Ухвала

4 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 206/6584/19

провадження № 51-5207ск21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката

ОСОБА_5 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання цих вимог.

Відповідно до ч. 1 ст.438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Цей перелік є вичерпним.

Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судом під час ухвалення судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Водночас захисник посилається на допущення порушень у ході проведення слідчих дій та експертиз, однак не вказує, в чому конкретно виражені ці порушення, яку норму закону порушено, як це вплинуло на законність і обґрунтованість прийнятого рішення в цілому та на які доводи в цій частині не дав відповіді апеляційний суд.

Крім цього, у касаційній скарзі не зазначено в чому конкретно полягає порушення апеляційним судом вимог ст. 23 КПК з врахуванням передбачених ст. 404 цього Кодексу підстав для дослідження доказів апеляційним судом.

Такожу касаційній скарзі не конкретизовано, які фактичні обставини не були враховані судами під час призначення ОСОБА_4 покарання, у чому, на думку захисника, виразились допущені порушення та як вони вплинули на законність і обґрунтованість прийнятих рішень.

Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Захисник не додав належним чином завіреної ухвали апеляційного суду.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката

ОСОБА_5 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2021 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху та надати скаржнику 7днів для усунення виявлених недоліків з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3