Провадження №1-кс/522/8156/21
УХВАЛА
26 серпня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000945 від 28.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000945 від 28.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388 КК України.
Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ ВП№2 ОРУП №1 ГНУП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000945 від 28.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388 КК України, за фактом незаконних дій із заставним майном.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.07.2021 до чергової частини відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла заява представника ТОВ «Ісагіс» ОСОБА_5 , в якій він просить застосувати заходи правового характеру до колишніх робітників ПАТ «Імексбанк» та інших невстановлених осіб, які здійснили незаконні дії з заставним майном.

10.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством ІМЕКСБАНК (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю КІОД-1 (позичальник) був укладений кредитний договір №32-08, за умовами якого Банк зобов`язався надати Позичальник кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на суму 14 500 000 (чотирнадцять мільйонів п`ятсот тисяч) гривень, зі сплатою 18 відсотків річних та кінцевим терміном повернення коштів 09.04.2013 року.
15.04.2009 року між ПАТ ІМЕКСБАНК та ТОВ КІОД-1 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №32-08 від 27.04.2013 року, якою Сторони погодили новий розмір відсотків за користування кредитом, а саме: 20 відсотків річних.
12.10.2010 року між ПАТ ІМЕКСБАНК та ТОВ КІОД-1 укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №32-08 від 27.04.2013 року, якою Сторони погодили нову назву кредитного договору, а саме: договір про відкриття кредитної лінії №32-08 від 27.04.2013 р. (надалі за текстом позову - кредитний договір) та встановили максимальний ліміт заборгованості до 30 000 000 (тридцяти мільйонів) гривень.
09.04.2013р. між ПАТ ІМЕКСБАНК та ТОВ КІОД-1 укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору №32-08 від 27.04.2013 року, якою Сторони встановили:
-максимальний ліміт заборгованості: 18 000 000 (вісімнадцять мільйонів) гривень;
-розмір відсотків за користування кредитом: 18 відсотків річних;
-кінцевий термін повернення заборгованості за всіма траншами: 08.11.2017 року;
-встановили, що ліміт кредитної лінії зменшується за певним порядком погашення суми основної заборгованості (п. 1.1.2. кредитного договору);
-встановили, що у якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, нарахованих відсотків, можливих штрафних санкцій, збитків, а також інших витрат на здійснення забезпеченою заставою вимоги, кредитор укладає із позичальником іпотечний договір нерухомості нежитлового призначення, прибудовах до будівлі гуртожитку АДРЕСА_1 (літ. А).
27.04.2013р. в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між AT ІМЕКСБАНК та ТОВ КІОД-1 був укладений іпотечний договір, посвідчений ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований за реєстровим номером 576.
Відповідно до п. 1.1. іпотечного договору, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя (ПАТ ІМЕКСБАНК) за договором про відкриття кредитної лінії №32-08 від 10.04.2008 р., додаткової угоди №1 від 15.04.2009р., додаткової угоди №2 від 12.10.2020р., додаткової угоди №3 від 09.04.2013р., а також усіх додаткових договорів / угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісії, неустойки і штрафів у повному обсязі тощо (основне зобов`язання), на наступних умовах:
-Сума кредиту - 18 000 000 (вісімнадцять мільйонів) гривень;
-строк повернення кредиту - 08.11.2017 року;
-розмір відсоткової ставки - 18 відсотків річних.
Відповідно до п. 1.3. іпотечного договору, предметом іпотеки є нежитлова будівля, загальною площею 1814,80 кв.м., прибудована до будівлі гуртожитку АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту 0.
Так, 12.09.2014 року ТОВ «НОВА-ХВИЛЯ» укладений із ПАТ «ІМЕКСБАНК» Договір банківського вкладу № 24 («Зручний»).
Відповідно до п.1.1. Договору Вкладник передає у користування Банку грошові кошти у сумі 102 838 000,00 грн. шляхом їх перерахування з власного поточного рахунку на вкладний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ІМЕКСБАНК».

