Справа № 308/3116/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_5 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням, про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання засудженому ОСОБА_6 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатського суду в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , матеріали клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання повернуто заявнику для усунення недоліків.

Ухвалою від 02 квітня 2021 року Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 задоволено. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 березня 2020 року, якою повернуто матеріали клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, скасовано.

Матеріали клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання повернуто до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для розгляду.

Згідно протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 30.04.2021, справу призначено: судді-доповідачу ОСОБА_1 , Інші судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

28.09.2021 року від адвоката ОСОБА_5 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 , подано заяву про відвід колегії суддів, з огляду на встановлені апеляційним судом обставини щодо складу суду та з метою виправлення помилки при його формуванні. Окрім того розгляд справи просив проводити за його відсутності та за відсутності ОСОБА_6 .

Прокурор в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

ОСОБА_6 в судове засідання доставлений не був, причини недоставляння суду не відомі.

Дослідивши матеріали клопотання, заяву про відвід, що надійшла від захисника засудженого, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні . Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням, про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання засудженому ОСОБА_6 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2020 було визначено головуючого суддю (суддя-доповідач): ОСОБА_7 ; Склад колегії суддів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатського суду в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , матеріали клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, повернуто заявнику для усунення недоліків

Ухвалою від 02 квітня 2021 року Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 задоволено. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 березня 2020 року, якою повернуто матеріали клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, скасувано

Матеріали клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання повернуто до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для розгляду.

Згідно протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 30.04.2021, справу призначено: судді-доповідачу ОСОБА_1 , Інші судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст. 81 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому КПК України. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої КК України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Статтею 3 КПК України передбачено, що кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами. Аналіз зазначених понять свідчить, що виконання вироку є окремою стадією кримінального провадження і не є частиною судового провадження, а тому має окреме процесуальне регулювання спеціальними нормами (розділ VIII КПК України, Кримінально-виконавчий кодекс України т.і.).

Згідно ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч.6 ст.9 КПК України).

Водночас, відповідно до положень п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За змістом ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор, про час і місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань і інші учасники та за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Зазначена норма закону є спеціальною відносно загальних норм, закріплених в інших розділах КПК України, а тому саме вона підлягає застосуванню, а не загальна норма, передбачена ст.31 КПК України.

Разом з тим, протокол розподілу справи між суддями було визначено склад колегії суддів.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дванадцятою цієї статті.

Кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд.

Кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених розглядається судом присяжних стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив клопотання про такий розгляд.

Відповідно до п 2.3.1. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 02.04.2021 року, розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

2.3.2. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом: автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи;…

Відповідно до п. 2.3.23. вказаного положення якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів, при автоматизованому розподілі судових справ автоматизованою системою в місцевому суді визначається головуючий суддя, а в судах апеляційної та касаційної інстанцій - суддя-доповідач із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності).

Після визначення судді-доповідача (головуючого судді) автоматизованою системою визначається склад колегії суддів із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності) та з урахуванням складу судових палат (за їх наявності).

В даному випадку, з наведених норм вбачається, що розгляд даного клопотання має відбуватися одноособово, а не колегією суддів, як це було визначено протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 27.03.2020 року.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що вказане клопотання для розгляду було передано колегії суддів в порушення вказаних норм КПК України та Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Разом із тим, ч. 3 ст. 35 КПК України передбачає, що після визначення судді для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видаленні цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених цим законом.

Статтею 124 Конституції України регламентовано, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

В ст. 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України „Про судоустрій та статус суддів ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь - яких інших осіб.

Положеннями п 1 ч. 4 ст. 54 Закону України „Про судоустрій та статус суддів визначено обов`язок судді своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом….

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У відповідності з практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно до положень ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року).

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

У разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) одного чи кількох суддів із складу суду або всього складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведених суддів із заміною останніх іншими суддями або іншим складом суддів.

Приймаючи до уваги, що вказане клопотання для розгляду було передано колегії суддів в порушення вказаних норм КПК України та Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та у зв`язку з цим, у засудженого, його захисника можуть виникнути сумніви в упередженості та об`єктивності колегії суддів, щоб усунути сумніви щодо реалізації права на справедливий розгляд клопотання та законності судового рішення у відповідності до принципів ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, вимог ст.. 75 КПК України та з метою виключення сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення заяви про відвід колегії суддів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву захисника засудженого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_5 , про відвід колегії суддів задовольнити.

Матеріали клопотання передати до канцелярії суду відповідно до положень ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3