Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/647/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 209 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2021 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 липня 2021 року, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358 та ч.5 ст.27 ч.2 ст. 205, ч.3 ст.209 КК України, повернутопрокурору для усунення порушень вимог КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд вказав, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000080 від 31.01.2013 за обвинуваченням ОСОБА_7 , станом на 01.07.2020 не призначений до судового розгляду, а тому суд прийшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для внесення змін з урахуванням вимог глави 25 КПК України в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 358 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування свої вимог зазначив, що жодного обґрунтування саме щодо невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України у зазначеній ухвалі не міститься, а резолютивна частина ухвали лише зобов`язує прокурора виділити матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та внести ці матеріали з урахуванням вимог глави 25 КПК України.
Також зазначив, що вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч.2 ст.205 та ч.4 ст.190 КК України, було реалізовано за допомогою використання завідомо підробленого документа, тобто у зв`язку з вчиненням кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3,4 ст. 358 КК України.
Крім того, положення Закону № 2617-VIII жодним чином не вказує на необхідність виділення матеріалів кримінального провадження щодо проступку, а тим більше не зазначає про необхідність повернення прокурору обвинувального акту, у якому викладені фактичні обставини щодо обвинувачення особи у вчиненні правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, і правопорушення, яке є злочином.
Разом з тим зазначив, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, потерпілого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з таких підстав.
За змістом п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Вимоги до обвинувального акта визначені у ст.291 КПК України.
В оскаржуваній ухвалі суду не йдеться про те, що вимоги вказаної статті прокурором порушені.
Окрім цього, відповідно до положень п.п.5 п.4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.
Відповідно до вимог ст.217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.
Згідно з вимогами ч.ч.5,6 ст.217 КПК України, рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором та не може бути оскаржене.
Як убачається, зі змісту обвинувального акту та оскаржуваної ухвали, ОСОБА_7 обвинувачується за ч.4 ст.358 КК України, що на цей час вважається кримінальним проступком та за ч.4 ст.190, ч.3 ст.358, ч.5 ст.27 ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України, що є злочинами.
Разом з тим, положеннями Закону України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, іншими нормативно-правовими актами не зобов`язано суди повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні як злочину так і проступку.
Статтею 334 КПК України передбачена можливість об`єднання чи виділення в окреме провадження ухвалою суду матеріалів кримінального провадження, у тому числі матеріалів щодо кримінального проступку та щодо злочину.
Крім того, в даному випадку рішення про об`єднання кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358 та ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, було прийнято прокурором 25 березня 2019 року в ході досудового розслідування, виходячи із конкретних обставин кримінального провадження, до набрання чинності змін до ч.2 ст.217 КПК України.
З огляду на фактичні обставини провадження викладені в обвинувальному акті, є слушними доводи прокурора про те, що виділення з матеріалів даного провадження матеріалів за ч.4 ст.358 КК України може негативно вплинути на повноту з`ясування обставин провадження.
Підсумовуючи викладене колегія суддів вважає, що вищевказаний обвинувальний акт повернутий прокурору судом є помилковим рішенням, без передбачених на те законом підстав, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.
З врахуванням викладеного, оскаржувана ухвала суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, та відповідно до положень ст.409 КПК України, підлягає скасуванню.
Оскільки вирішення питань, передбачених ст.314 КПК України, відноситься до компетенції місцевого суду, скасовуючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.
Керуючись ст.ст. 314, 376, 405 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 липня 2021 року, якою

обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4