22.12.2014р. між ПАТ ІМЕКСБАНК та ТОВ КІОД-1 укладено додаткову угоду №4 до кредитного договору №32-08 від 27.04.2013 року, в якій Сторони встановили порядок нарахування відсотків за користування кредитом (пункт 2.4. кредитного договору).
19.01.2015р. здійснено дострокове погашення заборгованості за кредитним договором ТОВ КІОД-1, що підтверджується випискою від за 19 січня 2015р. філії AT ІМЕКСБАНК у м. Києві, код банку 300766, про операції з рахунку ТОВ КІОД-1.
Як слідує із виписки про операції з рахунку ТОВ КІОД-1:19.01.2015р. здійснено оплату процентів за кредитним договором №32-08 від 10.04.2008р. на суму 12 641,40 грн; 19.01.2015р. здійснено погашення процентів за кредитним договором №32-08 від 10.04.2008р. на суму 489 002,05 грн.; 19.01.2015р. здійснено погашення кредиту за кредитним договором №32-08 від10.04.2008р. на суму 3 800 000 грн.;19.01.2015р. здійснено погашення кредиту за кредитним договором №32-08 від 10.04.2008р. на суму 9 016 970 грн.
Сумарно 19.01.2015р. загальна сума погашення заборгованості за кредитним договором №32-08 від 10.04.2008р. склала 13 318 613,45 грн., з яких:
-12 816 970 (дванадцять мільйонів вісімсот шістнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят) - заборгованість за кредитом;
-501 643,45 (п`ятсот одна тисяча шістсот сорок три грн. 45 коп.) гривень - заборгованість з процентів (відсотків) за кредитом.
19.01.2015р. між ПАТ ІМЕКСАНК та ТОВ КІОД-1 укладено договір про розірвання договору про відкриття кредитної лінії №32-08 від 10.04.2008 року, згідно із яким:

-пункт 1 договору про розірвання: Сторони прийшли до згоди розірвати Договір про відкриття кредитної лінії №32-08 від 10.04.2008р.;
-пункт 2 договору про розірвання: з моменту набуття чинності цим договором Сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та обов`язками, що виникли у зв`язку із договором про відкриття кредитної лінії №32-08 від 10.04.2008 року;
-пункт 4 договору про розірвання: цей договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами.
26.01.2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб винесено Рішення № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК».

Відповідно до зазначеного Рішення вирішено розпочати з 27.01.2015 року процедуру виведення ПАТ «ІМЕКСБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію запровадити строком на три місяці з 27.01.2015 р. по 26.04.2015 р. включно. Призначити уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_7 .

На наступний день, 27.01.2015 року Тимчасовою адміністрацією ПАТ «ІМЕКСБАНК» виноситься Наказ № 11-в «Про відкликання довіреностей, повноваження посадових осіб, передачу печаток, документів, цінностей» .
Також, 27.01.2015 року Тимчасовою адміністрацією ПАТ «ІМЕКСБАНК» виноситься Наказ № 5-в «Про перевірку договорів в АТ «ІМЕКСБАНК».
Згідно до зазначеного Наказу № 5-в, на виконання ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо забезпечення перевірки договорів (інших правочинів), укладених АТ «ІМЕКСБАНК», протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, вирішено провести в АТ «ІМЕКСБАНК» перевірку договорів (інших правочинів), укладених в АТ «ІМЕКСБАНК» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають критеріям, передбаченим ч.2 ст.38 Закону.

02.03.2015 року Тимчасовою адміністрацією ПАТ «ІМЕКСБАНК» винесений Наказ № 66-в «Про додаткову перевірку правочинів» та про необхідність складання акту перевірки.

27.05.2015 року на підставі Рішення № 105 виконавчої дирекції ФГВФО розпочато процедуру ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК».

28.04.2016 року на підставі Рішення № 638 виконавчої дирекції ФГВФО продовжено строк здійснення процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» на два роки по 26.05.2018 включно.

Після перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів нікчемними, виявлено, що 19.01.2015 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «КІОД-1» укладено договір про розірвання договору про відкриття кредитної лінії №32-08 від 10.04.2008 року, у зв`язку з погашенням заборгованості за кредитним договором.

16.04.2018 року в результаті проведення засідання Малого комітету з управління активами «АТ «ІМЕКСБАНК» складений Протокол № 1, яким встановлено наступні обставини процедури погашення заборгованості ТОВ «КІОД-1».

