ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА

м. Фастів Київська область 11.01.2022 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася з скаргою до суду на постанову про відмову в задоволені клопотання, посилаючись на те, що в провадженні СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000270 від 23.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України щодо її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 визнана потерпілою. 23.11.2021 нею було подано клопотання на ім`я слідчого СВ Фастівського РУП ОСОБА_5 про допит свідка, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин справи. Слідчим була прийнята Постанова про відмову в задоволені клопотання. Вважає відмову слідчого необґрунтовану, формальну та надуману. Просить скасувати постанову слідчого та зобов`язати слідчого СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області провести допит свідка ОСОБА_6 .
Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просила їх задовольнити, а також зазначила, що вказаний свідок працював у реабілітаційному центрі «Стоп залежність» та володіє інформацією про методи та умови реабілітації пацієнтів за період перебування її сина. Володіє інформацією про подію яка сталася в центрі 26.05.2015 року.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.
В силу ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши скаржника, дослідивши письмові матеріали надані сторонами, прихожу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора в тому числі у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, особою якій відмовлено у задоволенні клопотання.
При розгляді справи встановлено, що в провадженні СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000270 від 23.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.
Скаржник - ОСОБА_3 є потерпілою в даному кримінальному провадженні.
З матеріалів скарги вбачається, що 23.11.2021 нею було подано клопотання про проведення слідчих дій на ім`я слідчого СВ Фастівського РУП ОСОБА_5 , а саме про допит осіб які володіють інформацією про перебування ОСОБА_4 в реабілітаційному центрі «Стоп залежність».
Відповідно до ст. 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин посилається їй.
За результатами розгляду даного клопотання 02 грудня 2021 року слідчим прийнято Постанову про відмову в задоволенні клопотання, яка була направлена на адресу ОСОБА_3 . В обґрунтування відмови слідчий в постанові зазначив, що заявлене клопотання є передчасним, необґрунтованим, заявленим без відповідних підстав.
Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно із ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно принципу публічності, закріпленого в ст. 25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно з ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч. 6 ст. 223 КПК України слідча дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника, під час проведення такої слідчої дії присутні особи, що її ініціювали, що мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку ведення відповідної слідчої дії.
Принципом кримінального процесу є змагальність сторін, яка передбачає рівні права на збирання та подання до суду доказів.
Як вбачається із досліджених у судовому засіданні матеріалів, ОСОБА_3 , як потерпілою, заявлено клопотання про допит свідка, покази якого, як зазначила в судовому засіданні скаржник, можуть бути доказами у кримінальному провадженні і можуть спростувати або підтвердити обставини, які викривають або виправдовують дії осіб, які безпосередньо причетні до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 146 КК України.
Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею у скаргах за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту. Підставою для проведення слідчих дій є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).
Слідчі дії спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 223 КПК України). Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Аналізуючи норму ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування. Із змісту роз`яснень, що містяться у п. 6 Узагальнень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 вбачається, що під час розгляду скарг на відмову слідчого, прокурора у проведенні слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя, враховуючи завдання кримінального провадження, має встановити, чи була така відмова обґрунтованою та належним чином мотивованою, і чи в результаті її прийняття не були порушені права сторони захисту.
Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000270 від 23.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі або викрадення людини вчинені організованою групою, або такі, що спричинили тяжкі наслідки.
ОСОБА_3 , при розгляді скарги зазначила, що покази свідка ОСОБА_6 якого вона просила допитати, можуть бути доказами у кримінальному провадженні і можуть спростувати або підтвердити обставини, які викривають або виправдовують дії осіб які мають відношення до вказаного правопорушення так, є (були) працівниками центру «Стоп залежніст» в якому незаконно позбавили її сина ОСОБА_4 волі, що спричинили тяжкі наслідки для останього. Органом досудового розслідування вказані факти досліджені не були, а лише констатувався факт та зазначено що клопотання є передчасним.
Сторона захисту, потеріплий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб, речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів, перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ч.2 ст.93 КПК України).
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).
Разом з тим, слідчий суддя оцінює доводи слідчого стосовно відмови в проведенні допиту у якості свідка зазначеного у клопотанні у зазначеному кримінальному провадженні та приходить до висновку, що слідчий відмовив в задоволенні клопотання про проведення допиту свідків не навівши при цьому мотивів такої відмови, а лише послався на формальні значення, що не може бути визнане обґрунтованим та порушує права потерпілого.
Згідно ч.1 ст. 133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати свідка, потерпілого для допиту чи участі в іншій процесуальній дії. Згідно ч.2 вказаної статті - слідчий, прокурор під час досудового розслідування мають право викликати особу, якщо є достатні підстави вважати, що вона може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.
За таких обставин, постанова слідчого від 02 грудня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання потерпілого про проведення слідчих дій про допит свідка у кримінальному провадженні є необґрунтованою та підлягає скасуванню,
Керуючись ст. 303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скасувати постанову старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 02.12.2021 року про відмову в задоволенні клопотання.
Старшому слідчому СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 провести допит свідка ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000270 від 23.05.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.
Ухвала в порядку ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 13.01.2022 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1