ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1182/19 Провадження № 1-кп/636/73/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2021 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
неповнолітнього ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 ,
представника органу пробації ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв, Харківської області клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000308, внесеному 11.03.2019 до ЄРДР, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чугуїв, Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, студента 3 курсу Чугуївського професійного аграрного ліцею, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , -
в с т а н о в и в :
До суду надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_5 , який вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 лютого 2019 року, близько 19 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за адресом: АДРЕСА_2 , де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт з раніше знайомим йому неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого у нього виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 знаходячись поруч із ОСОБА_9 , наніс один удар кулаком правої руки по обличчю в область лівого кута рота ОСОБА_9 . Після чого свої дії ОСОБА_5 припинив самостійно. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14-28-4/19 від 14.03.2019, тілесні ушкодження у вигляді забійної рани біля лівого кута рота та синець на слизовій оболонці нижньої губи, які утворились внаслідок ударної дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено, що в термін 25 лютого 2019 року. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження кваліфікуються за критерієм тривалості розладу здоров`я як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Як зазначено у клопотанні, дії неповнолітнього ОСОБА_5 підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Під час досудового розслідування встановлено, що на час вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 25.02.2019, ОСОБА_5 виповнилося 17 років і він був неповнолітнім.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування заходів виховного характеру та просила його задовольнити. Захисник проти застосування заходів виховного характеру до ОСОБА_5 не заперечувала, але вказала на те, що у зв`язку з досягненням ОСОБА_5 повноліття не можливо застосувати до нього міри виховного характеру. Законний представник та сам ОСОБА_5 покладались на розсуд суду.
Суд, вислухавши учасників провадження, приходить до наступного висновку.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_5 надійшло до суду 29.03.2019, перебуває тривалий час на розгляді через неодноразову неявку потерпілого та його законного представника до суду. На день розгляду клопотання ОСОБА_5 має повних 18 років.
Згідно ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Як встановлено судом, 04 грудня 2019 року ОСОБА_5 виповнилось 18 років, отже, на даний час перестали існувати підстави для застосування до нього примусових заходів виховного характеру.
З урахуванням обставин справи та даних про особу ОСОБА_5 , з`ясувавши позиції учасників судового процесу та перевіривши матеріали справи, не дивлячись на те, що дані про вчинення ОСОБА_5 у 2019 році дій, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у суду наявні, але оскільки ОСОБА_5 на даний час є повнолітньою особою, то суд не може застосувати до нього примусові заходи виховного характеру і, відповідно, в задоволенні клопотання прокурора відмовляє.
На підставі ст. ст. 97,105 КК України, керуючись ст. ст. 284, 285-288, 350, 372, 395, 497 ч. 3 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
В задоволені клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000308, внесене 11.03.2019 до ЄРДР, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.
Суддя -