ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/416/21 Справа № 711/5661/21 Категорія: ст. ст. 181, 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000833 від 07 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України про застосування, щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2021 року клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без задоволення.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб.

Покладено на підозрюваного зобов`язання передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого та прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими учасниками кримінального провадження.

Строк дії ухвали встановлено два місяці з дня її постановлення, тобто до 08 листопада 2021 року, включно.

Копію даної ухвали вручено підозрюваному, захиснику, слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору та начальнику ГУ НП в Черкаській області, для відому та виконання. Ухвала підлягала до негайного виконання.

Ухвала мотивована тим, що органом досудового розслідування не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, не може запобігти тим ризикам, які існують, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Водночас, такі ризики, як вільне спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні та можливість здійснювати вплив на них, як при особистому спілкуванні, так і в телефонному режимі чи через мережу Інтернет, можуть бути усунені шляхом покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків у вигляді заборони у спілкуванні з даними особами.

Крім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, а тому суд не вбачав підстав для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою та прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак вважав за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком на 60 діб.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону, просила скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та обрання стосовно останнього, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження. Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк в межах строків досудового розслідування.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, судом не взято до уваги докази, якими слідчий доводить існування обставин, що обґрунтовують наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які свідчать про необхідність обрання до підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси, прийшла до помилкового висновку, застосувавши до підозрюваного більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років, а також наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснювати дії, щодо переховування від слідчого, прокурора, суду, впливати на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Застосування до підозрюваного, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку та не є надмірним чи таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 369 КПК України, яка регламентує види судових рішень, визначено, що судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст. 177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000833 від 07 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України

В ході проведення досудового розслідування, було встановлено, що 07 вересня 2021 року, близько 02 год. 50 хв. водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Mazda 6», реєстраційний номер республіки Польща НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою по вул. Заводська в с. Буженка, зі сторони с. Яблунівка, Звенигородського району, Черкаської області, в порушення вимоги п.п. 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), перевищив дозволену швидкість на 30 км/год., не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та відповідно не реагував на її зміну, під час руху на заокругленій ділянці автодороги вправо, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, виїхав на ліве узбіччя відносно напрямку свого руху, після чого з`їхав в лівий кювет відносно напрямку свого руху, де допустив перекидання керованого ним транспортного засобу та зупинився в полі по напрямку свого руху.

В результаті ДТП пасажир автомобіля «Mazda 6», р.н. реєстраційний номер республіки Польща НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження внаслідок яких загинула на місці пригоди; пасажир автомобіля «Mazda 6», реєстраційний номер республіки Польща НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , 27 березня 1995 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми живота, розрив тонкої кишки, каловий перетоніт, забій печінкового кута товстої кишки.

Керування транспортним засобом на час даної дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння водієм ОСОБА_7 підтверджується актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 24 від 07 вересня 2021 року, виданого КНП «Лисянська територіальна лікарня» Лисянської селищної ради Черкаської області, відповідно до якого останній перебував в стані алкогольного сп`яніння (1,5 проміле) та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 вересня 2021 року № 24, виданого КНП «Лисянська територіальна лікарня» Лисянської селищної ради Черкаської області, згідно якого останній перебував у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 34, 35).

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Mazda 6», реєстраційний номер республіки Польща НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , а саме вимог пунктів п.п. 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_10 .

З огляду на вказане, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

07 вересня 2021 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 08 вересня 2021 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України (а. с. 18-21, 26-28).

08 вересня 2021 року старший слідчий відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до суду з поданням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивація клопотання зводилася до того, що ОСОБА_7 , нехтуючи Правилами дорожнього руху України та наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, керуючи в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки, скоїв тяжкий злочин, а саме ДТП, що призвела до непоправних наслідків у вигляді смерті неповнолітньої. Враховуючи тяжкі наслідки спричинені даним злочином слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Водночас, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного злочину, на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в їх сукупності, доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події від 17 серпня 2021 року, під час якого встановлено дорожню обстановку на місці пригоди, виявлено та зафіксовано сліди транспортного засобу, місце розташування автомобіля та трупа ОСОБА_10 (а. с. 10-13); даними висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 вересня 2021 року № 24, виданого КНП «Лисянська районна лікарня Лисянської районної ради», відповідно до якого ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 34); даними акту щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 вересня 2021 року № 24, виданого КНП «Лисянська районна лікарня Лисянської районної ради», відповідно до якого ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 35); показаннями свідка ОСОБА_12 (а. с. 29-33).

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді Придніпровського суду м. Черкаси, що наведені у клопотанні обставини, на даному етапі розгляду справи, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим інкримінованим злочином підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину є обґрунтованою, що дає підстави для застосування щодо нього одного з запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, про те що органом досудового розслідування не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, не може запобігти тим ризикам, які існують, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Зокрема слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, одружений, має малолітню дочку, є учасником бойових дій та має неодноразові Грамоти та Подяки, має позитивні характеристики з минулого місця роботи, вину свою визнає та розкаюється в здійсненому. Також суд при обранні міри запобіжного заходу враховував, що ОСОБА_7 скоїв ДТП та загибель рідної сестри ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора, про те, що слідчим суддею не враховано наявність ризиків, зазначених у клопотанні, то вони є безпідставними, оскільки в ухвалі слідчого судді вказані обставини досліджувались, та надана їм належна оцінка.

Апеляційний суд звертає увагу також і на те, що підозрюваний ОСОБА_7 добровільно з`явився як до суду першої інстанції так і до суду апеляційної інстанції для розгляду клопотання про обрання йому міри запобіжного заходу, відомостей щодо перешкоджання кримінальному провадженню ні слідчим, ні прокурором, як суду першої так і апеляційної інстанції не надано.

Також апеляційний суд враховує, що підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, контроль виконання якого, у відповідності до вимог ст. 181 КПК України, покладається на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, який має відповідні повноваження по здійсненню контролю за поведінкою підозрюваної. Саме належне дотримання умов застосованого запобіжного заходу дозволить уникнути заявлених у клопотанні слідчого та в поданій апеляційній скарзі прокурора ризиків.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На ряду з викладеним, апеляційний суд також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, на переконання судової колегії, органом досудового розслідування не було доведено неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленому вище ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж досудового розслідування кримінального провадження.

Більш того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не було встановлено порушень умов домашнього арешту та покладених обов`язків з боку ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні з моменту його застосування, що свідчить про те, що застосований запобіжний захід в повній мірі забезпечує виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.

Враховуючи вище приведене, судова колегія зазначає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та належним чином мотивував своє рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про який ставить питання слідчий у заявленому клопотанні, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2021 року, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4