9 щодо встановлення наявності в нього тілесних ушкоджень від 10.08.2021р.; матеріалами проведених в рамках кримінального провадження негласних слідчих (розшукових) дій, в тому числі тих, з яких ще не знято гриф секретності «таємно»;
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 00000283 від 21.07.2021р. відносно ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
В той же час, слідчий суддя звертає увагу, що питання наявності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення може бути предметом лише судового розгляду щодо обвинувального акту.
У своєму клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність у ОСОБА_7 ризиків впливати на потерпілого та свідків, продовжити вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, а також переховуватися від органу досудового розслідування.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні системних дій щодо умисного корисливого тяжкого кримінального злочину проти власності із погрозою застосування насильства, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, на даний час не працює, має документ, що дає право виїзду за кордон, наразі інший підозрюваний, який є сином ОСОБА_7 знаходиться у міжнародному розшуку. Зазначені дії за змістом обвинувачення здійснювалися із застосуванням фізичного насильства та із залученням іншого підозрюваного. При цьому під час зустрічей із потерпілим з боку підозрюваного знаходилися невстановлені слідством декілька осіб. Відповідно до протоколу про результати НСРД від 13.09.2021 р., з якого із врахуванням презумції невинуватості вбачаються системні дії ОСОБА_7 стосовно неправомірного впливу на потерпілого ОСОБА_9 , в тому числі його обізнаність із місцем роботи потерпілого та можливе створення проблем із роботою та здоров`ям потерпілого.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені п.1,3,5 ст. 177 КПК України.
У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, а саме: - особисте зобов`язання, оскільки, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не працює, тож не має законного джерела доходів; - особиста порука, оскільки, відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; - домашній арешт, оскільки, ОСОБА_7 не має власного житла, а проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак дане домоволодіння не належить йому, тож застосувати домашній арешт до ОСОБА_7 не можливо, оскільки власники даного домоволодіння не надали згоду на домашній арешт до ОСОБА_7 за вказаною адресою та знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_7 отримає можливість вільного використання засобів зв`язку (мобільний телефон, інтернет, тощо), які зможе використати для впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні;- застава, оскільки, під час розгляду клопотання сторонами по справі не вказано даних про можливість внесення застави підозрюваним у розмірах, передбачених ст. 182 КПК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити до 17 січня 2022 року включно.
На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, яка не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1