Справа № 158/2692/21
Провадження № 1-кп/0158/251/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000328 від 11.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, 11.07.2021 року, в ранкову пору доби (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи на території підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, всупереч встановленому порядку, придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, матеріали кримінального провадження відносно яких виділено в окреме кримінальне провадження за фактом незаконної порубки дерев у лісах, незаконного перевезення та незаконного збуту незаконно зрубаної деревини, сім колод деревини породи сосна сироростуча діаметром 67 см, 65 см, 61 см, 42 см, 30 см, 40 см, 42 см, довжиною близько 10 метрів кожна, загальною кубомасою 8,52 м3, без будь-яких документів щодо підтвердження законності їх походження.

У подальшому, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне зберігання незаконно зрубаних дерев породи сосна сироростуча у кількості семи колод, діаметром 67 см, 65 см, 61 см, 42 см, 30 см, 40 см, 42 см, довжиною близько 10 метрів кожна, незаконно зберігав вказану деревину до моменту вилучення працівниками поліції, а саме до 20 години 30 хвилин 11.07.2021 року.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 інтересам держави в особі Державного підприємства «Цуманське лісове господарство» завдано істотну шкоду на загальну суму 35094 гривень 07 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та дав пояснення що він 11.07.2021 року, в ранкову пору доби, перебуваючи на території підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , придбав у незнайомих йому осіб сім колод деревини породи сосна сироростуча діаметром 67 см, 65 см, 61 см, 42 см, 30 см, 40 см, 42 см, довжиною близько 10 метрів кожна, загальною кубомасою 8,52 м3, без будь-яких документів щодо підтвердження законності їх походження. У подальшому зберігав вказану деревину до моменту вилучення працівниками поліції, а саме до 20 години 30 хвилин 11.07.2021 року. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Представник потерпілого ДП «Цуманське лісове господарство» - ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву згідно якої зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 немає, щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

З урахуванням того, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у справі доказами.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що своїми умисними діями, котрі виразилися у незаконному зберіганні незаконно зрубаних дерев, внаслідок чого заподіяно істотну шкоду, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 246 КК України.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту першого частини першої статті 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд також враховує, що у постанові від 10.07.2018 року (справа № 148/1211/15-к) Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК України) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у статті 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Так, до обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Окрім цього, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, раніше не судимий, а також його відношення до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання за санкцією статті у виді штрафу.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Судові витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої та судово-трасологічної експертиз у загальній сумі 1544,58 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 у користь держави.

Арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.07.2021 року скасувати.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати пов`язанні із залученням експерта у загальному розмірі 1544 (одна тисяча п`ятсот сорок чотири) гривні 58 копійок в дохід держави.

Арешт майна, накладений на підставі слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.07.2021 року скасувати.

Речові докази по справі:

- трактор марки «МТЗ-82», з причіпом, належні ОСОБА_4 повернути власнику ОСОБА_4 ;

- 7 колод дерев породи сосна, а саме: 3 комлеві колоди діаметрами 61 см., 65 см., 67 см., 4 колоди діаметрами в грубших кінцях 30 см., 40 см., 42 см., 42 см., кожна з 7 колод довжиною близько 10 метрів повернути власнику ДП «Цуманське лісове господарство».

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1