Справа № 573/1979/21
Номер провадження 1-кп/573/24/22
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29 жовтня 2021 року за № 0000315,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Білопільського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0000315 від 29.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 187 КК України.

07 лютого 2022 року у судовому засіданні прокурор Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, звернувся із клопотанням про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, яке мотивував наступним.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимий за корисливі злочини, маючи не зняті та не погашені у встановленому законодавством порядку судимості за вчинення корисливих кримінальних правопорушень на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 28 жовтня 2021 року близько 22.00 години ОСОБА_4 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували в приміщенні непрацюючої прохідної колишнього Куянівського цукрового заводу, розташованого за адресою: вул. Кайдаша, с. Куянівка, Сумського району Сумської області, де розпивали спиртні напої.

В ході розпиття спиртних напоїв, знаходячись у вказаному приміщенні, ОСОБА_4 з прямим умислом та корисливим мотивом з метою заволодіння чужим майном ОСОБА_6 раптово вирішив скоїти несподівану для потерпілого агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне відкрите заволодіння його майном.

Реалізовуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи факт, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для сторонніх осіб характер, які усвідомлювали цю обставину, ОСОБА_4 , того ж самого дня, близько 22 години 20 хвилин, наніс один удар кулаком правої руки у ділянку лівого вуха ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , повторно, відкрито заволодів в умовах очевидності для потерпілого його майном, а саме: мобільним телефоном марки Maxcom Classic MM 236, в корпусі чорного кольору, придбаний 25.10.2021 новим, бувшого у використанні, в гарному стані, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/12803-ТВ від 08.11.2021 становить 614 гривень (шістсот чотирнадцять гривень).

В подальшому, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та таким чином отримав реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 614 гривень.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 , усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у відкритому викраданні майна ОСОБА_6 на суму 614 гривень, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого- ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадання чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Крім цього, 03.11.2021, близько 20.00 год., ОСОБА_7 перебував за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на незаконне збагачення чужим майном, ОСОБА_4 , повторно, користуючись тим, що власника майна та сторонніх осіб на той час поруч не було та їх дій ніхто не бачить, тобто діючи таємно, 03.11.2021, близько 23.00 год., підійшов до вікна приміщення кухні домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та розбив скло у вікні, яке виходить на вулицю цеглиною, після чого проник у середину кухні, де переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди власнику майна, таємно, з єдиним кримінально протиправним наміром, ОСОБА_4 , викрав наступне майно, а саме: грошові кошти в сумі 855 грн.; 5 пачок цигарок з фільтром Urta Neo Super Slims Black, виробник Дніпро, Україна, в кожній пачці 20 штук цигарок, вміст нікотину 0,3 мг, вміст смоли 4 мг, придбані на початку листопада 2021 року, вартість яких відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/13097- ТВ від 16.11.2021 становить 104 грн. 20 коп.( сто чотири гривні 20 коп.); 5 пачок цигарок з фільтром GT Smart king size, TOBACCO SERIOSLY DAMAGES HEALTH Sourse EEC Council Directive 89/622, червоні, кількість цигарок у пачці 20 шт., вміст нікотину 0,8 мг, вміст смоли 8 мг, придбані на початку листопада 2021 року, вартість яких відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/13097-ТВ від 16.11.2021 становить 121 грн. 25 коп. ( сто двадцять одна гривня 25 коп.).

Викрадене майно ОСОБА_4 виніс за межі домоволодіння, та розпорядитися викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 1080 грн. 45 коп.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні майна, що належить потерпілій ОСОБА_8 загальною вартістю 1080 грн. 45 коп. ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторна та поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Крім цього, 07 листопада 2021 року, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_9 маючи прямий умисел на протиправне заволодіння чужого майна прийшов до домогосподарства ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний умисел переліз через паркан, що огороджує домогосподарство ОСОБА_10 , таким чином опинився на його території.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном ОСОБА_4 підійшов до жилого будинку та через незачинені двері проник у середину будинку, вслід за ним, не побачивши останнього зайшла потерпіла ОСОБА_10 . Знаходячись у приміщенні будинку, ОСОБА_4 з прямим умислом та корисливим мотивом з метою заволодіння майном ОСОБА_10 раптово вирішив скоїти несподівану для потерпілої агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння її майном.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 , поєднаний із застосуванням насильства, ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, того ж самого дня, близько 17 год. 20 хвилин, накинув останній на голову одяг, що лежав в будинку на меблях, штовхнувши при цьому потерпілу ОСОБА_10 , від чого остання впала на підлогу.

Продовжуючи вчиняти розбійний напад на ОСОБА_10 , спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я в приміщенні даного будинку, ОСОБА_4 наклонившись над потерпілою, яка лежала на підлозі у будинку, почав здавлювати горло останній через одяг накинутий на її голову, при цьому вимагаючи, щоб потерпіла ОСОБА_10 віддала йому її власні грошові кошти. Потерпіла ОСОБА_10 злякавшись за власне життя, погодилась віддати ОСОБА_4 всі грошові кошти, які знаходились у приміщенні веранди її будинку, після чого вони разом піднялись з підлоги, та пішли у приміщення веранди, де ОСОБА_10 перебуваючи позаду ОСОБА_4 виштовхнула його з власного будинку, через незачинені двері, після чого зачинилась всередині будинку.