19.01.2015 року за рахунок коштів у сумі 13 305 972, 00 грн, які знаходилися на розрахунковому рахунку ТОВ «НОВА ХВИЛЯ» () достроково розірвано з призначенням платежу «дострокове повернення депозит коштів зг. дог банк вкладу 10 від 27.05.14 та листа вкладника від 08/01/15 без ПДВ» депозитний договір укладений між ТОВ «НОВА-ХВИЛЯ» та Пат «ІМЕКСБАНК», надалі за рахунок зазначених коштів, було сплачено кредитну заборгованість акціонера банку ТОВ «КІОД-1» за кредитним договором №32-08 від 30.04.2008 року.

На виконання вищезазначених вимог уповноваженими особами складений Звіт щодо погашення заборгованості за рахунок коштів ТОВ «НОВА-ХВИЛЯ».
На засіданні Малого комітету з управління активами АТ «ІМЕКСБАНК» встановлено, що результатами аналізу фактичного походження коштів, за рахунок яких проведено сплату заборгованості за кредитним договором ТОВ «КІОД 1», встановлено, що вказані кошти надійшли на рахунок ТОВ «КІОД 1» від ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ» (), з призначенням платежу «сума забезпечення згідно попереднього договору купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів від 17.01.2015 року».
ТОВ «КІОД 1» отримав вказані кошти, як платежі по договорам купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів від ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ» (),
Отже, спочатку ТОВ «НОВА ХВИЛЯ» здійснює дострокове повернення депозитних коштів згідно до договору банківського вкладу №10 від 27.05.2014 року, на загальну суму 15 309569, 30 грн.

