Справа 688/517/21
№ 1-кп/688/73/21
Вирок
Іменем України
06 жовтня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження №0000052 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з неповною загальною середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, судимої: вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.09.2007р. за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.01.2009 за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19.09.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; вироком Острозького районного суду Рівненської області від 03.02.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_4

02 лютого 2021 року близько 14 год, ОСОБА_4 , перебуваючи з ОСОБА_7 , якій не повідомляла про свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою викрадення чужого майна, відчинивши хвіртку незаконно проникла на територію домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, через незамкнені на замок двері проникла до будинку, який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до ст. 10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» та ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є особою похилого віку.

Того ж дня близько 14 год 10 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у вітальній кімнаті будинку відчинила двері меблевої стінки та керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна та особистого незаконного збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно викрала зошит, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 8500 грн, а саме тридцять п`ять купюр номінальною вартістю 100 грн кожна та десять купюр номінальною вартістю 500 грн кожна, які помістила в зовнішню кишеню куртки, після чого із викраденими грошовими коштами покинула місце події.

Всього ОСОБА_4 викрала грошові кошти потерпілої у сумі 8500 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднані із проникненням у житло, вчинене повторно.

2. Позиція сторони захисту.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні крадіжки визнала повністю, фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, кваліфікації своїх дій та доказів винуватості не оспорювала. Суду дала показання, що взимку цього року, в обідню пору, прийшла до своєї знайомої ОСОБА_8 , яка проживає в с. Судилків, щоб купити у неї картоплю. Оскільки її вдома не було, а двері не були зачинені на замок, вона зайшла до будинку. З полиці серванту в кімнаті будинку викрала 8500 гривень. Цивільний позов не визнала, шкоду не відшкодувала. У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо не карати, посилаючись на наявність двох неповнолітніх дітей.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених обставин, крім визнання вини самою обвинуваченою, об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка дала суду показання, що проживає одна в будинку по АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 знає, оскільки брат її чоловіка був одружений з матір`ю обвинуваченої. Взимку цього року ОСОБА_4 прийшла до неї та запитала щодо придбання картоплі. Потерпіла повідомила, що картоплю не продає. Через декілька днів вона перебувала у літній кухні, де мила посуд та почула, що гавкають собаки. Коли вийшла на поріг, то побачила, як з її будинку вийшли ОСОБА_4 та ще одна незнайома їй жінка ромської національності. Вона запитала їх, що вони робили у будинку, ОСОБА_4 відповіла, що хотіла купити картоплю, після чого вони швидко пішли з двору. Зайшовши до будинку, потерпіла побачила сліди обшуку та відсутність грошових коштів в сумі 8500 грн, які знаходилися в зошиті, який вона зберігала на полиці за склом меблевої шафи. Цивільний позов підтримала, вказавши на те, що викрадені кошти були її заощадженнями на випадок смерті. Шкода їй не відшкодована.;
- показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які суду дали показання, що є онуком та дочкою потерпілої. Зі слів потерпілої їм стало відомо, що взимку цього року ОСОБА_4 викрала з будинку грошові кошти;
- даними протоколу огляду місця події з фото-таблицями до нього від 08.02.2021, згідно якого зафіксоване місце вчинення крадіжки будинок потерпілої по АДРЕСА_2 , під час огляду якого виявлено та вилучено, зокрема, з внутрішньої сторони серванту, сліди папілярних узорів;

- даними висновків експерта № СЕ-19/123-21/759-Д від 10.02.2021, № СЕ-19/123-21/830-Д від 23.02.2021, повідомлення директора Хмельницького НДЕКЦ про перевірку слідів рук, згідно яких вилучені під час огляду місця події 08.02.2021 сліди пальців рук придатні для ідентифікації та залишені середнім пальцем правої руки ОСОБА_4 ;

- даними протоколу слідчого експерименту з потерпілою та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом від 22.02.2021, під час якого потерпіла вказала на місце, де вона зберігала грошові кошти, місце, де перебувала обвинувачена, коли потерпіла побачила її;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2021 року, згідно якого потерпіла серед чотирьох фотознімків, пред`явлених до впізнання, за рисами обличчя впізнала особу під №3, якою виявилася ОСОБА_4 .
Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає, що дії обвинуваченої кваліфіковані правильно за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у житло, вчинене повторно.

4. Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 неодноразово судима, в тому числі за аналогічний умисний тяжкий злочин проти власності, злочин вчинила під час розгляду кримінального провадження щодо неї у суді, щодо потерпілої, яка є особою похилого віку, заподіяної шкоди не відшкодувала, однак за місцем проживання характеризується позитивно, не працювала, має двоє неповнолітніх дітей, на обліку лікарів нарколога та психіатра, органі пробації не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до досудової доповіді на обвинувачену від 28.07.2021 виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий.

5. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на викладене та враховуючи конкретні обставини справи, характер та спосіб вчинення злочину, розмір викраденого, особу обвинуваченої, її попередню поведінку, яка належних висновків для себе не зробила та продовжила свою злочинну діяльність, шкоду не відшкодувала, думку потерпілої, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої неможливе без ізоляції від суспільства, а тому їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Наявність обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , її позитивна характеристика, наявність у неї двох неповнолітніх дітей дають суду підстави призначити їй покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений у санкції ч. 3 ст. 185 КК України. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, як нею, так і іншими особами, є адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності.

6. Розгляд цивільного позову.
У справі заявлений цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди у сумі 8500 грн та моральної шкоди у сумі 10000 грн.

Вирішуючи цивільний позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода - відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
З огляду на наявність доказів про суму викрадених грошових коштів, яка обвинуваченою не оспорюється, суд дійшов висновку, що в рахунок відшкодування майнової шкоди з обвинуваченої слід стягнути 8500 грн як реальні збитки.
Враховуючи глибину і тривалість моральних страждань, які ОСОБА_8 пережила у зв`язку з самим фактом кримінального правопорушення, вчиненим щодо неї, викраденням її грошових коштів, негативні наслідки вчинення злочину, які потягли за собою тривале нераціональне витрачання життєвого часу, зміни її звичного способу життя, суд дійшов висновку на відшкодування моральної шкоди стягнути з винної 10 000 грн, що відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості за обставин цього кримінального провадження.
7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 120, ч. 1 ст. 124 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, а у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Як випливає із договору про надання правової допомоги від 22.03.2021, квитанції до прибуткового касового ордера №22/03/2021 від 22.03.2021, між адвокатом ОСОБА_6 та потерпілою був укладений договір про надання правової допомоги. Виконуючи умови цієї угоди, відповідно до наданого суду розрахунку вартості виконаних робіт від 22.03.2021, адвокат надавав правову допомогу під час судового розгляду, готував цивільний позов, брав участь у судових засіданнях.
Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Оскільки сторона захисту не заявляла клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та не доводила суду їх неспівмірність, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу в сумі 20 000 грн є доведеними у даному кримінальному провадженні, а тому підлягають стягненню з обвинуваченої.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої в силу ст. 124 КПК України.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, з огляду на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що були підставою для обрання та продовження строку тримання під вартою, на підставі ч. 1 ст. 115 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Вирок Острозького районного суду Рівненської області від 03.02.2021 року щодо ОСОБА_4 виконувати самостійно.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 02.06.2021 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 02.06.2021 до 06.10.2021, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 8500 гривень майнової шкоди та 10 000 гривень моральної шкоди, 20 000 гривень витрат на правничу допомогу адвоката, а всього 38 500 (тридцять вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судових експертиз у сумі 2288 грн 30 коп у дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Алла ЦІДИК