Справа № 740/4686/20
Провадження № 1-кп/740/155/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 ,
за участю сторін судового провадження:
прокурорів ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині клопотання адвоката ОСОБА_8 про скасування арешту автомобіля у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
встановив:
В ході судового розгляду справи адвокат ОСОБА_8 , в інтересах власника автомобіля ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.06.2020 на автомобіль «Skoda Oktavia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , в частині заборони користуватися вказаним транспортним засобом.
В обґрунтування клопотання зазначив, що на сьогодні відпала потреба в його арешті оскільки висновки експертизи з даним транспортним засобом вже досліджені судом, а його подальше зберігання в неналежних умовах негативно позначається на його технічному стані. Повернення автомобіля власнику на відповідальне зберігання не призведе до його втрати та не перешкоджатиме кримінальному провадженню.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого підтримав заявлене клопотання, додавши, що необхідності в арешті автомобіля немає.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на те, що це питання має бути вирішене судом при ухваленні вироку.
Представник потерпілих також заперечив проти задоволення вказаного клопотання, вважаючи, що його вирішення до ухвалення вироку може свідчити про упередженість суду.
Заслухавши думки учасників судового процесу, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Однак слід зазначити, що заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Згідно з абз. 2 ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.06.2020 накладено арешт на автомобіль «Skoda Oktavia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 . Вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
На підставі ст.174 КПК України, враховуючи доводи клопотання та думки учасників судового процесу, суд вважає, що на стадії судового провадження потреба у арешті автомобіля відсутня та його слід скасувати частково, повернувши автомобіль власнику автомобіля ОСОБА_7 на відповідальне зберігання до вирішення справи по суті (із забороною розпоряджатися/відчужувати вказане майно, без заборони користування).
Керуючись ст.174 КПК України, суд
постановив:
клопотання задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.06.2020 на автомобіль «Skoda Oktavia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати частково.
Вказаний автомобіль передати його власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання до вирішення справи по суті (із забороною розпоряджатися/відчужувати вказане майно, без заборони користування).
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, проте заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, яким закінчиться дане кримінальне провадження.

Суддя ОСОБА_1