Надалі такі кошти, було перераховано на рахунок ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ» () у сумі 130305 972, 00 грн, з зазначенням підстави платежу «сума забезпечення згідно попереднього договору купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів від 17.01.2015 року».
Надалі, ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ» () перерахувало зазначені кошти на поточний рахунок акціонера банку ТОВ «КІОД 1» чотирьома платежами на загальну суму 130318 613, 45 грн з зазначенням підстави платежу «сума забезпечення згідно попереднього договору купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів від 17.01.2015 року».
Після отримання перерахованих коштів від ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ» (), ТОВ «КІОД 1» 19.01.2015 року здійснило розрахунок за кредитним зобов`язанням за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №32-08 від 10.04.2008 року на загальну суму 13318613, 45 грн.
Однотипність транзакцій по всьому ланцюгу грошового потоку від ПАТ «ІМЕКСБАНК» до ТОВ «НОВА ХВИЛЯ» до ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ» до ТОВ «ТОВ «КІОД 1» та узгодженість транзакцій в часі та обсягах між номінально відокремленими суб`єктами господарювання вказує на наявність ознак координованості таких платежів та характер злочинної змови.
Отже, після здійснення погашення заборгованості у такий протиправний спосіб, наступним етапом злочинної схеми, стало виведення заставного майна з-під іпотеки, за рахунок використання судової системи.
Так, ТОВ «КІОД 1» звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом про визнання припиненими кредитних та іпотечних відносин з ПАТ «ІМЕКСБАНК» посилаючись саме на погашення заборгованості явно протиправним шляхом (справа №916/3406/20). Тобто реалізовуючи свій злочинний намір посадовими особами ТОВ «КІОД 1» вчиняється продовжуваний злочин.
21.06.2013 між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» (далі - Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прінт-Планет» (далі - Позичальник) укладено Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №2/13 (далі - Кредитний договір №2/13), за умовами Банк зобов`язується надати ТОВ «Прінт-Планет» кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 1 500 000,00 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок, зі сплатою фіксованої процентної ставки - 18% (вісімнадцять) відсотків річних та кінцевим терміном повернення заборгованості до 20 червня 2014 року.
19.09.2013 між ПАТ «Імексбанк» та ТзОВ «Прінт-Планет» було укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №2/13 від 21.06.2013 року. Згідно вказаного Договору сторони дійшли згоди щодо зміни п.1.1 кредитного договору №2/13, зокрема в частині, що надання кредиту буде здійснюватися з максимальним лімітом заборгованості до 1 900 000,00 (один мільйон дев`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.
27.12.2013 між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Прінт-Планет» було укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №2/13 від 21.06.2013, згідно якого у якості забезпечення Позичальником виконання свої зобов`язань, між сторонами додатково має бути укладено договір іпотеки земельної ділянки загальною площею 0,2714 га за адресою: Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 33, на якій розташований цілісний майновий комплекс. Ринкова вартість земельної ділянки складає 1790 000 (один мільйон сімсот дев`яносто тисяч) гривень 00 коп.
28.12.2013 між ПАТ «Імексбанк» та ТзОВ «Прінт-Планет» було укладено Договір наступної іпотеки від 28.12.2013, згідно п. 1.3 вказаного Договору предметом іпотеки є 1) цілісний майновий комплекс, загальною площею 1132, 8 кв. м., що розташований за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, м. Пустомити, вул. Грушевського, 33, розташований на земельній ділянці загальною площею 0,2714 га, кадастровий номер якої :01:004:0088 та 2) земельна ділянка, площею 0,2714 га передана для обслуговування будівель цілісного майнового комплексу, кадастровий номер :01:004:0088, яка розташована у Львівській області, м. Пустомити, вул. Грушевського, 33.
19.01.2015 року ТзОВ «Прінт-Планет» сплатило суму кредиту за кредитним договором 2/13 від 21.06.2013 року за аналогічною схемою ТОВ «КІОД 1».
Тобто, 17.01.2015 року грошові кошти у розмірі 1 990 955, 75 грн, які залишилися на поточному рахунку ТОВ «НОВА ХВИЛЯ», було перераховано ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ» () у сумі 1 990 955, 75 грн, з зазначенням підстави платежу «сума забезпечення згідно попереднього договору купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів від 17.01.2015 року».
Надалі, ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ» () перерахувало зазначені кошти на поточний рахунок акціонера банку ТОВ «КІОД 1» на загальну суму 1 784 758, 00 грн з зазначенням підстави платежу «сума забезпечення згідно попереднього договору купівлі-продажу інвестиційних сертифікатів від 19.01.2015 року».
Після отримання перерахованих коштів від ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ» (), ТОВ «ПРІНТ-ПЛАНЕТ» 19.01.2015 року здійснило розрахунок за кредитним зобов`язанням за кредитним договором 21/14 від 21.05.2014 року.
ПАТ «Імексбанк» не було враховано у якості сплати кредиту два платежі від 19.01.2015 в сумі 1 260 000,00 грн
ТОВ «ПРІНТ ПЛАНЕТ» також звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом про визнання припиненими зобов`язання за кредитними договорами (Справа № 910/17400/19, наразі у задоволенні позову ТОВ «ПРІНТ-ПЛАНЕТ» відмовлено).
Наведене свідчить, що за вище переліченими кредитними договорами АТ «ІМЕКСБАНК» та в подальшому ТОВ «ІСАГІС» позбавлений права звернути стягнення на предмет іпотеки, з метою погашення заборгованостей юридичних осіб та не відбулось фактичне повернення грошових коштів на рахунки банку.

За результатами проведення засідання Малого комітету з управління активами «АТ «ІМЕКСБАНК» складений Протокол № 1 (копія протоколу додається) вирішено відновити заборгованість ТОВ «КІОД 1» та ТОВ «ПРІНТ-ПЛАНЕТ».

29.01.2018 року на підставі Рішення № 261 виконавчої дирекції ФГВФО продовжено строк здійснення процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» на два роки по 26.05.2020 включно.
Згідно до фінансового звіту ТОВ «КІОД 1» вбачається, що фінансовий стан останнього не міг забезпечити виконання зобов`язання за кредитним договором та взагалі ставив під сумнів можливість надання кредиту.

