КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у м.Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , про арешт майна та накладено арешт на майно вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , а саме на мобільний телефон "Xiaomi M1 10 5 Б" imei: НОМЕР_1 з сім картою мобільного оператора "Life" номер НОМЕР_2 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що арештоване майно не відповідає критеріям визначеним для речових доказів передбачених ст. 98 КПК України, а наявна в матеріалах справи постанова слідчого про визнання майна речовим доказом є необґрунтованою та такою, яка не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, розгляд клопотання проводився без виклику особи, яка оскаржує ухвалу слідчого судді, копія оскаржуваного рішення була отримана лише 26.01.2022 року, а апеляційна скарга подана з дотриманням вимог ч. 3 ст. 395 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку власника майна та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а тому необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 14.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3, 4, 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що начальник управління освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою з керівниками підрядних підприємств, а саме: ТОВ «БК БУДЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 41391461), ТОВ «ВІНДОМ» (код ЄДРПОУ 39323722), ТОВ «ТЕХНОБУД 2020» (код ЄДРПОУ 43463637), ТОВ «ЕЛМАН ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 35837526), ТОВ «Д С С СОЛЮШИОНС» (код ЄДРПОУ 34809519), ТОВ «С.М.I.» (код ЄДРПОУ 22913310), ПП «СПБТ» (код ЄДРПОУ 39363972), ТОВ «Будівельна компанія Екобудквартал» (код ЄДРПОУ 43386762) та ТОВ «ТЕХ ПРОМ СЕРВІС» (), в період 2020-2021 рік організували схему заволодіння бюджетними коштами, які виділялись на проведення будівельних та ремонтних робіт в закладах освіти Святошинського району м. Києва, шляхом внесення недостовірних відомостей в акти виконаних робіт та фактичного проведення робіт не в повному обсязі та по завищеним цінам.
Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 від 26.10.2021 року вказане у клопотанні майно мобільний телефон "Xiaomi M1 10 5 Б" imei: НОМЕР_1 з сім картою мобільного оператора "Life" номер НОМЕР_2 визнано в кримінальному провадженні №0000015 від 14.01.2021 року речовим доказом.
27.10.2021 року старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у м.Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотання про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , а саме на мобільний телефон "Xiaomi M1 10 5 Б" imei: НОМЕР_1 з сім картою мобільного оператора "Life" номер НОМЕР_2 ,посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року клопотання слідчого задоволено.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000015 від 14.01.2021 року, про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обґрунтованого висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на це майно.

З урахуванням цього, слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність вказаного майна ознакам, зазначеним у ст. 98 КПК України, є необґрунтованими, оскільки вказане майно в повній мірі відповідає ознакам речового доказу, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга з урахуванням викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , про арешт майна та накладено арешт на майно вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , а саме на мобільний телефон "Xiaomi M1 10 5 Б" imei: НОМЕР_1 з сім картою мобільного оператора "Life" номер НОМЕР_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1432/2022 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_12
Доповідач: ОСОБА_1