У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6308/21

Провадження № 1-кс/210/2388/21

"18" листопада 2021 р.Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування ОВС та злочинів учинених ОГ та ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження №0000439 від 04.06.2021 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 .

Необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що на даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000439 від 04.06.2021 року за підозрою ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-3 КК України.

Так, згідно з матеріалами наданого слідчим клопотання встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2021 року, гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка являється керівником ТОВ «БАЗИС» (), та засновником підприємств ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), ТОВ «ПРОКАТНИК» ( ), ТОВ «СПЕЦПРОКАТ» (), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванні місці, прийшла до висновку, що їй, для успішного здійснення підприємницької діяльності вказаних підприємств, та позазаконного вирішення конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, необхідна домовленість із особами, як перебувають в статусі суб`єктів злочинного впливу, і які поширюють злочинний вплив на території Дніпропетровської області, і які, за грошову винагороду будуть здійснювати позазаконне вирішення будь яких ситуацій на користь вказаних підприємств, в тому числі із застосуванням фізичного або психологічного впливу на конкурентів по веденню підприємницької діяльності, тощо.

Надалі, ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є керівником ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є працівником вказаного підприємства, щодо можливості фінансування осіб із числа суб`єктів злочинного впливу, і які поширюють злочинний вплив на території Дніпропетровської області, з метою подальшої можливості звернення до вказаних осіб, для позазаконного вирішення ймовірних конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, а також вирішення питань, які можуть виникати з іншими представниками кримінального середовища, на що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, надали свою згоду, і таким чином вступили в попередню злочинну змову з ОСОБА_8 .

Надалі, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2021 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, вступили в попередню злочинну змову з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими особами, про можливість звернення до вказаних осіб, як до осіб які мають статус злочинного впливу на території Дніпропетровської області, для вирішення ймовірних конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення ними підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, а також щодо необхідності здійснювати протидію законній господарській діяльності фізичним особам підприємцям, або юридичним особам, які являються конкурентами ТОВ «БАЗИС» (), ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), ТОВ «ПРОКАТНИК» (), ТОВ «СПЕЦПРОКАТ» (), а також відносно осіб, які є працівниками підконтрольних ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підприємств, в тому числі із застосуванням погроз застосування фізичного та психологічного примусу до потерпілих, вимагання, та реальним застосуванням фізичного та психологічного примусу до потерпілих.

В свою чергу, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та інші невстановлені особи, надали свою згоду на здійснення поширення злочинного впливу на території Дніпропетровської області за зверненнями ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за щомісячну грошову винагороду, частина з якої направлялась на фінансування злочинних груп на території Дніпропетровської області, тобто так званий «общак».

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.05.2021 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , дізнались про те, що колишній працівник підприємства ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» () громадянин ОСОБА_15 здійснює законну господарську діяльність, пов`язану із продажем товарів, які також продає ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), в зв`язку з чим створює їм конкуренцію на ринку. В цей же момент, у ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, виник умисел на вимагання грошових коштів від ОСОБА_15 в якості повернення неіснуючого боргу в сумі 1 000 доларів США, та протиправній вимозі ОСОБА_15 припинити займатися господарською діяльністю в сфері продажу будівельних матеріалів, в тому числі профлистів, або примусити останнього купувати вказаний товар виключно по вигідній їм ціні та виключно у підконтрольних їм підприємствах, і лише потім збувати клієнтам. Розуміючи, що самостійно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не зможуть досягти поставленої злочинної мети, вказані особи вирішили залучити до вчинення злочину ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які надали свою згоду на участь у вказаному кримінальному правопорушенні.

17.05.2021 приблизно в 19:00 годин ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з відома та згоди ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з абонентського номеру НОМЕР_1 зателефонував потерпілому ОСОБА_15 , та висловив вимоги, поєднані із погрозами застосування до останнього фізичного насильства, щодо передачі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , грошових коштів в сумі 1 000 доларів США в якості повернення неіснуючого боргу, а також вимогу про необхідність зустрічі, для вирішення конфліктної ситуації, яка виникла в зв`язку з неповерненням вказаного неіснуючого боргу ОСОБА_15 , на що останній відмовився.