Отже, 08.02.2018, тобто під час процедури ліквідації банку, відбулось засідання Малого комітету з управління активами АТ «Імексбанк», яке оформлено протоколом №4.
На засіданні Малого комітету з управління активами АТ «Імексбанк» розглянуто питання, про виявлені факти сплати кредитної заборгованості двома юридичними особами за трьома кредитними договорами на загальну суму 15103372,08 грн, що не входило до переліку питань дослідження в рамках створеної комісії. Як зазначено в протоколі, 19.01.2015 за рахунок коштів в сумі 13305972,00 грн, які знаходились на депозитному рахунку ТОВ «Нова-Хвиля», договір депозиту був достроково розірваний, було сплачено кредитну заборгованість акціонера банку ТОВ «Кіод-1» за кредитним договором від 10.04.2018 №32-08. В протоколі вказано, що ТОВ «Нова-Хвиля» перерахувало кошти в сумі 13305972,00 грн на ТОВ «Торговельно-виробниче об`єднання»; ТОВ «Торговельно-виробниче об`єднання» перерахувало кошти на поточний рахунок акціонера банку ТОВ «Кіод-1»; ТОВ «Кіод-1» здійснило розрахунок за кредитними зобов`язаннями. Також, додатково, слухали начальника юридичного департаменту ОСОБА_8 , який зазначив, що на думку комісії, правочини щодо дострокового розірвання депозитних договорів здійснені з порушенням п. 3.1. постанови НБУ від 15.03.2011 № 63/БТ; правочини щодо остаточного розрахунку за 10 кредитними договорами, укладеними з фізичними особами-співробітниками банку, за рахунок коштів ТОВ «Нова Хвиля», є нікчемними з огляду на положення п. 7 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», адже дострокове розірвання депозитних договорів, укладених між АТ «Імексбанк» та ТОВ «Нова Хвиля», надають перевагу кредитору і одночасно пов`язаною з банком особою ТОВ «Нова Хвиля». Також під час доповіді було проголошено, що також є нікчемними правочини щодо остаточного розрахунку за трьома кредитними договорами, укладеними з двома юридичними особами пов`язаними з банком, за рахунок коштів ТОВ «Нова Хвиля», з огляду на положення п. 7 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», адже дострокове розірвання депозитних договорів, укладених між АТ «Імексбанк» та ТОВ «Нова Хвиля», надають перевагу кредитору і одночасно пов`язаною з банком особою ТОВ «Нова Хвиля».
За результатом проведеного засідання комісією було прийнято, зокрема, такі рішення: звернутись до Комітету з управління майном (активами) банків, що виводяться з ринку або ліквідуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб про погодження наступного плану дій стосовно визнання нікчемними правочинів щодо остаточного розрахунку за 10 кредитними договорами, укладеними з фізичними особами та 3 кредитними договорами, укладеними з юридичними особами, пов`язаними з АТ «Імексбанк», а саме: головному бухгалтеру АТ «Імексбанк» ОСОБА_9 провести роботу з відновлення в балансі банку заборгованості за 10 кредитними договорами, укладеними з фізичними особами та 3 договорами, укладеними з юридичними особами, та донарахувати проценти за користування кредитом, зокрема по позичальнику ТОВ «Кіод-1», кредитний договір №32-08; юридичному департаменту АТ «Імексбанк» провести претензійно-позовну роботу щодо застосування наслідків нікчемності та повернення сторін у попередній стан.
Після цього, а саме 16.04.2018, тобто під час процедури ліквідації банку, відбулось засідання Малого комітету з управління активами АТ «Імексбанк», яке оформлено протоколом №1 до порядку денного якого було включено наступне питання: про визнання нікчемними правочинів щодо дострокового розірвання депозитних договорів, укладених між АТ «Імексбанк» та ТОВ «Нова-Хвиля» на підставі положень пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за рахунок яких відбулось погашення заборгованості за 10 кредитними договорами, укладеними з фізичними особами, і 3 кредитними договорами, укладеними з юридичними особами.
За результатами проведеного 16.04.2018 засідання комісією було прийнято наступне рішення: «1. Керуючись положеннями пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визнати нікчемними правочини щодо дострокового розірвання депозитних договорів, укладених між АТ «ІМЕКСБАНК» і ТОВ «НОВА ХВИЛЯ», а саме: 1.1. правочин щодо дострокового розірвання депозитного договору №24 від 12.09.2014.
Таким чином, встановлено що вищезазначені об`єкти нерухомості є об`єктом кримінально протиправних дій, право власності на які набуто кримінально протиправним шляхом, тому є доказами вчинення кримінального правопорушення та відповідає критеріям зазначеним в ч. 1 ст.98 КПК України, про що винесено відповідну постанову про визнання речовими доказами.
На теперішній час з метою запобігання можливості перетворення, відчуження майна, а також запобігання спробам в подальшому продажу (відчуження) прав на вищезазначене майно, яке здобуте кримінально протиправним шляхом виникла необхідність в накладенні на нього арешту.
Слідчий, посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт на вказане майно.
Слідчий у судове засідання не з`явився, від прокурора ОСОБА_4 до суду надійшла заява, у якій він клопотання підтримав, просив задовольнити у повному обсязі та провести судове засідання за його відсутності та відсутності слідчого.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Дослідивши клопотання, вивчивши надані матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У судовому засіданні було встановлено, що в провадженні СВ ВП№2 ОРУП №1 ГНУП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000945 від 28.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388 КК України, за фактом незаконних дій із заставленим майном, зокрема з об`єктами нерухомості:

