Справа № 504/1567/19
Номер провадження 1-кп/504/257/21
У Х В А Л А
02.11.2021 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5

законного представника н/л потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000330 від 12.04.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В минулому судовому засіданні представник цивільного позивача адвокат ОСОБА_10 заявила клопотання про часткове скасування ухвали суду про арешт майна, а саме просить автобус «Volkswagen LT 35» н/з НОМЕР_1 , 2003 року випуску, білого кольору, що належить ОСОБА_11 , арешт на який накладено ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 01.06.2018р. передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_11 .

Клопотання обґрунтовано тим, що належний ОСОБА_11 автобус на протязі полутора років вибув з володіння власника, знаходиться на штраф-майданчику та приходить в непридатність. Оскільки даний транспортний засіб визнано речовим доказом, він повинен зберігатися в належних умовах.Такі умови відсутні на відкритому майданчику. В свою чергу ОСОБА_11 , не є підозрюваним в кримінальному провадженні, в рамках якого накладено арешт, та безпідставне утримання його майна порушує його право власності. Також не є підозрюваним водій, який керував даним транспортним засобом в момент ДТП. Тому є всі підстави вважати, що органи досудового слідства безпідставно обмежували право власності на майно, яке було вилучено, не повертаючи його власнику.

В судове засідання, призначене на 02.11.2021р. цивільний позивач ОСОБА_11 та його представник адвокат ОСОБА_10 не з`явилися, однак адвокат ОСОБА_10 надала телефонограму про проведення судового засідання без їх участі.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи, що воно заявлено передчасно.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 та законний представник н/л потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - ОСОБА_9 підтримали думку прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_4 просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки вказаний автобус є єдиним речовим доказом у кримінальному провадженні, а під час його переміщення можуть виникнути нові пошкодження, що негативно вплине на повноту та об`єктивність розгляду справи.

Потерпіла ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, однак її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпеченн я збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 01.06.2018р. накладено арешт на вказаний автобус з подальшим збереженням на спеціальному майданчику №1 тимчасового тримання транспортних засобів №1 МПФ ДП «Інформ-ресурси» МВС України.

З тексту ухвали вбачається, що арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 100 КПК України визначено, що речові докази повинні бути збережені до закінчення кримінального провадження.

З відповіді начальника майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів №1 від 30.09.2021р. вбачається, що у зв`язку з ліквідацією, а також тим, що з 01.09.2021р. охорона майданчику знімається, необхідно забрати транспортний засіб - автобус «Volkswagen LT 35» н/з НОМЕР_1 , 2003 року випуску, білого кольору, що належить ОСОБА_11 , щодо недопущення його розграбування та знищення.

Таким чином, перебування автобусу «Volkswagen LT 35» н/з НОМЕР_1 на майданчику №1 тимчасового тримання транспортних засобів №1 на разі не може забезпечити його належне збереження як, речового доказу у кримінальному провадженні, та може призвести до його втрати, пошкодження, знищення тощо, що не узгоджується з завданням арешту майна. Тому суд вважає можливим повернути даний речовий доказ власнику ОСОБА_11 для подальшого збереження, при цьому суд встановлює заборону будь-яким особам розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його до прийняття остаточного процесуального рішення по кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 100, 131, 170, 174, 372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_10 задовольнити.

Скасувати частково арешт на автобус «Volkswagen LT 35» н/з НОМЕР_1 , 2003 року випуску, білого кольору VIN № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_11 , накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 01.06.2018р., в частині утримання транспортного засобу на майданчику тимчасового збереження транспортних засобів.

Зобов`язати начальника майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів №1 повернути речовий доказ автобус «Volkswagen LT 35» н/з НОМЕР_1 , 2003 року випуску, білого кольору VIN № НОМЕР_2 власнику ОСОБА_11 - для подальшого збереження.

Заборонити будь-яким особам розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його до прийняття остаточного процесуального рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1