31.05.2021 в вечірній час доби, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та поширення відносно останнього злочинного впливу, ОСОБА_12 , разом із ОСОБА_13 , діючи з корисливих мотивів, прибули за адресою АДРЕСА_2 , де здійснює свою господарську діяльність ОСОБА_15 , та підійшли до останнього, і в агресивній формі повторно висловили вимоги, щодо передачі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 1 000 доларів США в якості повернення неіснуючого боргу та припинення ОСОБА_15 законної господарської діяльності, пов`язаної з продажем профлистів. Одночасно з цим, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , використовуючи наявний в них авторитет та стійкі зв`язки в кримінальному середовищі, протиставляючи себе нормам законності та бажаючи здійснювати злочинну діяльність в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, висловили погрози застосування фізичного насильства відносно ОСОБА_15 , в разі не повернення вказаного не існуючого боргу, та в разі не припинення господарської діяльності, які останній сприйняв реально та такі, що можуть бути виконані, з огляду на те, що вказані особи позиціонують себе особами, які мають статус суб`єктів злочинного впливу на території Дніпропетровської області. Після чого, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , зателефонувала потерпілому ОСОБА_15 , та висловила вимогу прибуття останнього до офісу ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Шевченко 10, та передачі їм грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу.

Надалі, 02.06.2021 приблизно в 13:00 годин, ОСОБА_15 , з метою уникнення подальших конфліктних ситуацій та приїзду осіб, які погрожують йому фізичною розправою, а також з метою уникнення спричинення йому тілесних ушкоджень, та встановлення підстав утворення неіснуючого боргу, прибув до офісу ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Шевченко 10, де зустрівся із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В ході спілкування, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , висунули потерпілому вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу, та висловили вимогу припинення господарської діяльності потерпілим, пов`язаної з продажем будівельних матеріалів, зокрема профлистів.

Почувши від ОСОБА_15 відмову від повернення вказаного вище неіснуючого боргу в сумі 1 000 доларів США, та відмову у припинені вказаної діяльності, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , застосували до потерпілого психологічне насилля, що виразилось у висловлюванні погроз на адресу останнього, в частині подальшого ймовірного застосування до нього фізичного насильства, а також подальшого звернення до осіб, які мають статус суб`єктів злочинного впливу, які ОСОБА_15 сприйняв як реальні, та такі, що можуть бути виконані, оскільки вказаних осіб, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 він сприймав як представників кримінального середовища, які поширюють свій злочинний вплив на території Дніпропетровської області. Приблизно через 20 хвилин, до вказаного приміщення прибули ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та поширення відносно останнього злочинного впливу, діючи спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , висунули потерпілому вимогу щодо передачі грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу.

Надалі, 22.06.2021 року приблизно в 15:06 годин, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в якості представників підприємств, та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в якості суб`єктів злочинного впливу, продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні кабінету №333 буд. АДРЕСА_3 , зустрілись з потерпілим ОСОБА_15 , та повторно висунули останньому вимоги щодо передачі грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості сплати за неіснуючий боргу, та вимогу про припинення господарської діяльності, пов`язаної з продажом будівельних матеріалів.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфікуються за ч.2 ст.189 КК України, а саме: вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.06.2021 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , дізнались про те, що на території м. Павлоград Дніпропетровської області, невстановлені особи, таємно викрали належне їм майно, а саме профлисти та інші будівельні матеріали. В цей же момент, у ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник прямий умисел на звернення до ОСОБА_12 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які можуть здійснювати злочинний вплив, як до осіб які перебувають у статусі суб`єктів злочинного впливу, з метою застосування ними такого впливу відносно невстановлених осіб, які здійснили таємне викрадення майна ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (). З цією метою, в невстановлений час, але не пізніше 19.06.2021 ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, з метою вирішення за грошову винагороду конфліктної ситуацій яка виникла, знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванні місці, звернулись до ОСОБА_12 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, достовірно знаючи, що вказані особи можуть здійснювати злочинний вплив, з метою застосування ними такого впливу, відносно невстановлених осіб, які здійснили таємне викрадення майна ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), на що ОСОБА_12 та невстановлені досудовим розслідуванням особи надали свою згоду.

09.07.2021, з метою конспірації спільних злочинних дій, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановленими особами, прибув до слідчого поліції, та повідомив попередньо встановленні обставини викрадення майна ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), однак в подальшому від участі у проведенні слідчих дій, направлених на встановлення всіх обставин викрадення вказаного майна уникав, і не повідомив слідчого про наявність інформації стосовно осіб, які ймовірно вчинили вказане кримінальне правопорушення.

09.07.2021 в 15:00 годин, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на встановлення та поширення злочинного впливу на території м. Павлоград Дніпропетровської області, з метою вирішення ситуації у позазаконний спосіб, та отримання прибутків, ОСОБА_12 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, на автомобілі марки автомобіля марки AUDI SQ5, державний номер НОМЕР_2 , vin: НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_12 , прибули до м. Павлоград, де під вигаданим приводом придбання автомобільних шин зустрілись з раніше незнайомим їм ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Надалі, ОСОБА_12 , та невстановлені особи, в ході спілкування з ОСОБА_16 , повідомили останньому про те, що вони являються представниками кримінального середовища м. Дніпра, тобто особами, які перебувають у статусі суб`єктів злочинного впливу, та можуть застосовувати такий вплив до інших осіб, в тому числі до нього. У зв`язку з чим ОСОБА_12 та невстановлені особи висловили вимогу ОСОБА_16 про нібито добровільну передачу належного йому майна, а саме профлистів, які останній законно придбав у невстановлених осіб, і таким чином здійснили поширення відносно ОСОБА_16 злочинного впливу.