- нежитловою будівлею, загальною площею 1 814,8 кв. м, прибудованою до будівлі гуртожитку № 7, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 16 (літ. А), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0;

- будівлею та спорудою цілісного майнового комплексу, загальною площею 1132,8 кв.м., Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 33,реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №6;

- земельною ділянкою, площею 0,2714 га, кадастровий номер :01:004:0088, Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 33, цільове призначення: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №36.

На теперішній час згідно з інформацією з Єдиного реєстру нерухомості право власності на об`єкт нерухомості: нежитлову будівлю, загальною площею 1 814,8 кв. м, прибудованою до будівлі гуртожитку № 7, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 16 (літ. А), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0, зареєстровано за ТОВ «Кіод-1», .

На теперішній час згідно з інформацією з Єдиного реєстру нерухомості право власності на об`єкт нерухомості: будівлю та споруду цілісного майнового комплексу, загальною площею 1132,8 кв.м., Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 33,реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №6, зареєстровано за ТОВ «Прінт-Планет», .

На теперішній час згідно з інформацією з Єдиного реєстру нерухомості право власності на земельну ділянку, площею 0,2714 га, кадастровий номер :01:004:0088, Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 33, цільове призначення: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №36, зареєстровано за ТОВ «Прінт-Планет», .

На підставі наданих матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає наявними достатньо підстав вважати, що внаслідок злагоджених дій фізичних та юридичних осіб, які діячи умисно, шахрайським шляхом, здійснили незаконні дії із заставним майном.

Постановою слідчого від 09.08.2021 року вищевказані об`єкти нерухомості визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000945 від 28.07.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Таким чином, на переконання слідчого судді, зазначене у клопотанні слідчого нерухоме майно, має ознаки речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України та може містити у собі відомості на підтвердження або спростування обставин провадження, оскільки є підстави вважати, що вказане нерухоме майно було об`єктом кримінально протиправних дій в рамках вчинення вищенаведеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.
Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на вищевказані об`єкти нерухомості.
В свою чергу, слідчий суддя зазначає, що нормою п. 39 рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 р. у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч. 1 ст. 1 Протоколу, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
У рішенні ЄСПЛ від 02.11.2004 р. у справі «Трегубенко проти України», Суд повторює, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Також, Суд визначає, що «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії»).
Відтак, слідчий суддя вважає, що зважаючи на принципи розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, у даному випадку доцільною буде заборона відчуження та розпорядження нерухомим майном, без заборони користування ним.
У строк, передбачений законом, власники майна та їх представники можуть звернутись до суду з клопотанням про скасування накладення арешту на майно в порядку, передбаченому ст.174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000945 від 28.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388 КК України, задовольнити.
Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на об`єкти нерухомості, а саме на:

- нежитлову будівлю, загальною площею 1 814,8 кв. м, прибудовану до будівлі гуртожитку АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0;

- будівлю та споруду цілісного майнового комплексу, загальною площею 1132,8 кв.м., АДРЕСА_3 ,реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №6;

- земельну ділянку, площею 0,2714 га, кадастровий номер :01:004:0088, АДРЕСА_3 , цільове призначення: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №36.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1