КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/2594/20
Провадження №11-кп/824/919/2021 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2

Ухвала

Іменем України

23 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0001036 за апеляційною скаргою потерпілої цивільного позивача ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 рокущодо обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, працюючого директором ТОВ "Михедово", зареєстрованого та проживаючого за АДРЕСА_1 рфова, 2-А , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 кова В.С.

потерпілої ОСОБА_6 ської О.П.,

представника потерпілої ОСОБА_7 ького І.А.,

в с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня ОСОБА_8 мбалу М.М. визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.).
С ОСОБА_8 мбали М.М. н ОСОБА_6 ської О.П. моральну шкоду в сумі 7000 грн.
Згідно вироку, 05.02.2019 р. приблизно о ОСОБА_8 мбала М.М., знаходячись в салоні автомобіля Рено «Кенго», державний номе НОМЕР_1 АІ 6181 СН, біля будинку № 4 по вул. Каштановій в м. Києві, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступив у словесний конфлікт зі своєю дружин ОСОБА_6 ською О.П., в ході ОСОБА_8 мбали М.М. виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останній.
Реалізуючи свій злочинни ОСОБА_8 мбала М.М., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, знаходячись в салоні автомобіля, наніс два удари в область лівої нижньої кінцівки руками, після чого вийшов з автомобіля, обійшов його, відчинивши пасажирські двері, виштовхн ОСОБА_6 нську О.П. з автомобіля, від чого остання впала на ОСОБА_8 мбала М.М. наніс удар ногою потерпілій в область правої руки, в результаті чого спричинив потерпіл ОСОБА_6 ькій О.П. тілесні ушкодження у вигляді синців на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, на передній поверхні лівої гомілки у середній третині, на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду, потерпіла цивільний ОСОБА_6 нська О.П. та її представник ОСОБА_7 ський І.А. подали апеляційну скаргу, в якій просять змінити вирок Деснянського районного суду м. Києва від 22.10.2020 poку в частині відмови у ст ОСОБА_8 мбали М.М. на ОСОБА_6 ської О.П. вартості правничої допомоги та ухвалити нове рішення, яким стягнути з як фіксовану форму оплати послуг за супроводження кримінального провадження на стадії досудового розслідування та в суді першої інстанції, на стадії судового слідства, за які були ОСОБА_6 ською О.П. на користь ОСОБА_7 ського І.А. С ОСОБА_8 мбали М.М. н ОСОБА_6 ської О.П. понесені останньою витрати вартості правничої допомоги в сумі - 5000 грн., як фіксовану форму оплати послуг за супроводження кримінальної справи №754/2594/20 в суді апеляційної інстанції, за які були ОСОБА_6 ською О.П. на користь ОСОБА_7 ького І.А. за підготовку апеляційної скарги, участь адвоката в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції та повне супроводження справи в суді апеляційної інстанції. В решті вирок Деснянського районного суду м. Києва від 22.10.2020 року залишити без змін.
За доводами апелянтів, вирок Деснянського районного м. Києва від 22.10.2020 року в частині відмови в ст ОСОБА_8 мбали М.М. вартості правничої допомоги є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, за наявності у розпорядженні суду належних та допустимих письмових доказів.
В обґрунтування своїх вимог апелянти зазначають, що у даному провадженні по ОСОБА_6 ська О.П. скористалась своїм конституційним правом на правову допомогу та її інтереси які під час досудового розслідування, судового розгляду в суді першої інстанції представляв ОСОБА_10 вский І.Л.
Відповідно до укладеного між ними договору, було визначено фіксований розмір вартості правничої допомоги, про що було зазначено і в Додаткових угодах до Договору про надання правничої допомоги .
Така допомога була надана, що підтверджено актами виконаних робіт.
Згідно укладених договорів, вартість наданої правової допомоги під час досудового розслідування була оцінена фіксованою сумою в розмірі 10 000 грн., і такою ж сумою визначено вартість наданих послуг при розгляді справи в Деснянському районному суді.
Ці обставини підтверджували долучені до кримінального провадження оригінал Договору про надання правничої допомоги від 07.11.2019, Акти виконаних робіт від 07.11.2019 та від 19.03.2020, в яких відображено про чіткий розпис наданих послуг та їх вартості; а також квитанції № 394186 та №394195, які підтверджували оплату потерпілою гонорару Адвокату.
Не дивлячись на це, суд першої інстанції у вироку вказав про відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, що не відповідає дійсності.