Внаслідок фізичного насильства, застосованого під час нападу, ОСОБА_10 відповідно до судово-медичної експертизи № 310 від 24.11.2021 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 9 ребра справа зі зміщенням, яке за ступенем тяжкості оцінюється як ушкодження Середньої тяжкості (за критерієм розладу здоров`я більше, ніж 21 день).

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.

08.11.2021 та 29.11.2021 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження, якому присвоєний єдиний реєстраційний номер №0000315.

08.11.2021 о 11 годин 41 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
08.11.2021 о 17 годин 35 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України.

30.11.2021 о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 187 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 10 листопада 2021 року із строком дії до 06 січня 2021 року включно.
17 грудня 2021 року у судовому засіданні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із строком дії по 14 лютого 2022 року включно.
На даний час ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати, а тому наявні підстави для продовження дії стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: допитами потерпілого ОСОБА_6 ; допитом потерпілої ОСОБА_10 ; допитом потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 ; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 ; висновками експертів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років; ч. 3 ст. 185 КК України, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років; ч.3 ст. 187 КК України, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років із конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може спробувати переховуватися від суду є те, що за вчинені злочини, передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років, а тому може переховуватись від суду.

Крім того, ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашені у встановленому порядку судимості за вчинення злочинів, передбачених ч.3, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.297, ч.2 ст.190 КК України. Зазначені факти негативно характеризують особу обвинуваченого та вказують на його схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень, зокрема злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи. Так, з місць позбавлення волі ОСОБА_4 останній раз був звільнений 21.10.2021, проте на шлях виправлення не став і вже 28.10.2021 скоїв новий умисний злочин.

Також необхідно врахувати, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення викликало значний суспільний резонанс на території Білопільської ОТГ, обурення місцевого населення, а також публікації та обговорення в соціальних мережах Фейсбук від 08.11.2021 в спільноті ІНФОРМАЦІЯ_6 ".

Отже, через суспільний резонанс даної події, знаходячись на волі є певні ризики щодо тиску на ОСОБА_4 зі сторони громадськості, що може призвести до небезпеки життю та здоров`ю обвинуваченого та інших негативних наслідків, які можуть вплинути на хід розслідування.

Крім того, ОСОБА_4 особисто знайомий зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на них через застосування до них погроз або фізичної сили, що може суттєво вплинути на повноту та об`єктивність судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та впливати на свідків чи потерпілих у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Отже, враховуючи вищевикладене, неможливо запобігти вказаному ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.

Таким чином, прокурор ОСОБА_3 зазначає, що з метою запобігання вищевикладеним ризикам, а саме спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчиняти інші злочини, існує необхідність продовження дії запобіжного заходу, який обмежить свободу пересування обвинуваченого та забезпечить реальне виконання покладених на ОСОБА_4 процесуальним законом обов`язків.
При продовженні дії запобіжного заходу також просить врахувати ту обставину, що будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування ОСОБА_4 в умовах ізоляції, а саме даних щодо стану здоров`я (наявності тяжких захворювань та інших протипоказань) в ході здійснення досудового розслідування не здобуто, що свідчить про можливість тримання останнього у місцях несвободи.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , враховуючи думку обвинуваченого, проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечував.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 10 листопада 2021 року із строком дії до 06 січня 2022 року включно.
17 грудня 2021 року у судовому засіданні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із строком дії по 14 лютого 2022 року включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності подовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу ( ч. 3 ст. 331 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Виходячи з вимог частини першої статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року справа «Харченко проти України», від 02 жовтня 2014 року справа «Воляник проти України», від 17 квітня 2014 року справа «Анатолій Руденко проти України», від 26 червня 2014 року справа «Ливада проти України», від 17 липня 2014 року справа «Осаковський проти України», суд повинен належним чином обґрунтовувати необхідність тримання під вартою осіб під час продовження строків тримання під вартою та кожні два місяці переглядати питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не погашені у встановленому порядку судимості за вчинення злочинів, передбачених ч.3, ч.2 ст. ст. 185, ч.2 ст.297, ч.2 ст.190 КК України, що характеризує його як особу схильну до вчинення нових кримінальних правопорушень, зокрема злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи. Так, з місць позбавлення волі ОСОБА_4 востаннє звільнений 21.10.2021, проте на шлях виправлення не став і вже 28.10.2021 скоїв новий умисний злочин. Крім того, ОСОБА_4 особисто знайомий зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на них через застосування до них погроз або фізичної сили, що може суттєво вплинути на повноту та об`єктивність судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, станом на 07 лютого 2022 року ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшилися і не зникли, та виправдовують тримання останнього під вартою. При цьому, всі фактичні обставини судом на даний час не встановлено, триває судове слідство, під час якого судом допитуються потерпілі, не досліджено письмові докази у справі, та не допитані свідки обвинувачення, а тому ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, може здійснити спроби перешкодити допиту свідків для встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а розуміючи невідворотність покарання, переховуватись від суду чи іншим чином перешкодити встановленню істини по справі.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто по 07 квітня 2022 року включно.
Суд вважає, що на даному етапі вказана міра запобіжного заходу є такою, що відповідає інтересам обвинуваченого ОСОБА_4 та в достатній мірі забезпечить дотримання виконання ним покладених процесуальних обов`язків, як сторони кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194,331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на шістдесят днів, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» строком на 60 діб з дня винесення даної ухвали, тобто по 07 квітня 2022 року включно.

Не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Копію даної ухвали направити ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для виконання.

Встановити строк дії ухвали по 07 квітня 2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя