Провадження № 1-кп/592/154/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002690 від 02.10.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, працездатного, який офіційно не працює та не навчається, одруженого, маючого неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 122 КК України ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_10

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставинах.

Так, 01.09.2020 року близько 11.30 годин ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку №11 по вул. Сєдова у м. Суми помітив ОСОБА_9 , який проходив повз нього, запропонував йому відійти поговорити. Відійшовши в бік ОСОБА_3 розпочав словесний конфлікт на ґрунті грошового боргу, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно ОСОБА_3 наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в лівий бік голови, а потім ще один удар кулаком правої руки в ліве око ОСОБА_9 . Від нанесених ударів у ОСОБА_9 запаморочилося в очах і лівим оком він нічого не бачив, в наслідок чого він втратив рівновагу та впав навколішки. Гордієнко, не зупиняючись на скоєному, продовжив побиття Таргашова, та наніс йому ще один удар ногою в ліву частину голови.

У результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: «проникаюче поранення рогівки з випадінням внутрішніх оболонок на лівому оці. Зріла ускладнена катаракта правого ока, рубці рогівки, що є наслідком оптичної кератопластики. Вторинна глаукома лівого ока, тотальний гемофтальм лівого ока наслідок скаламучення рогівки обох очей. Рубець рогівки лівого ока. Ускладнена катаракта правого ока. Авітрія зліва. Евісцерація лівого ока. Кератоувеїт правого артифакічного ока, Анофтальм зліва.», отримана травма ускладнилася видаленням лівого ока, що призвело до значної стійкої втрати працездатності менше ніж на 1/3, яке, згідно висновку експерта № 336 від 11.12.2020 року кваліфікується як середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду пояснив, що дійсно вчинив злочин при викладених в обвинувальному акті обставинах. Зазначив, що у скоєному кається та просив суворо не карати, зазначив, що частково відшкодував матеріальну шкоду потерпілому. Цивільний позов КНП «Сумська обласна клінічна лікарня» визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього зазначених сум. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 визнав частково, в частині стягнення з нього майнової шкоди визнав повністю, в частині стягнення моральної шкоди позов визнав частково, вважав суму моральної шкоди надто великою, при вирішенні цього питання поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював обставин викладених вище та висновків судово-медичного експерта № 336 від 11.12.2020 року.

Свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.

Потерпілий ОСОБА_9 , допитаний у судовому засіданні пояснив, що 01.09.2020 року він шов на роботу, підійшов до зупинки де привітався із друзями, і зібрався уходити, коли ОСОБА_3 запропонував йому відійти поговорити. Одразу після того як вони із ОСОБА_3 , відійшли він отримав удар в око, після чого він впав, однак після цього ОСОБА_11 наніс йому ще йому один удар ногою в ліву частину голови. Після цього його забрала швидка до обласної лікарні, де йому зробили операцію на око та він залишився без ока.

Свідок ОСОБА_12 , допитана у судовому засіданні пояснила, що 01.09.2020 року приблизно о 11.30 - 11.45 прийшла з роботи та зустріла свого сина ОСОБА_9 , у нього були наявні тілесні ушкодження, а саме ліве око було чорне, та був синяк з лівої сторони, це були всі ушкодження, що вона бачила. Після чого його забрала швидка до обласної лікарні, де його прооперували. Вказує, що саму бійку між ОСОБА_3 та своїм сином вона не бачила, обставини конфлікту їй відомі зі слів. Також зазначає, що до цих подій відносини між її сином та ОСОБА_3 були нормальні.

Свідок ОСОБА_13 , допитана у судовому засіданні пояснила, що вона, працює у магазині «Заозерний», що розташований за адресою: м. Суми, вул. Сєдова, 11-а. Зазначила, що приблизно у вересні 2020 року, перебуваючи на своєму робочому місці вона почула бійку приблизно метрів за 10 від магазину біля будинку. Свідок зазначила, що саму бійку вона не бачила, однак бачила, як ОСОБА_9 вилетів із кущів, біля ОСОБА_9 був ОСОБА_3 . Вона підійшла до ОСОБА_9 та побачила, що у нього пошкоджене око, після чого вона викликала швидку медичну допомогу.

Крім пояснення потерпілого та свідків, стороною обвинувачення надані письмові докази на підтвердження винуватості обвинуваченого.

Відповідно до висновку експерта №336 від 11.12.2020 року під час знаходження ОСОБА_9 на стаціонарному лікуванні в очному відділенні СОКЛ йому встановлено діагнози: «проникаюче поранення рогівки з випадінням внутрішніх оболонок на лівому оці. Зріла ускладнена катаракта правого ока, рубці рогівки, що є наслідком оптичної кератопластики. Вторинна глаукома лівого ока, тотальний гемофтальм лівого ока наслідок скаламучення рогівки обох очей. Рубець рогівки лівого ока. Ускладнена катаракта правого ока. Авітрія зліва. Евісцерація лівого ока. Кератоувеїт правого артифакічного ока, Анофтальм зліва.», отримана травма ускладнилася видаленням лівого ока, що призвело до значної стійкої втрати працездатності менше ніж на 1/3 (т.1, а.с.154-155).

