Справа № 725/4315/17
Провадження № 1-кп/727/201/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001207 від 02.09.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого

- вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20.05.2011 року за ст.ст.187 ч.1, 152 ч.2, 187 ч.2, 70 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 06.01.2017 року по відбуттю строку покарання;

- вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.09.2017 року за ст.185 ч.2 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 07.11.2018 року звільнено від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі;

- вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.03.2018 року за ст.190 ч.2 КК України до двох років обмеження волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.187 КК України;
- вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 190 КК до одного року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 6 березня 2018 року більш суворим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком один рік,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , строком на шістдесят днів, без визначення розміру застави.

Захисник та обвинувачений заперечували щодо задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Постановою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 02 лютого 2021 року вирішено ОСОБА_3 залишити під вартою до вирішення судом першої інстанції питання щодо обрання йому запобіжного заходу, але на строк не більше ніж на 60 днів.

25 березня 2021 року ухвалою судді Шевченківського райсуду м. Чернівці щодо обвинуваченого ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 23 травня 2021 року.

18 травня 2021 року ухвалою судді Шевченківського райсуду м. Чернівці щодо обвинуваченого ОСОБА_3 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 16 липня 2021 року.

14 липня 2021 року ухвалою судді Шевченківського райсуду м. Чернівці щодо обвинуваченого ОСОБА_3 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 10 вересня 2021 року.

Обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину проти власності, є особою раніше неодноразово судимою, а тому може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, таким чином, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вищевикладене підтверджує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Виходячи з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вбачає на даний час підстав для зміни запобіжного заходу.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує обвинуваченого, у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень Європейського Суду з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», суд приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Таким чином, з врахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання його спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, виникла необхідність у продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, на думку суду, не може запобігти зазначеним ризикам.
Таким чином, обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування на даний час не змінилися, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжних заходів.
Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Також вважаю, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому суд враховує те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисного злочину проти власності, є особою раніше неодноразово судимою, а тому може ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні.

Також, вважаю, що в даному конкретному випадку слід скористатися ч.4 ст.183 КПК України та не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 182, 183, 184, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів і утримувати його в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 29 жовтня 2021 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