Справа №463/680/22
Провадження №1-кс/463/573/22
У Х В А Л А

16 лютого 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

адвоката - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 10.01.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001075 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, -

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 10.01.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001075 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, просив скасувати зазначену постанову з мотивів та підстав викладених у скарзі.
Скаргу мотивує тим, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження ОСОБА_4 від 10.01.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001075 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, за фактом не виконання ухвал слідчих суддів. 10.01.2022 слідчм ТУ ДБР винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Враховуючи наведене вважає вказану постанову незаконною та безпідставною, тому просить її скасувати.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримав з підстав наведених у ній, у зв`язку із чим просив скаргу задовольнити.

Слідчий в задоволенні скарги просив відмовити, з підстав наведених у постанові про закриття кримінального провадження, окрім цього слідчий надав до суду матеріали кримінального провадження для огляду та дослідження в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001075 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно дост. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК Українипро закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПКпорядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0001075 від 17.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 382 КК України.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 10.01.2022 вказане кримінальне провадження було закрито.
Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова.Так слідчими Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0001075 від 17.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

17.09.2020 на адресу ТУ ДБР у м. Львові надійшла ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 16.09.2020 у справі № 463/8375/20, якою зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР у м. Львові внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 20.08.2020. Згідно з даною заявою, старшим слідчим в ОВС ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003514 не виконано ухали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8 від 25.05.2020 у справі №461/4126/20 та від 26.06.2020 у справі №461/4937/20. На думку заявника прийняті рішення за результатами розгляду його клопотань мали розглядатись у відповідності до вимог ст. 220 КПК України, тобто прийняте рішення за результатами їх розгляду мало бути прийнято у виді постанови, а не листа.

Разом з цим, 17.12.2021 на адресу ТУ ДБР у м. Львові надійшла ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 26.11.2021 у справі № 463/13114/21, якою зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР у м. Львові внести відомості до ЄРДР за усною заявою ОСОБА_6 від 09.08.2021. Згідно з даною заявою, слідчим СВ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003514 не виконано ухали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова. На думку заявника прийняті рішення за результатами розгляду його клопотань мали розглядатись у відповідності до вимог ст. 220 КПК України, тобто прийняте рішення за результатами їх розгляду мало бути прийнято у виді постанови, а не листа. Відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення внесено до ЄРДР за № 0000647 від 17.12.2021.

Постановою процесуального керівника у цих кримінальних провадженнях від 06.01.2022 прийнято рішення про об`єднання матеріалів цих досудових розслідувань. В ході досудового слідства слідчим ОСОБА_4 , згідно постанови закриття досліджено та проаналізовано кожен факт не виконання ухвал суду наведений заявником, окрім того слідчим ТУ ДБР допитаний як свідок заступник начальника ВП начальник СВ Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 . З 16.03.2020 заявник ОСОБА_6 який перебуває в статусі свідка та його захисник ОСОБА_5 неодноразово писали заяви та клопотання про визнання ОСОБА_6 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, на які ОСОБА_7 неодноразово у передбачені чинним КПК строки надавались відповіді у формі листа про те, що на даний час відсутні підстави у визнанні ОСОБА_6 потерпілим. Відповіді у формі постанови про відмову у задоволенні клопотання не оформлялись, оскільки чинним КПК чітко передбачено коло осіб, які мають право подавати клопотання в ході проведення досудового розслідування.
По не виконанню ухвали проводилось службове розслідування та згідно його висновку від 09.10.2020 відомості, щодо невиконання старшим слідчим ОВС ОМВ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 вимог ухвали Личаківського районного суду м. Львова не підтвердились.

Так слідчим ТУ ДБР допитаний як свідок слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 показав, шо в кінці 2020 року його визначили старшим групи слідчих у кримінальному провадженні №0003514 від 27.11.2018. під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні на виконання клопотання ОСОБА_6 ним долучено до матеріалів провадження висновок експерта. Клопотання про визнання ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні йому на розгляд не надходили.
Окрім цього ОСОБА_6 підтвердив у своїх показаннях доводи, викладені у його заяві, однак у своїх показаннях не надав жодного підтвердження вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення.
Так слідчим встановлено наступне: проаналізувавши матеріали кримінального провадження та оцінюючи отримані відомості у їх комплексі, прийнявши до уваги вичерпані можливості досудового слідства та відсутність сукупності об`єктивних, неупереджених і достатніх даних для доведення вини особи у суді, приходжу до висновку, що в діях заступника начальника ВП - начальника СВ Залізничного ВП ГУНГІ у Львівській області ОСОБА_7 та слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Враховуючи наведене слідчий дійшов до висновку, що у вказаній події відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, а саме: умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Окрім цього проведеним розслідуванням не встановлено факту заподіяння істотної шкоди чи тяжких наслідків ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження мотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України). Судом взято до уваги зауваження адвоката ОСОБА_3 посилання слідчого на норми закодавства, які не стосуються даного кримінального правопорушення, та такі є загальними нормами права, при яких особа визнається потерпілою, тому слідчий самостійний та вправі використовувати такі. Окрім цього дійсно в постанові слідчого помилково вказано замість ухвал "Галицького районного суду міста Львова" вказується "ухвали Личаківського районного суду міста Львова", що ввається опискою при винесенні вказаної постанови про закриття кримінального провадження та не може бути причиною скасування постанови як такої.

Окрім цього внесення відомостей в ЄРДР за вказаною заявою про кримінальне правопорушення ґрунтується на нормах закону, що було належною підставою для задоволення скарги. Обов`язок слідчого або прокурора чи слідчого судді не вимагав оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, уразі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001075 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, суд встанов, що постанова про закриття кримінального провадження від 10.01.2022 не підлягає скасуванню, а у скарзі слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 10.01.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001075 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України - відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.02.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1