ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2436/21 Справа № 205/5084/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо засудженого за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2021 року про зарахування до покарання строку попереднього ув`язнення,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2021 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування до покарання строку попереднього ув`язнення відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України вчинені ОСОБА_7 в період з 2015 року по 2018 рік, проте заходи попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження були застосовані до останнього з 31.01.2019, тобто після набрання чинності Законом України №2046-VIII від 18.05.2017 року. За цих обставин суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі засуджений вказує на незаконність судового рішення. Засуджений зазначає, що вчинив злочин 20 червня 2017 року, проте суд, всупереч вимогам закону, не зарахував до покарання строк попереднього ув`язнення з 31.01.2019 по 16.12.2019 з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і вона викладена в новій редакції, яка передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Водночас, ч. 2 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, який, зокрема, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, наведених вимог закону при розгляді клопотання засудженого судом враховано не було.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2019 року до покарання у виді 3 років 6 місяців, яке судом вирішено рахувати з 31 січня 2019 року. Це судове рішення залишено без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року.
Відмовляючи засудженому у задоволенні клопотання, суд керувався тим, що злочини вчинені ОСОБА_7 в період з 2015 року по 2018 рік, проте заходи попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження були застосовані до останнього з 31 січня 2019 року, тобто після набрання чинності Законом України №2046-VIII від 18 травня 2017 року.
Між тим, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 29 серпня 2018 року (провадження №13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд безпідставно відмовив засудженому у задоволенні його клопотання.
З урахуванням положень закону України про кримінальну відповідальність, чинних на час вчинення засудженим злочину, з огляду на правову позицію Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання засудженого, зарахувавши до покарання останньому строк попереднього ув`язнення за період з 31 січня 2019 року до 13 листопада 2019 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
При цьому, колегія суддів не знаходить підстав для зарахування ОСОБА_7 до покарання періоду перебування під вартою з 13 листопада 2019 року до 16 грудня 2019 року, оскільки цей час в розумінні вимог Закону України Про попереднє ув`язнення не є строком попереднього ув`язнення.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та задоволення клопотання з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2021 року про зарахування засудженому ОСОБА_7 до покарання строку попереднього ув`язнення скасувати.
Постановити нову, якою клопотання ОСОБА_7 про зарахування до покарання строку попереднього ув`язнення задовольнити частково.
Зарахувати ОСОБА_7 до покарання строк попереднього ув`язнення за період з 31 січня 2019 року до 13 листопада 2019 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4