Суд не надав належної оцінки наявним у справі доказам, що привело, на думку апелянтів, до винесення частково неправосудного рішення суду в частині відмови у стягненні вартості правничої допомоги а тому вирок Деснянського районного суду м. Києва від 22.10.2020 в частині відмови в стягненні вартості правничої допомоги н ОСОБА_6 ської О.П. підлягає зміні та стягненню на її к ОСОБА_8 бали М.М. відшкодування понесених витрат.
Крім того, апелянти послались на те, що у зв`язку з постановленням в цій частині неправильного вироку, потерпіла знову потребувала правової допомоги, а саме підготовки та написання апеляційної скарги, яка їй була додатково надана, що підтверджується відповідними актами виконаних робіт, і потерпіла сплатила вартість такої допомоги в сумі 5000 грн., про що наявна квитанція. Вказану суму апелянти також просили стя ОСОБА_8 бали М.М. на ОСОБА_6 кої О.П. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.
Обви ОСОБА_8 бала М. М., будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій останній заперечує проти задоволення апеляційної скарги потерпілої та просить розгляд справи проводити без його участі. При цьому висловив позицію, що він понвістю заперечує проти поданої апеляційної скарги та просить відмовити в її задоволенні.
Враховуючи наведене, а також те, що явка обвинуваченого, згідно вимог ст. 405 КПК України не є обов`язковою, та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити судове засідання без участі обвинуваченого та його захисника.
Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілої та її представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, та відмовились від клопотання про збільшення вартості правничої допомоги за супроводження кримінальної справи в суді до 10 000 гр., думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та вказав на безпідставність вироку суду першої інстанції в частині відмови у стягненні на користь потерпілої понесених нею витрат на правову допомогу в сумі 20 000 грн., дослідивши за клопотанням представника потерпілої наявні у кримінальному провадженні докази оплати потерпілою витрат на правову допомогу, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвин ОСОБА_8 мбали М.М. у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та виду і розміру призначеного йому покарання відповідно до вимог ст. 404 КПК України колегія суддів не перевіряє, оскільки судове рішення у цій частині не оскаржується.
За встановлених фактичних обставин, дії обви ОСОБА_8 мбали М.М. судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.
Дані вимоги закону при вирішенні цивільного позову п ОСОБА_6 ської О.П. в частині стягнення та визначення розміру моральної шкоди завданої п ОСОБА_6 ській О.П. у кримінальному провадж ОСОБА_8 мбали М.М. судом першої інстанції дотримано та потерпілою і її представником не оскаржуються.
Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги потерпілої та її представника в частині безпідставної відмови судом в частині відшкодування витрат на правову допомогу, які відносяться до процесуальних витрат.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у випадку вирішення питання щодо процесуальних витрат суд має чітко дотримуватись вимог глави 8 КПК, яка регламентує поняття процесуальних витрат у кримінальному процесі, їх види та порядок відшкодування.
Положеннями ч. 1 ст. 124 КПК установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Цих вимог закону під час вирішення питання про процесуальні витрати потерпілого у кримінальному провадж ОСОБА_8 али М.М. не дотримано.
Так, положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо)).
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного вище Закону).
Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року в справі № 753/10028/18 ( провадження № 51-121км20) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, між п ОСОБА_6 ською О.П. та ОСОБА_7 ським І.А. 07.11.2019 було укладено договір про надання останнім правової допомоги, а в подальшому укладались додаткові угоди. Упродовж досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному проваджен ОСОБА_8 али М.М. за ч. 1 ст. 125 КК України, адвокат здійснював представництво інтересів потерпілої, зокрема шляхом надання правничої консультації, підготовку клопотань, заяв, скарг для ОСОБА_6 ською О.П. до органу досудового розслідування та процесуального керівництва, підготовку цивільного позову, а також повний супровід розгляду обвинувального акту внесеного до ЄРДР за №0001036 від 13.02. ОСОБА_8 мбали М.М., що належно підтверджено актами надання правничої допомоги (виконаних робіт) від 07.11.2019 та від 18.03.2020. Відповідно до Договору про надання правничої допомоги, та додаткової угоди до нього, вартість надання правничої допомоги а ОСОБА_7 ьким І.А. в інтересах складений Попередній розрахунок судових витрат відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 07.11.2019, надано акт надання правничої допомоги, та в подальшому сплачені потерпілою, про що суду надано відповідні квитанції ( т.1 а.с. 36).
