21.02.2022
Справа № 642/1214/22
Провадження № 1-кс/642/637/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2022 року Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000962 від 05.11.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
14.02.2022 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся слідчий слідчого відділення відділу поліції № 2 ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, лейтенант поліції ОСОБА_4 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв умисний нетяжкий злочин за наступних обставин.

Так, 04.11.2021 близько 12 години 35 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правомірно перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проводив ремонтні роботи. Саме в той час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_6 та впевнившись, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, ОСОБА_5 таємно викрав кутову шліфувальну машину ТМ «Makita» моделі GA 9020, яка знаходилась на території вказаного домоволодіння. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд.

02.02.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який відноситься до злочинів проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років.
При цьому, вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні злочині, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, підтверджується, зокрема, наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 04.11.2021, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 05.11.2021, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом огляду відеозапису від 11.11.2021.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він є уродженцем м. Харкова, громадянином України, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимого, останній раз 03.12.2021 року Ленінським районним судом м. Харкова до позбавлення волі строком на 3 роки із застосування ст. 75 КК України та звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

При цьому, вивченням матеріалів кримінального провадження та характеризуючих даних підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні мають місце ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, у зв`язку з чим без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він може покинути територію Харківської області та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. З огляду на зазначені обставини, в даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на потерпілого та свідків, які викривають його у вчиненні злочину, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи характер скоєного злочину, дані про особу ОСОБА_5 , який раніше засуджений за корисливі злочини, останній раз 03.12.2021 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та звільненого від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки, крім того за минуванням незначного часу з вчинення попереднього кримінального правопорушення, знов обґрунтовано підозрюється у кримінальному умисному правопорушенні проти власності, офіційно не працює, тобто не має джерел для нормальної життєдіяльності, тому в даному випадку існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зазначене свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі заходи не зможуть сприяти здійсненню завдань кримінального провадження щодо здійснення захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження (у тому числі потерпілих), а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного та просили його задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст. 181 КПК України).
На виконання вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людинивід 10 лютого 2011 року у справі Харченко протиУкраїни, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Під час обрання запобіжного заходу слідчий судя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Сама по собі наявність ризиків та обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення не свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою та неможливість застосування інших запобіжних заходів.
Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
При цьому, законодавцем в ч. 2 ст. 194 КПК України передбачено підстави для відмови у застосуванні запобіжного заходу, які визначені ч.1 ст.194 КПК України та доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку слідчого судді, вказані обставини слідчим та прокурором доведені в повному обсязі.
Як вбачається із змісту клопотання слідчого, надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину і підтверджується: протоколом огляду місця події від 04.11.2021, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 05.11.2021, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом огляду відеозапису від 11.11.2021.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать про обґрунтованість підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення-злочину, згідно підозри.
При цьому слід врахувати, що повідомлення про підозру вручене 02.02.2022 року органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990 р., п. 32, Series A, N 182). Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Слідчий суддя вважає доведеними та обґрунтованими слідчим ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і беручи до уваги тяжкість покарання, яке передбачено за вчинення вказаного злочину, свідчать про ймовірну ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»). Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення нетяжкого злочину, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, ймовірний ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні та беручи до уваги встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, яка передбачає отримання показань спочатку на стадії досудового розслідування, шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).
Підставою для застосування запобіжного заходу є висока ймовірність вчинення підозрюваним певних дій для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, зокрема: змога переховуватись від органу досудового розслідування та суду, яка також обґрунтовується і тяжкістю покарання. Крім того, ймовірна можливість незаконного впливу на свідків та ризик вчинити інші кримінальні правопорушення або перешкоджати провадженню іншим чином.
Виходячи з наведеного та з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 21-00год. до 07-00 год. відносно підозрюваного ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У зв`язку з чим, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Вказаний запобіжний захід буде в повній мірі відповідати меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваною покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також буде слугувати дотриманню вимог ч.2 ст.28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196 , КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 - строком на 60 днів.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;
2) не відлучатися із міста Харкова та Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 21:00 години по 07:00 годину, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Строк дії ухвали до 16 квітня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1