Згідно висновку експерта №337 від 11.12.2020 року механізм утворення тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_9 може відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень, продемонстрованому в ході проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 (т.1, а.с.156).

Згідно висновку експерта №338 від 11.12.2020 року механізм утворення тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_9 може відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень, продемонстрованому в ході проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 (т.1, а.с.157).

Згідно висновку експерта №339 від 11.12.2020 року механізм утворення тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_9 може відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень, продемонстрованому в ході проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 (т.1, а.с.158).

Вина обвинуваченого також підтверджується:

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.10.2020 року згідно якого потерпілим ОСОБА_9 відтворено зазначені події (т.1, а.с.174-179).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.10.2020 року згідно якого свідком ОСОБА_13 відтворено зазначені події (т.1, а.с.180-188).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.10.2020 року згідно якого свідком ОСОБА_14 відтворено зазначені події (т.1, а.с.189-195).

Оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

Кваліфікація дій обвинуваченого судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення суд вважає доведеним та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Мотиви призначення покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на вищенаведене, ОСОБА_3 вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, у скоєному щиро розкаявся, частково відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, також частково відшкодував витрати на лікування потерпілого, а саме за позовом Департаменту фінансів СОДА - ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає, на обліку у психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, офіційно не працює, має малолітню дитину.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, виходячи з фізичного стану потерпілого, який є інвалідом з дитинства та має фізичні вади, про що обвинуваченому було відомо, однак на мінімальний термін. Окрім цього, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 69, 75 КК України.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, інше.
Під час розгляду справи від потерпілого ОСОБА_9 , КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня», а також Департаменту фінансів СОДА були подані цивільні позови.

Так, Департаментом фінансів СОДА було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь майнової шкоди в сумі 453,60 грн., однак під час розгляду справи від позивача надійшло заява про відмову від позову у зв`язку з тим, що відповідачем було відшкодовано вказану суму у повному обсязі, у зв`язку з чим суд вважає за можливе закрити провадження в цій частині.

Крім того КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» також заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, а саме витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 у сумі 15691,95 грн.

Позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а саме на думку суду підлягає відшкодуванню заявлена сума майнової шкоди у повному обсязі, яку було підтверджено належними документами, та визнано відповідачем ОСОБА_3 у повному обсязі.

Також потерпілим ОСОБА_9 було заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, а саме витрат на придбання лікарських засобів, витрат на проведення операції на правому оці, протезування лівого ока на загальну суму 50735,7 грн., а також моральної шкоди у сумі 300000 грн.

Позов знайшов своє часткове підтвердження у судовому засіданні, а саме на думку суду підлягає відшкодуванню заявлена сума майнової шкоди у повному обсязі, яку було підтверджено відповідними документами і яка інкримінується в провину обвинуваченому, враховуючи часткове відшкодування у розмірі 9000 грн.

Стосовно моральної шкоди судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода серед іншого може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї та у зв`язку з пошкодженням її майна.

Під час судового розгляду справи було встановлено факт спричинення потерпілому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 в наслідок спричинення тілесних ушкоджень встановлених обставинами справи, що є підставою для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди.

Однак разом з вищезазначеним суд приймає до уваги роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 4 та п. 5 його Постанови від 31.03.1995р. № 4, а саме про те, що в своєму позові про стягнення моральної шкоди позивач має зазначати в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

З огляду на вищезазначене факт порушення прав потерпілого цивільного позивача не є безумовною підставою для прийняття судом рішення про стягнення з відповідача моральної шкоди в заявленому позивачем розмірі.

Одночасно з вказаним, враховуючи те, що факт порушення прав позивача знайшов своє підтвердження під час судового розгляду справи, з огляду на доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає встановленим той факт, що ОСОБА_9 зазнав тілесних ушкоджень, втрату лівого ока, та в наслідок цього душевних страждань, був вимушений вживати додаткових зусиль для тривалого лікування у медичних закладах, що доставило йому душевних страждань і хвилювань з приводу вищевказаних обставин, та виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 250000 грн.

Під час досудового розслідування запобіжний захід по даному кримінальному провадженню щодо обвинуваченого не обирався, в судовому засіданні клопотань від прокурора та інших учасників судового провадження про обрання відносно нього запобіжного заходу не надходило, тому у суду не має достатніх законних підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу з власної ініціативи до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.368, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з моменту приведення його до виконання.

Провадження за цивільним позовом Департаменту фінансів СОДА про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь майнової шкоди в сумі 453 грн 60 коп. закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 (унікальний номер в Єдиному державному демографічному реєстрі 938) на користь КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня завдану майнову шкоду у розмірі 15691 грн 95 коп.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 (унікальний номер в Єдиному державному демографічному реєстрі 938) на користь потерпілого ОСОБА_9 суму майнової шкоди 41735 грн 70 коп., а також стягнути суму моральної шкоди 250000 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1