Сприймаючи ОСОБА_12 та невстановлених осіб, як представників кримінального середовища м. Дніпра, тобто осіб, які перебувають у статусі суб`єктів злочинного впливу, та можуть застосовувати такий вплив до інших осіб, в тому числі до нього, ОСОБА_16 , оцінюючи ситуацію яка склалась та ймовірність застосування до нього фізичного та психологічного примусу, повідомив вказаним особам інформацію про анкетні дані осіб, в яких він придбав вказані профлисти, а також проти своєї волі взяв на себе зобов`язання передати ОСОБА_12 профлисти, які він придбав у невстановлених осіб, або надати грошові кошти в сумі вартості вказаних профлистів, хоча придбав вказане майно законно, та жодних документів, які б вказували на належність вказаного майна ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), йому не надали.

Надалі, 09.07.2021 в вечірній час доби, але не пізніше 21:40 годин, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на встановлення та поширення злочинного впливу на території м. Павлоград Дніпропетровської області, з метою вирішення ситуації у позазаконний спосіб, та отримання прибутків, ОСОБА_12 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, на автомобілі марки автомобіля марки AUDI SQ5, державний номер НОМЕР_2 , vin: НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_12 , прибули до невстановленого досудовим розслідуванням місця, де зустрілись з особами ромської національності, які є особами, які перебувають у статусі суб`єктів злочинного впливу, та можуть застосовувати такий вплив до інших осіб на території м. Павлоград Дніпропетровської області, де вирішили вищевказану ситуацію щодо викрадення майна, на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Таким чином, умисні дії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфікуються за ч.1 ст.255-3 КК України, а саме: звернення до особи, яка завідомо для винного може здійснювати злочинний вплив, з метою застосування нею такого впливу.

Так, за сукупністю вчиненого, умисні дії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфікуються за ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-3 КК України, а саме:

- вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб (ч.2 ст.189 КК України);

- звернення до особи, яка завідомо для винного може здійснювати злочинний вплив, з метою застосування нею такого впливу ( ч.1 ст.255-3 КК України).

16 .11.2021 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-3КК України.

Слідчий в клопотанні зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними в ході розслідування кримінального провадження доказами, а саме:

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_15 від 05.06.2021;

- протоколи пред`явлення фотознімків осіб для впізнання потерпілому ОСОБА_15 від 05.06.2021;

- протокол огляду речей від 05.06.2021;

- протоколи проведення негласних слідчих розшукових дій в порядку ст. 268 КПК України;

- протоколи негласних слідчих розшукових дій в порядку ст. 270 КПК України;

- та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, орган досудового розслідування має достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_8 вчинила тяжкий злочини, який карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років з конфіскацією майна або без такої.

Обгрунтованість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст.177 КПК України. Обставинами, що підтверджують наявність зазначених ризиків є те, що отримавши повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення відносно неї покарання у вигляді реального позбавлення волі ОСОБА_8 , яка має значні матеріальні можливості, зможе тривалий час переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а саме може покинути території Дніпропетровської області та України. Знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На даний час проводяться ряд слідчих дій щодо встановлення місцеперебування речових доказів у кримінальному провадження, зокрема мобільних телефонів, якими під час вчинення злочинів користувалася підозрювана, та іншого майна, яке може мати значення для кримінального провадження. Перебуваючи на волі ОСОБА_8 зможе знищити вказані речі, або сховати їх. Незаконно впливатиме на потерпілих, свідків та інших на даний час не встановлених осіб, з якими ОСОБА_8 вірогідно діяла у змові. Так, підозрювана ОСОБА_8 , отримавши повні анкетні дані потерпілого, свідків у даному провадженні, буде впливати на них, з метою зміни ними показань, перешкоджанню їх участі у проведенні подальших слідчих дій, та шляхом погроз, застосуванням фізичної сили, або підкупу, буде намагатись вплинути на вказаних осіб. Про вказані обставини свідчить в тому числі характер вчинення кримінального правопорушення, його спосіб, в ході яких ОСОБА_8 разом із іншими співучасниками систематично психологічно тиснули на потерпілих, з метою отримання необхідного їм результату. Окрім того, в теперішній час не встановлені всі співучасники злочинів, тому, залишаючись на свободі, ОСОБА_8 зможе інформувати та скеровувати їх дії та показання. Може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, перебуваючи на свободі, підозрювана ОСОБА_8 , з метою помсти за притягнення її до кримінальної відповідальності, може вчинити кримінальні правопорушення відносно потерпілого або свідків у даному провадженні. Про обґрунтованість вказаного ризику свідчить кількість епізодів злочинної діяльності, які були задокументовані протягом не тривалого періоду часу, та зухвалість вказаних злочинів - тому є обґрунтовані підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам передбаченим п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий зазначає, що зазначені в клопотанні обставини і факти вказують на те, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам.

