Справа № 192/208/22
Провадження № 1-кс/192/46/22
Ухвала

"11" лютого 2022 р. слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по внесеному 02 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000057 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучення у кримінальному провадженні майно та заборонити особам, у володінні яких перебувало зазначене майно, розпоряджатись ним будь-яким чином та використовувати його, а саме на бензопилу марки «Husqvarna-e series» - 142», помаранчевого кольору, бензопилу марки «STAHL16» ELECTRIC, помаранчевого кольору.

На обґрунтування клопотання слідчий та прокурор зазначили, що в провадженні слідчого відділення перебуває кримінальне провадження №0000057 від 02 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, за фактом повідомленням від ОСОБА_5 , про те, що 01 лютого 2022 року, приблизно о 13 год. 06 хв., невідомі особи знаходячись у лісосмузі між с. Микільське-на-Дніпрі та с. Олексіївка, Солонянського району, Дніпропетровської області, за допомогою бензопил здійснюють випилювання дерев.

Тому просили з метою доведення вчинення кримінального правопорушення, забезпечення цивільного позову, а також передбачення заборони для особи, у володінні якої перебувало майно, розпоряджатись будь-яким чином та використовувати його, в іншому випадку його використання може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, що є знаряддям кримінального правопорушення та може перешкодити кримінальному провадженню, накласти арешт на майно.

В судовому засіданні слідчим суддею поставлено на обговорення питання щодо повернення клопотання прокурору, оскільки дане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Слідчий проти повернення клопотання не заперечував.

Прокурор, володілець майна в судове засідання не з`явились причини неявки слідчому судді не повідомили, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, у відповідність ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим розгляд клопотання проводився у відсутність осіб, які не з`явились.

Слідчий суддя вислухавши думку слідчого, ознайомившись з клопотанням, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 2 вказаної частини передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Статтею 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України - слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Як вбачається з постанови про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування від 02 лютого 2022 року слідчий ОСОБА_3 має повноваження здійснювати досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000026, тоді як клопотання подане в кримінальному провадженні №0000057 (а.с. 7).

Згідно висновку Об`єднаної палати Кримінального суду Верховного Суду викладеному в постанові від 04 жовтня 2021 року по справі №724/86/20 - процесуальне рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має прийматися у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови. При цьому таке процесуальне рішення необхідно долучати до матеріалів досудового розслідування для підтвердження наявності повноважень слідчих, які здійснюють досудове розслідування. В аспекті застосування приписів ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 214 КПК у взаємозв`язку з положеннями ст. 110 цього Кодексу недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Таким чином, враховуючи те, що доказів на підтвердження повноважень слідчого на подання клопотання про арешт майна немає, тому прийти до висновку, що слідчий має повноваження на подання такого клопотання по даному кримінальному провадженню неможливо.

Як вбачається з поданого клопотання, воно погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 .

Разом з тим, в матеріалах клопотання постанови керівника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра про визначення процесуальним керівником по даному кримінальному провадженню прокурора ОСОБА_4 немає, додана до матеріалів клопотання постанова від 02 лютого 2022 року не містить підпису особи, яка її винесла (а.с. 9).

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Кримінального суду Верховного Суду викладеному в постанові від 22 лютого 2021 року по справі №754/7061/15 - за змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.

Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.

Таким чином, враховуючи те, що доказів на підтвердження повноважень прокурора ОСОБА_4 щодо погодження клопотання слідчого про арешт майна немає, тому прийти до висновку, що клопотання слідчого погоджене прокурором у відповідність до ст. 171 КПК України неможливо.

Крім того, клопотання слідчого не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення за яким здійснюється досудове розслідування, а також відомостей хто саме є власником чи користувачем майна на яке просить накласти арешт слідчий. При цьому дата внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по даному кримінальному провадженню зазначена в клопотанні не відповідає даті зазначеній у витягу в Єдиному реєстрі досудових розсілдувань.

У зв`язку з чим, оскільки клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків в строк встановлений ч. 3 ст. 172 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по внесеному 02 лютого 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000057 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк усунення недоліків сімдесят дві години з часу оголошення ухвали слідчого судді про повернення клопотання для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1