Справа № 938/576/20
Провадження № 11-кп/4808/89/22
Категорія ст. 296 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

їх захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у кримінальному провадженні № 0000065 апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Верховинського районного суду від 14.12.2021 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою кримінальне провадження № 0000065 про обвинувачення ОСОБА_7 за ст.ст. 296 ч. 2, 186 ч. 1, 357 ч. 3 КК України та ОСОБА_8 за ст. 296 ч.2 КК України закрито на підставі ст. 284 ч. 1 п.10 КПК України.
Судом в підготовчому судовому засіданні за клопотанням захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 закрито провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування на підставі ст. 284 ч. 1 п. 10 КПК України. Кінцевим днем двомісячного строку досудового розслідування після оголошення про підозру, без врахування строку на ознайомлення сторони захисту (з 14.09.2020 до 09.10.2020), є 16.10.2020, однак сторона обвинувачення склала обвинувальний акт, вручила його підозрюваним та скерувала його до суду тільки 05.11.2020, тобто за межами строку досудового розслідування.

Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу суду незаконною через відсутність підстав для закриття кримінального провадження за ст. 284 ч. 1 п. 10 КПК України, оскільки існує прогалина законодавства і відповідні зміни в ст. 314 КПК не було внесено. Внаслідок чого виникла хибна практика закриття судами на підготовчому судовому засіданні на підставі п. 10, а не п. 91 частини першої статті 284 КПК України. Окрім того, істотним порушенням є невирішення судом питання процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні, що суперечить вимогам ст. 126 КПКУ. Також, судом не було вирішено питання про скасування арешту на майно. Судом, при винесенні ухвали не вирішено долю речових доказів і документів в даному кримінальному провадженні. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Захисник ОСОБА_9 подала заперечення на апеляцію прокурора, де наводить доводи про її необґрунтованість через те, що вона суперечить чинному КПК України та судовій практиці ВС.
В апеляційній інстанції:

- прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити;

- обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисник вважають ухвалу суду законною та обґрунтованою, просять подану апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Потерпілі в цій справі подали письмові звернення, в яких погоджуються із закриттям провадження.

Зясувавши обставини провадження, заслухавши доводи учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задовольнити.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Оскаржена ухвала цим нормам закону відповідає, підстав для її скасування не встановлено.
Висновок суду про закриття вказаного провадження ґрунтується на чинному КПК України, цілком відповідає вимогам ст.ст. 314, 284 ч.1 п.10 КПК України, тому він є законним й обґрунтованим.
Як встановлено судом, обвинувальний акт у цьому провадженні направлено до суду поза межами строків досудового розслідування, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284, ст.314 КПК є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні.

Прокурор фактично не оспорює факт пропуску строку направлення обвинувального акту до суду за межами строку досудового розслідування.
Решта апеляційних доводів прокурора не дають правових підстав для скасування ухвали суду.
Твердження прокурора про те, що суд не мав процесуального права на закриття провадження у підготовчому засіданні, є необґрунтованими. Вони суперечать вимогам ст.ст. 284 ч.1 п.10 та ст. 314 КПК України, із змісту яких прямо слідує, що суд наділений таким правом саме в підготовчому судовому засіданні.
Така позиція суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду з цього приводу (постанова ВС від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20.

Доводи прокурора щодо невизначення судом долі речових доказів, незняття арешту та нерозподілу процесуальних витрат, слід визнати необґрунтованими, оскільки ці обставини не є істотними процесуальними порушеннями і вони не дають підстав для скасування ухвали суду з призначенням нового судового розгляду. Вказані прокурором питання можуть бути вирішені судом в порядку виконання ухвали суду за клопотанням зацікавлених осіб.

Таким чином апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407,418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу Верховинського районного суду від 14.12.2021 року щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4