СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/485/22
ун. № 759/2109/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000362 від 04.02.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000362 від 04.02.2022 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідування місці за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вирішив незаконно придбати психотропну речовину - амфетамін з метою подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут психотропних речовин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , діючи згідно розподілених ролей у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та за невстановлених обставин отримали від невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину у розфасованому стані, які розподілив в рівних частинах між ОСОБА_7 з метою подальшого збуту шляхом розміщення закладок «схованок» у Святошинському районі міста Києва, за що в подальшому мали отримувати грошову винагороду.

04.02.2022 року, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 приблизно о 16 годині 50 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ вулиця Робітнича, 2/а, незаконно з метою подальшого збуту, шляхом розміщення закладок «схованок», зберігав психотропну речовину амфетамін.

04.02.2022 року, приблизно о 16 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 продовжуючи знаходитись за адресою: м. Київ вулиця Робітнича, 2/а був викритий працівниками поліції, та в подальшому затриманий в порядку ст. 208 КПК України, у якого під час особистого обшуку було виявлено та вилучено 27 (двадцять сім) поліетиленових пакетів з пазовою застібкою з психотропною речовиною амфетамін.

Крім цього, 04.02.2022 року, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на незаконний збут психотропної речовини, у невстановлений слідством час, знаходячись в лісопарковій зоні біля будинку №2/а по вулиці Робітнича в м. Києві, шляхом закладки, а саме: залишив на землі в снігу 5 (п`ять) згортків в середині яких знаходились поліетиленові пакети з пазовими замками з кристалоподібною речовиною світлого кольору, що відповідно є психотропною речовиною амфетамін, для подальшого отримання вказаних згортків потенційними покупцями, з метою подальшого отримання грошової винагороди.

04.02.2022 року, в період часу з 22 години 00 хвилин по 22 годину 40 хвилин, в ході проведення огляду місця події, за участю ОСОБА_4 в лісопарковій зоні на землі під снігом, що за адресою: АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено 5 (п`ять) поліетиленових пакетів з пазовими замками з кристалоподібною речовиною світлого кольору, що відповідно є психотропною речовиною амфетамін.

Крім цього, за місцем тимчасового проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 04.02.2022 року, в період часу з 22 години 40 хвилин до 00 години 22 хвилин 05.02.2022, за адресою: АДРЕСА_4 було проведено (невідкладну слідчу дію) обшук в ході якої виявлено та вилучено наступне: 43 (сорок три) поліетиленові пакети з речовиною невідомого походження, електронні ваги та пакувальний матеріал.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» встановлено, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом працівників поліції; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 04.02.2022 року; протоколом обшуку від 04.02.2022 року, за адресою: АДРЕСА_4 ; показами свідків; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На даний час є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваному зникнути та переховуватись від слідства та суду для уникнення кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, оскільки під впливом розуміння інкримінованого йому правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній вчинив тяжкий злочин та може уникати явки до органу досудового слідства та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування. До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. п. 3, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків. Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.
Захисник, позицію якого підтримав підозрюваний, заперечив щодо задоволення клопотання прокурора. Просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Посилався на недоведеність ризиків, оскільки речові докази вже вилучені органом досудового розслідування, спотворити їх або знищити неможливо. Ризик впливу на свідків відсутній, оскільки свідків у провадженні немає. Підозрюваний до недавнього часу був військовослужбовцем Національної Гвардії України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має місце реєстрації у м. Києві.
Підозрюваний ОСОБА_4 також пояснив, що повністю визнає свою вину, співпрацює із органами досудового розслідування. Був військовослужбовцем Національної Гвардії України з 2018 року по вересень 2021 року. Після звільнення ніде не працював та не навчався. Проживати за місцем реєстрації можливості не має, оскільки будинок АДРЕСА_1 належить Національної Гвардії України та він був там зареєстрований під час проходження служби за контрактом. Будинок за адресою: АДРЕСА_2 , він винаймав. З літа там з ним проживав його товариш ОСОБА_7 разом із дівчиною.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя дійшов такого висновку.
У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Святошинського УП ГУНП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2022 року за №0000362 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як вбачається з додатків, долучених до клопотання, 04.02.2022 року о 16 год. 50 хв. ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

04.02.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо оцінки слідчим суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду (рішення у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32; рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184).
Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Крім того, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Обґрунтованість підозри у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень (злочинів) повністю підтверджується зібраними по провадженню доказами, а саме: рапортом працівників поліції; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 04.02.2022 року; протоколом обшуку від 04.02.2022 року, за адресою: АДРЕСА_4 ; показами свідків.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій, належність та допустимість доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя доходить до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, та особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя враховує те, що ризиками у даному випадку є дії, які можуть вчинятися з високим ступенем ймовірності.
Так, слідчий суддя вважає, що прокурор у судовому засіданні довів, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ризик переховування від органів досудового розслідування та в подальшому від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
За таких обставин, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.
При цьому, слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення кримінальних правопорушень.
Враховуючи наведене, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані органом досудового розслідування докази про причетність підозрюваного до вчинення злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також доведеність в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов та таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.
При цьому, на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Разом з тим, слідчий суддя, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 04 лютого 2022 року по 04 квітня 2022 року включно.
Визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 грн. (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089),після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді діє в межах строку досудового розлідування, але не довше ніж до 04.04.2022 року включно та підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вручити підозрюваному та прокурору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали виготовлений та долучений до матеріалів 07.02.2022 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1