233 № 233/5147/21
У Х В А Л А
Іменем України

30 листопада 2021 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000584 від 25 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулася прокурор Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000584 від 25 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке обґрунтовує тим, що 25 травня 2017 року до ЧЧ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з вищезазначеного житлового приміщення вчинив крадіжку належних їй золотих виробів та годинника, спричинивши матеріальний збиток на загальну суму 23 591,00 грн.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 25.05.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000584 за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України та розпочато досудове розслідування.

У даному кримінальному провадженні проведено ряд слідчих та процесуальних дій: допитано потерпілу та свідків. Вживалися заходи, спрямовані на встановлення особи, яка може бути причетною до вчинення вказаного кримінального правопорушення. В порядку ст. 40 КПК України надавались доручення на проведення слідчих, розшукових дій. Однак, проведеними заходами на теперішній час встановити особу, яка вчинила даний кримінальний проступок, не виявилося можливим, жодній особі не повідомлено про підозру.

На підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, прокурор просить закрити кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000584 від 25 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала з приводу клопотання прокурора. Пояснила, що коли відбувались слідчі дії слідча ОСОБА_6 пішла в декретну відпустку та справа лежала на полиці поки вона не повернеться. Вважає, що слідчим слід було провести в нього обшук, щоб виявити викрадені речі, але слідство цього не зробило. Додала, що колишній чоловік відкрив квартиру своїми ключами які в нього залишились та викрав майно, але це не правомірні дії. Заперечувала з приводу закриття провадження.

Вислухавши прокурора, потерпілу, перевіривши надані матеріали клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000584 від 25 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по доданим матеріалам, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України , цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України , прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Ст. 25 КПК України, визначає, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі Михалкова та інші проти України зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції , що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі Євген Петренко проти України (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 ... для того, щоб розслідування могло вважатися ефективним, воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, допиту усіх осіб, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що 05.04.2017 ОСОБА_4 звернулась до Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області з заявою про викрадення належних їй годинника та золотих виробів. 25 травня 2017 року на підставі заяви ОСОБА_4 про вчинення її колишнім чоловіком крадіжки годинника та золотих виробів внесено відомості до ЄРДР за № 0000584 та розпочато досудове розслідування. 12 червня 2017 року допитано потерпілу ОСОБА_4 , яка в своїх поясненнях крім іншого показала, що з її квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 зник годинник фірми ORIENT та золоті прикраси: перстень, ланцюжок та хрестик. В причетності до крадіжки годинника та золотих прикрас підозрює колишнього чоловіка ОСОБА_5 . 13.06.2017 допитано ОСОБА_5 , який крім іншого пояснив, що причетності до зникнення годинника та золотих виробів належних його колишній дружині ОСОБА_4 не має відношення. Під час виконання доручення про проведення слідчих, розшукових дій у порядку ст. 40 КПК України допитаний в якості свідка ОСОБА_7 який крім іншого зазначив, що зі слів матері йому відомо, що приблизно у травні 2017 року мати повернулась з роботи додому та виявила зникнення годинника та ювелірних виробів. В крадіжці мати підозрює колишнього чоловіка ОСОБА_5 який мав ключі від квартири та коли уходив залишив ключі в квартирі, а двері захлопнув. Допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що з приводу викрадення речей потерпілої їм нічого не відомо. Постановою прокурора від 10 липня 2020 року визначено підслідність кримінального провадження за сектором дізнання Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області.

Як вбачається з матеріалів клопотання не було оглянуто місце події не зафіксовано місце знаходження золотих виробів та годинника в квартирі потерпілої. В період часу з листопада 2017 року по вересень 2019 року по кримінальному провадженню не проводилось жодної слідчої дії. Крім того, в дорученнях про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України не доручалось встановлення місцезнаходження викраденого майна, не ініціювалось питання щодо проведення обшуку майна у особи, можливо причетної до вказаного правопорушення, на яку вказувала потерпіла.

Зважаючи на те, що потерпіла неодноразово в своїх пояснюваннях прямо вказує на особу яка вчинила крадіжку належних їй речей, тобто вказує на формальні підстави вважати вказану особу причетною до вчинення кримінального правопорушення, тому неможливо однозначно стверджувати, що зазначену особу не встановлено.

На думку суду, вказане досудове розслідування не може вважатись ефективним, ретельним, безстороннім, сумлінним та таким, що спрямоване на виконання завдань кримінального провадження.

Окрім цього, відповідно до вимог п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини 1 цієї статті якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Тобто, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Водночас, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла чітко та неодноразово вказувала, хто саме вчинив правопорушення, а відтак передчасним є висновок, що особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, неможливо встановити.

Враховуючи вищенаведене, закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України суперечитиме інтересам потерпілої, принципу верховенству права та матиме формальний характер. Вказана стаття не містить виключного обов`язку суду закрити кримінальне провадження, а отже суд має дискиримінаційні повноваження, тобто це є правом суду, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 284, 314, 369, 372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000584 від 25 травня 2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України з підстав передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1