Окрім того, враховуючи характер обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що визначення можливості внесення застави в даному випадку не зможе забезпечити виконання покладених на підозрювану ОСОБА_8 обов`язків. В зв`язку з чим, на підставі ч.4 ст.183 КПК України в даному випадку є не доцільним визначати розмір застави, оскільки це негативно вплине на проведення подальших слідчих дій, і не надасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_8 є недоцільним, а більш м`який запобіжний захід не є співмірним із тяжкістю інкримінованого їй злочину, і не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної тому просить обрати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, з мотивів викладених у ньому. Вважає, що застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та забезпечить неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки, що має суттєве значення як під час досудового розслідування так і під час подальшого судового розгляду.

Підозрювана ОСОБА_8 просила не застосовувати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати відносно неї домашній арешт зазначивши, що не переховується від органів досудового розслідування.

Захисники підозрюваної ОСОБА_8 - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ТА ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечували щодо клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт. Крім того зазначили, що вважає підозру відносно ОСОБА_8 необґрунтованою, у задоволенні клопотання слідчого просить відмовити.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439, за ознаками ч.2 ст.189, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.255-1, ч.1 ст.255-3, ч.2 ст.255-1 КК України.

Процесуальне керівництво у даному провадженні здійснюється першим відділом процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури

Відповідно до постанови начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області до складу слідчої групи включені слідчі слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області.

16 листопада 2021року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-3 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-3 КК України.

Крім того, доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства", у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішені «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкриміновані ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії" Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, працює, раніше не судима. Також слідчий суддя враховує вік підозрюваної особи, стан її здоров`я, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків.

Виходячи з особливої тяжкості інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років з конфіскацією майна або без такої, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України" крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, з урахуванням даних про її особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує її суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваною особою.

В ході розгляду клопотання підозрюваною та її захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваної ОСОБА_8 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд приймає до уваги, що обвинуваченій інкримінується вчинення злочинів, які кваліфікуються за ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-3 КК України, а саме:

- вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб (ч.2 ст.189 КК України);

- звернення до особи, яка завідомо для винного може здійснювати злочинний вплив, з метою застосування нею такого впливу ( ч.1 ст.255-3 КК України), та стосовно особи обвинуваченої ОСОБА_8 те, що вона раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, та враховує її соціальні зв`язки за місцем проживання, місцем роботи, тяжкість інкримінованого їй злочину.

Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летельє проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи мається суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного (обвинуваченого), але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваної ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обгрунтованість підозри, яка пред"явлена ОСОБА_8 станом на момент розгляду клопотання не спростована.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що в діях підозрюваної ОСОБА_8 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-3 КК України, які є тяжкими злочинами, які караються який карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років з конфіскацією майна або без такої, прокурором в судовому засіданні доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваної існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останньої, слідчий суддя вважає, що підозрюваній ОСОБА_8 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_8 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_8 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_8 слідчий суддя не вбачає.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрювану такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця увезення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, в зв`язку з чим клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Крім того, виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного відносно підозрюваної ОСОБА_8 слід обчислювати з 17.11.2021 року по 16.01.2022 року включно, у відповідності до ч. 1 ст. 219 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Крім того, з урахуванням періоду дії карантинних заходів на території України, пов`язаних з коронавірусом Covid-19, перебування свідків у м. Дніпрі, ефективності проведення досудового слідства, відсутності можливості етапування підозрюваних з УВП (слідчих ізоляторів), недопущення порушення прав підозрюваної ОСОБА_8 , слідчий суддя вважає за доцільне визначити місце перебування підозрюваної ОСОБА_8 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, буд. 80.

Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування ОВС та злочинів учинених ОГ та ЗО СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження №0000439 від 04.06.2021, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.255-3 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, починаючи з 17 листопада 2021 року по 16 січня 2022 року включно, визначити місце перебування підозрюваної ОСОБА_8 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, буд. 80.

Розмір застави визначити у межах 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 190 320 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1