ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/369/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001264 від 09.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 60 днів та заборонено останньому залишати житло за місцем його проживання у період доби з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, 11.09.2021 старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання мотивоване тим, що Тернопільським районним управлінням поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001264 від 09.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Слідчий зазначає, що за невстановлених слідством обставинах, місці та часі у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, за невстановлених слідством обставинах, місці та часі ОСОБА_7 в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 незаконно придбав дев`ять згортків, обмотаних клейкою стрічкою типу «скотч» жовтого кольору, та тридцять згортків, обмотаних клейкою стрічкою типу «скотч» синього кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з порошкоподібною речовиною синього кольору, що містить в своєму складі PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, які зберігав при собі з метою збуту.

09.09.2021 приблизно о 14 год. 41 хв. працівниками поліції підрозділу ТОР УПП в Тернопільській області, які здійснювали патрулювання, на вул. Дубовецькій, 33 у м.Тернополі було виявлено ОСОБА_7 , який у цей момент розкладав за даною адресою так звані «закладки».

Надалі під час огляду місця події 09.09.2021 з 15 год. 35 хв. до 16 год. 13 хв. під час поверхневої перевірки у ОСОБА_7 виявлено та вилучено із кишені штанів дев`ять згортків, які обмотані клейкою стрічкою типу «скотч» жовтого кольору, та із його рюкзака - тридцять згортків, які обмотані клейкою стрічкою типу «скотч» синього кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з порошкоподібною речовиною синього кольору, в одному з яких знаходилась речовина, що містить РVР (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, які ОСОБА_7 зберігав при собі з метою збуту.

Згідно зі ст.2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку № 2 Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 РVР (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком 60 днів. Просить визначити розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 грн. У разі внесення застави просить покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки. Свої вимоги мотивує тим, що обраний підозрюваному запобіжний захід не попередить ризиків та не забезпечить його належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування, а орган досудового розслідування не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими співучасниками злочину та свідками, вчиненню іншого кримінального правопорушення, перешкоджанню ним в розслідуванні цього кримінального провадження та знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржену ухвалу і постановити нову, підозрюваного та його захисника, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу прокурора безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів з`ясувала наступне.

10 вересня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно оскарженої ухвали, при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, однак, стороною обвинувачення не доведено і не обґрунтовано недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж триманням під вартою, для запобігання ризикам.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому не підлягають перевірці під час апеляційного розгляду.

Доводи прокурора в ході апеляційного розгляду та викладені в апеляційній скарзі містять лише твердження прокурора про недостатність застосування домашнього арешту для запобігання ризикам і не обґрунтовані конкретними обставинами провадження, а тому не спростовують висновків слідчого судді.

Так, згідно оскарженої ухвали, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя правильно застосував вимоги ч.4 ст.194 КПК України, відповідно до якої якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків згідно ст.177 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор оскаржує вид застосованого слідчим суддею запобіжного заходу і просить його змінити на більш суворий у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що судом не було враховано обсяг наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та стверджує, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе їм запобігти, однак не наводить жодних конкретних обставин, на підставі яких він прийшов до такого переконання.

Натомість, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя врахував, наявні ризики і відомості про особу підозрюваного, який є сиротою та здійснює періодичний догляд за перестарілою бабусею та молодшим рідним братом, наявність у нього постійного місця проживання, його стан здоров`я, а саме те, що він є особою з інвалідністю 2 групи, епілептиком та потребує постійного лікування і періодичного надання екстреної медичної допомоги, а тому слідчий суддя прийняв правильне рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Апеляційна скарга не містить обґрунтування того в чому полягає неправильність оцінки слідчим суддею вказаних відомостей про особу підозрюваного та інших обставин кримінального провадження.

З огляду на викладене та враховуючи, що апеляційна скарга прокурора не містить вказівки на конкретні і підтверджені доказами обставини, які би обґрунтовували його твердження про незаконність оскарженої ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 184, 194, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2021 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді