Справа №586/769/21
№ провадження 1-кп/590/222/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2021 року Ямпільський районний суд
Сумської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Ямпіль кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Відродження Артемівського району Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого
за ч.1 ст.185 КК України

за участі учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
У С Т А Н О В И В :
09.09.2021 близько09 год. 00 хв. ОСОБА_3 за проханням ОСОБА_5 зняти їй грошові кошти з її банківської карти АТ "ОЩАДБАНК" за № НОМЕР_1 , пішов до відділення даного банку, яке розташоване за адресою: м. Середина-Буда вул. Троїцька, 26. Перебуваючи біля відділення АТ "ОЩАДБАНК", в банкоматі, який знаходиться біля даного відділення, ОСОБА_3 перевірив рахунок картки ОСОБА_5 , на якій були грошові кошти в сумі 12550 гривень. В цей момент у ОСОБА_3 виник умисел скоїти крадіжку грошових коштів з даної банківської карти для власних потреб. З цією метою керуючись раптово виниклим кримінально-протиправним умислом, направленим на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_3 з рахунку банківської карти АТ "ОЩАДБАНК" за № НОМЕР_1 зняв гроші в сумі 6000 гривень, які належать ОСОБА_5 та шляхом вільного доступу, скоїв їх крадіжку.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення від 20 жовтня 2021 року. За змістом указаної угоди ОСОБА_3 визнає свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Приймаючи спільне рішення про примирення, сторони виходили з того, що матеріальна шкода потерпілій відшкодована, і потерпіла не має претензій до обвинуваченого матеріального характеру, в зв`язку з чим цивільного позову заявляти не бажає.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.
Відповідно до вимог частини третьої статті 469КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачені ч.1 ст.185КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_6 визнав себе винним, ураховуючи положення статті 12 КК України належить до кримінального проступку.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений обставин пред`явленого обвинувачення не оспорив, підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185КК України та пояснив, що повністю розуміє права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.
Потерпіла підтримала угоду про примирення, вказала, що претензій до обвинуваченого не має, завдана матеріальна шкода відшкодована, наслідки затвердження угоди їй зрозумілі.
Обвинуваченому та потерпілій судом роз`яснено, що уразі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Потерпілій також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом у підготовчому судовому засіданні з`ясовано думку прокурора, який вважав, що умови угоди про примирення відповідають законодавству, заперечення проти її затвердження відсутні.
Суд також дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та даним про особу обвинуваченого, а також санкції ч.1статті 185 КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 20 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному 09.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді вісімдесяти годин громадських робіт.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених частиною 3 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя : ОСОБА_1