УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000302 від 09.02.2021 прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0000302 від 09.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.362, ч.2 ст. 361, ч.2 ст.361-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0000302 від 09.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.362, ч.2 ст. 361, ч.2 ст.361-2 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000302 від 09.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2 КК України. Досудове розслідування у вказаному провадженні здійснюється слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим.

В ході досудового розслідування встановлено, що на даний час на території України функціонує протиправний механізм вимагання та одержання неправомірної вигоди від моряків за оформлення морських документів, шляхом створення штучних перешкод при верифікації наявних документів в Реєстрі моряків, підтвердженні онлайн-заявки на проходження Державної кваліфікаційної комісії Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків (далі Інспекція) в е-сервісі «Кабінет моряка» за посиланням sea.e-transport.gov.ua та подальшому забезпеченні позитивного результату обов`язкового комп`ютерного тестування для підтвердження відповідної кваліфікації моряка.
З метою забезпечення реалізації вказаного протиправного механізму, групою осіб було розроблено альтернативну автоматизовано систему (АС) за посиланням as.marad.org.ua, до якої несанкціоновано вивантажуються конфіденційна інформація та офіційнідокументи стосовно моряків. Надалі зазначені відомості обробляються у АС і використовуються «агентами»-посередниками для забезпечення функціонування протиправного механізму з видачі необхідних документів для підтвердження/підвищення кваліфікації моряка та одержання неправомірної вигоди, а інформація, яка обробляється в е-сервісі «Кабінет моряка», шляхом несанкціонованого втручання в його роботу невстановленими особами, незаконно розміщується на ресурсі as.marad.org.ua.
Зокрема, встановлено, що зазначену автоматизовану систему (АС) використовують для ручного підтвердження верифікації документів моряка, внесення сертифікатів та дипломів, корегування результатів проходження комп`ютерного тестування тощо. Разом з тим, несанкціонована передача та використання конфіденційних відомостей стосовно моряків з офіційного е-сервісу «Кабінет моряка» та Державного реєстру документів моряків України (далі Реєстр) стає можливим завдяки розробленому програмному забезпеченню та програмному коду працівниками ТОВ «ДІСОФТ» ().
Співробітники ТОВ «ДІСОФТ», фактично здійснюють підтримку, оновлення альтернативної автоматизованої системи «МорАда» за посиланням as.marad.org.ua, несанкціоноване розроблення в ній додатковихблоків для можливості реалізації протиправного механізму роботи «агентів», ручної верифікації документів, зміни результатів пройденого комп`ютерного тестування.

За обставин викладених у клопотанні, органом досудового розслідування встановлено, що до функціонування вказаної злочинної схеми причетний громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , займає посаду начальника відділу організації роботи Голови Державної служби морського та річкового транспорту, який консультує та допомагає ІТ-спеціалістам у налаштуванні неофіційних веб-ресурсів за посиланнями «cabinet.ites.net.ua» та « ІНФОРМАЦІЯ_2 », через які здійснюється несанкціонований доступ до Реєстру.

За наслідками проведення санкціонованого обшуку 10.09.21 року за місцем проживання ОСОБА_6 виявлено речі, стосуються підготовки та дипломування моряків та здачі відповідних іспитів, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також є предметами, що були набуті кримінально протиправним шляхом, та які постановою слідчого визнані речовими доказами, та з метою збереження яких виникла необхідність у накладенні арешту.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав у ньому наведених. Повідомив, що вилучене майно є речовими доказами та містять ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Представник власника майна проти клопотання заперечував, зазначив про його необґрунтованість, зокрема з тих підстав, що не зрозуміло чому саме ці речі є речовими доказами та, що вони доводять. Крім того, зауважив, що ухвалою про надання дозволу на обшук не було надано дозволу на вилучення комп`ютерної техніки та засобів зв`язку, з початку проведення обшуку було обмежено право на захист, через недопущення адвоката. Наголосив, що його довіритель не обмежував право слідчого провести повний огляд, техніки, яку було вилучено, а також скопіювати необхідну інформацію, у зв`язку із чим не було потреби для її вилучення.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, представника власника майна, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшла висновку про таке.

З клопотанням слідує, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в АРК проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000302 від 09.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.362, ч.2 ст. 361, ч.2 ст.361-2 КК України.

10.09.2021 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва було проведено обшук у ОСОБА_6 за результатом проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон iPhone, сірого кольору, без розпізнавальних знаків, з двома сім-картами: Київстар НОМЕР_1 , Інтертелеком НОМЕР_2 та ноутбук марки Lenovo, сірого кольору, номер моделі НОМЕР_3 . 1 шт.

10 вересня 2021 року вилучене майно постановою слідчого у даному кримінальному провадженні визнано речовим докази в порядку ст. 98 КПК України.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч.3ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звернувся з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

За ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про визнання речових доказів від 10.09.21 року носить суто формальний характер, не відповідає положенням ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки в самій постанові слідчий обмежився зазначенням обставин кримінального правопорушення, яке розслідується та переліку речей, які було вилучено 10.09.21 в тому числі за місцем проживанням ОСОБА_6 та послався, що вказані речі, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та підлягають додатковому дослідженню, при цьому відсутнє будь-яке обґрунтування значення вилучених речей, для даного кримінального провадження.

В судовому засіданні не було доведено причетності вилучених мобільного телефону iPhone та ноутбуку марки Lenovo, сірого кольору, номер моделі НОМЕР_3 , до даного кримінального провадження, в тому числі, що вони є предметом вчинення зазначених кримінальних правопорушень тощо. Слідчому судді, станом на час розгляду клопотання не надано доказів, щодо призначення експертних досліджень по вилученим речам, із урахуванням того, що вони були оглянуті слідчим ще 10.09.2021 року після їх вилучення.

Крім іншого судом враховується, що відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.98,170,171,172,309,395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000302 від 09.02.2021 прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за № 0000302 від 09.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.362, ч.2 ст. 361, ч.2 ст.361-2 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1