В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Рівне кримінальне провадження № 0003311 внесене до ЄРДР 26.10.2021 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Рівне, не працюючого, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-22.03.2021 Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку терміном на 1 рік,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 будучи засудженим 22.03.2021 Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік, на шлях виправлення і перевиховання не став та під час іспитового строку, повторно вчинив умисний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.
ОСОБА_3 в порушення ст.ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці та часу, у невстановлений спосіб, незаконно придбав наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежений відповідно до списку 1 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №770 від 06.05.2000, який в подальшому незаконно зберігав при собі без мети збуту до моменту проведення огляду місця події 26.10.2021, близько 18 год. 05 хв., за адресою: м. Рівне, вул. Лікарняна, 30, у ході проведення якого у гр. ОСОБА_3 в правій кишені штанів було виявлено та у подальшому вилучено паперовий згорток із вмістом десяти таблеток білого кольору, у яких згідно висновку експерта №СЕ-19/118-21/9957-НЗПРАП від 08.11.2021 виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальною масою 0,224 г.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненими протягом року після засудження за ст. 309 КК України, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за статтею 309 КК України, ОСОБА_3 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.
Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, який щиро кається у вчиненому.
Крім цього, суд бере до уваги характеризуючі дані обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, непрацевлаштований, неодружений, на обліку лікаря психіатра не перебуває, має постійне місця проживання та реєстрації, перебуває під спостереженням у лікаря-нарколога з приводу психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії в КП «РОЦПЗН» та отримує препарат «Бупренорфін».
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому на підставі ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому на підставі ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.
Також суд враховує, що відповідно до роз`яснень п.п 4 п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 22.03.2021 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із проведенням по справі експертного дослідження.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання, які відповідно до положень п.п. 2 п. 4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час за місцем його фактичного проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі вимог ст. 71 КК України до призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 22.03.2021 р. та за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити до відбуття ОСОБА_3 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання для приведення вироку до виконання.
До набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, обрати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати житло, де він фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 21.00 годин до 06.00 годин з 21 січня 2022 року по 21 березня 2022 року.
Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: заборонити ОСОБА_3 залишати своє фактичне місце мешкання, в період з 21.00 годин до 06.00 годин; прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора.
Речові докази: 10 таблеток білого кольору з рискою для поділу, в яких згідно висновку експерта №СЕ-19/118-21/9957-НЗПРАП виявлено наркотичних засіб, обіг якого обмежено мета дон (фена дон) масою 0.224г; одну таблетку білого кольору з рискою для поділу, в якій згідно висновку експерта №СЕ-19/118-21/9957-НЗПРАП міститься сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,045 г. які передані на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 2 059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 44 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1