ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2435/21 Справа № 205/5533/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000269 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2021 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України та призначено покарання:
- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок;
- за ч. 4 ст.358 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно, за сукупністю кримінальних правопорушень, визначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування остаточного призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в один рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покладено на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнано винуватим у кримінальних правопорушеннях, вчинених за наступних обставин.
31.05.2021 близько 09:00 годині ОСОБА_7 , знаходячись поруч з магазином мережі супермаркетів «VARUS», що розташований за адресою: м. Дніпро, провулок Парусний, 10Д, побачив на газоні поруч з вищевказаним магазином паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всередині якого вкладена картка платника податків № НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_9 , залишив вказаний паспорт при собі, тим самим незаконно заволодів ним.
Крім того, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел направлений на підроблення офіційного документу, на третій сторінці паспорта вклеїв фотокартку зі своїм зображенням, тим самим підробив офіційний документ з метою подальшого використання.
Продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, ОСОБА_7 , 31 травня 2021 приблизно о 10:00 годині прибув у відділення АТ КБ ПриватБанк» № 73, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вулиця Моніторна, 10, з метою оформлення банківського продукту та надав співробітнику банка раніше підроблений паспорт, таким чином використав завідомо підроблений офіційний документ, однак був викритий працівником банку.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання у зв`язку з його невідповідністю тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого ОСОБА_7 внаслідок суворості і просить пом`якшити покарання, призначивши йому покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в сумі 170 грн.; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в сумі 170 грн.; за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу в сумі 340 грн., остаточно на підставі ст. 70 КК України визначити ОСОБА_7 , покарання у виді штрафу в сумі 340 грн.
Вважає, що під час обрання виду та розміру покарання, суд не врахував належним чином відомості про особу обвинуваченого, а також повне визнання ним своєї вини, тому покарання у виді штрафу буде необхідним і достатнім для його виправлення.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисник підтримала апеляційну скаргу та з підстав, викладених в скарзі просила вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та призначити останньому більш м`яке покарання у виді штрафу.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити її без задоволення, а вирок суду без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду, повнота судового розгляду, правова кваліфікація його дій та інші фактичні обставини кримінального провадження не можуть бути оскарженні, відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість (ст. 414 КПК України).
Обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання... лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
Апеляційна скарга захисника не ґрунтується на вищевикладених вимогах кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим не може бути задоволена, виходячи з наступного.
Оскарженим вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та йому призначено остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді обмеження волі строком на один рік від відбування якого він звільнений, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.
Водночас, захисник просить скасувати вирок і пом`якшити призначене покарання, призначивши остаточне покарання у виді штрафу у сумі 340 гривень, яке підлягає реальному відбуттю.
Аналогічна правова ситуація була предметом розгляду об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, висновки якої, викладені у постановах щодо застосування норм права, відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Так, згідно з правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року (справа № 309/2466/18, провадження № 51-2770кмо19), з огляду на положення статей 420, 421 КПК України рішення про призначення особі покарання, у тому числі менш суворого, але яке підлягає реальному відбуванню, замість призначеного судом першої інстанції покарання, від відбування якого її було звільнено з випробуванням, ухвалюється судом апеляційної інстанції у формі вироку.
Об`єднана палата зауважила, що в кримінальному провадженні в якому місцевий суд, призначивши особі покарання у виді позбавлення волі, звільнив засудженого від його відбування з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, апеляційний суд не може замість призначеного судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого засуджений був звільнений з випробуванням, призначити покарання у виді штрафу, який хоч і є менш суворим видом покаранням, але засуджений не може бути звільнений від його відбування на підставі ст. 75 КК України, і цей захід примусу слід відбувати реально. Отже, становище засудженого погіршується і, з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України у системному зв`язку з положеннями ч. 1 ст. 421 КПК України, таке рішення апеляційний суд може ухвалити лише у формі вироку.
Таким чином, захисник в апеляційній скарзі, всупереч положенням кримінального процесуального закону, просить погіршити становище свого підзахисного, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника не може бути задоволена.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що вирок ухвалений у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та правильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим відсутні підстав для його зміни чи скасування, а відтак апеляційна скаргу захисника задоволенню не підлягає.
Обставин, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно ст. ст. 87, 412 КПК України, колегією суддів під час апеляційного перегляду не встановлено
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2021 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4