Крім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що між ОСОБА_7 lack'>І.А. та по ОСОБА_6 ською О.П. було укладено Додаткову угоду №3 від 18.03.2020 року, відповідно до якої адвокат прийняв на себе зобов`язання щодо надання правничої допомоги та вже супроводження кримінального провадження в Деснянському районному суді м. Києва за фактом ОСОБА_6 ської О.П. її ОСОБА_8 black'>М.М. За волевиявленням та бажанням обох Сторін було узгоджено застосування до взаємовідносин Сторін при наданні та отриманні правничої допомоги - фіксованої форми оплати за надання/отримання правничої допомоги, гонорару ОСОБА_7 кого І.А., при супроводженні кримінального провадження №0001036 від 16.02.2019 в Деснянському районному суді на стадії судового слідства. Вартість надання правничої допомоги Адвокатом в інтересах Клієнта на стадії судового слідства складала також 10 000 грн., з приводу чого складений Попередній розрахунок судових витрат відповідно до Договору про надання правничої допомоги, надано акт надання правничої допомоги, і в подальшому потерпілою оплачені такі послуги, про що суду надано відповідні квитанції ( Т.1 ас. 36), які досліджені судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду.
Таким чином, на думку колегії суддів є помилковим висновок суду першої інстанції про те, що потерпілою не було надано документально підтверджених витрат на правову допомогу, оскільки долучені потерпілою до цивільного позову документи підтверджують витрати на правову допомогу в заявленому нею розмірі, який є співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами, витраченим часом, а також обсягом наданих ним послуг, та узгоджується з укладеним між ОСОБА_7 ським І.А. та п ОСОБА_6 нською О.П. Договором про надання правничої допомоги від 07.11.2019 та додатковими угодами №1, 2, 3 від 07.11.2019 та від 18.03.2020, якими встановлено фіксовану форму оплати послуг адвоката.
А тому, вирок суду в частині відмови в стягненні з обвину ОСОБА_8 бали М.М. на ОСОБА_6 ької О.П. витрат на правову допомогу не можна визнати законним та обгрунтованим, в зв`язку з чим, в цій частині вирок підлягає зміні, шляхом стя ОСОБА_8 бали М.М. на ОСОБА_6 ької О.П. понесених останньою витрат на правову допомогу в сумі 20 000 грн., як фіксованої форми оплати послуг адвоката за супроводження кримінального провадження на стадії досудового розслідування та в суді першої інстанції., а апеляційна скарга, відповідно в цій частині, підлягає до задоволення.
Що стосується вимог апеляційної ОСОБА_6 ької О.П. та її захисника - ОСОБА_7 кого І.А. про стягн ОСОБА_8 бали М.М. на ОСОБА_6 ької О.П. понесених витрат вартості правничої допомоги в сумі 5 000 грн. за супроводження кримінальної справи в суді апеляційної інстанції, то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення в цій частині апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України предметом апеляційного перегляду є судове рішення суду першої інстанції.
Оскільки вироком Деснянського районного суду м. Києва від 22.10.2020 не вирішувалось питання про стяг ОСОБА_8 бали М.М. на ОСОБА_6 кої О.П. витрат на правову допомогу в сумі 5 000 грн., понесених за супроводження кримінальної справи в суді апеляційної інстанції, і не могло вирішуватись, оскільки на той час такі витрати нею не були понесені, то відповідно в цій частині відсутній предмет перегляду.
Питання про відшкодування таких витрат, на думку колегії суддів, підлягає вирішенню в іншому, передбаченому законом порядку.
Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,
П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу потерпілої цивільного ОСОБА_6 ської О.П. та її представника ОСОБА_7 кого І.А. задовольнити частково.
Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 ОСОБА_8 мбали М.М. за ч. 1 ст. 125 КК України - змінити в частині вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу.

С ОСОБА_8 колайовича н ОСОБА_6 Павлівни понесені останньою витрати на правову допомогу в сумі 20 000 грн.

В решті вирок Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________ _______________ ______________

ОСОБА_2 епкал Л.І ОСОБА_3 льєва М.А. ОСОБА_4 енко Т.М.