Ухвала
Іменем України
07 грудня 2021 року

м. Київ
справа № /4890/21
провадження № 51-5631 впс 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5

про направлення кримінального провадження № 0000354 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
в с т а н о в и в:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло вищевказане клопотання захисника ОСОБА_5 .
Клопотання мотивовано тим, що до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 з порушенням правил територіальної підсудності. Вказує,

що згідно з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення,

які прокурор вважає встановленими, в обвинувальному акті не зазначено

час та точне місце початку вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 Кримінального кодексу України (далі КК), а також його закінчення. При цьому зазначає, що опис події містить посилання на перебування ОСОБА_7 в Одеській області в момент виникнення умислу на вчинення злочину, в якому він обвинувачується. Також вказує, що ОСОБА_7 обвинувачується у зберіганні набоїв без передбаченого законом дозволу

по АДРЕСА_1 . Крім того, захисник посилається і на наявність виняткових обставин для передачі справи до Біляївського районного суду Одеської області, а саме на те,

що ОСОБА_7 хворіє на низку тяжких захворювань, має на утриманні неповнолітнього сина, а також на те, що більшість свідків проживають в Одеській області.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника на підтримку клопотання, думку прокурора, який заперечував проти його задоволення, дослідивши матеріали провадження, а також інформацію, яка надійшла з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, та перевіривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд,

у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд,

у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Положеннями ч. 1 ст. 34 цього Кодексу передбачено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, зокрема, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний

акт у кримінальному провадженні № 0000354 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 263 КК,
Згідно зі ст. 12 КК більш тяжким кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , є кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 201 КК, контрабанда, тобто переміщення через митний кордон України

до Австрії культурних цінностей з приховуванням від митного контролю,

за попередньою змовою групою осіб.
Обов`язковою ознакою складу цього злочину, як випливає із системного аналізу норм КК,є місце його вчинення це митний кордон. Митний кордон збігається

з державним кордоном України.
Зі змісту обвинувального акта вбачається, що 12 грудня 2019 року ОСОБА_7

у пункті пропуску «Чоп-Захонь» потягом № 32519 сполученням «Київ-Відень» перетнув державний кордон України та перемістив з приховуванням від митного контролю культурні цінності.
Отже, більш тяжкий злочин ОСОБА_7 вчинив у межах територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Тому доводи клопотання, як убачається з його змісту, стосовно порушення правил територіальної підсудності, є безпідставними.

Разом із цим, абз. 6 ст. 34 КПК передбачено, що до початку судового розгляду

у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тільки у виняткових випадках, якщо іншим чином забезпечити виконання завдань цього провадження неможливо.
Проте, захисником у клопотанні не наведено обґрунтованих доводів щодо необхідності направлення вказаного кримінального провадження з одного суду

до іншого, які могли б слугувати підставою для визнання їх винятковими та з яких вбачалася б неможливість забезпечення розгляду Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області. Інформація про стан здоров`я ОСОБА_7 , надана захисником, не впливає на такий висновок.
Крім того, посилання захисника на проживання більшості свідків в Одеській області, як на виняткову обставину, нічим не підтверджено.
Враховуючи викладене та зміст положень статей 32, 34 КПК, підстав для направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до Біляївського районного суду Одеської області, колегія суддів не вбачає.
Таким чином клопотання захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0000354 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 263 КК, з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до Біляївського районного суду Одеської області залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3