Провадження № 1-в/359/36/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника БВК-119 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції з Бориспільською БВК-119, клопотання засудженого ОСОБА_5 , про його умовно-дострокове звільнення,

в с т а н о в и в :
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_5 , про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, він відбуває міру кримінальної відповідальності з 13.03.2015, а тому згідно норми ст. 81 КК України, він відбув більшу половину строку покарання та має право на звернення до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. При цьому, засуджений дотримується встановлених правил поведінки в установі відбування покарання. На момент подачі клопотання має 4 заохочення, працює, стягнень не має. Таким чином засуджений просить суд клопотання задовольнити, оскільки він своєю сумлінною поведінкою, довів своє виправлення та його можливе звільнити умовно-достроково від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав у повному обсязі, зазначив, що для його задоволення є всі законі підстави застосування ст. 81 КК України, оскільки він став на шлях виправлення та характеризується виключно з позитивної сторони.

Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 щодо задоволення клопотання заперечувала, оскільки вважає, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення. На даний час хоч і працевлаштований та має 4 заохочення, але не може бути таким засудженим до якого слід застосувати підстави, передбачені ст. 81 КК України.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Ознайомившись із позицією учасників справи, матеріалами клопотання та особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Згідно із ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Для застосування звільнення, згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Ця поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 22.06.2015 Рокитнянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання термін тримання під вартою в період з 13.03.2015 по 21.07.2015.

Початок строку відбуття покарання засудженого почався з 13.03.2015, а закінчення 05.11.2022.

З матеріалів особової справи вбачається, що поведінка та ставлення засудженого ОСОБА_5 до праці мали нестабільний характер.

Так, засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 13.03.2015.

Під час знаходження в ДУ «Київський СІЗО» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. 20.08.2015 року прибув до ДУ «Бориспільська ВК (№119)» для подальшого відбування покарання. За час відбування покарання спочатку характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Однак перед настанням пільги передбаченої ст. 81 КК України, з метою поблажливого ставлення до себе, змінив свою поведінку на позитивну. За дотримання норм які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, був заохочений 3 рази. На даний час з квітня 2021 року працевлаштований в майстерні установи, а саме на дільниці з сортування кліпсів, за дотримання норм які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за ІІІ квартал 2021 року був заохочений 1 раз, також має стягнення яке погашене у встановленому законом порядку. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, але робить це з метою отримати поблажливість. Намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом норм вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених.
Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не приймає участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляє розумну соціально-корисну активність в організації її роботи.

Відповідно до ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі.
08.11.2018 року засуджений розглядався на комісії установи щодо можливості застосування до нього ст. 82 КК України, а саме: заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, але за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
05.03.2020 року засуджений розглядався на комісії установи, щодо можливості застосування до нього пільги за ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, однак ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2020 року. засудженому було відмовлено в застосуванні цієї пільги, оскільки він не довів свого виправлення.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 має нестабільну лінію поведінки, яка постійно змінюється. З початку він характеризувався посередньо, а в подальшому вже почав змінювати свою поведінку в кращу сторону. Така поведінка засудженого не може свідчити про його чесне та сумлінне ставлення до праці за весь період відбування покарання та те, що засуджений твердо став на шлях виправлення. Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а лише починає ставати на шлях виправлення.

Таким чином, матеріали особової справи не містять відомостей про те, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання у виді позбавлення волі, своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки засуджений ще остаточно не став на шлях виправлення.

За таких обставив, враховуючи тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_5 злочину, його ставлення до вчиненого, дані про особу засудженого, його нестабільну поведінку і на даний час він лише стає на шлях виправлення та пройшло ще недостатньо часу для його виправлення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1