Справа № 442/5281/21
Провадження № 1-кс/442/1298/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2021 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання від 08.08.2021, -

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, у якій просить скасувати постанову прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 від 08.08.2021 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000522.

В обґрунтування скарги посилається на те, що постановою прокурора Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 від 08.08.2021 йому, як потерпілому, відмовлено у задоволенні клопотання про зміну повідомлення про підозру у згаданому кримінальному провадженні. Із вказаною постановою він не погоджується, вважає таку протиправною. Зазначив, що у своєму клопотанні він обґрунтував свою позицію про невідповідність кваліфікації дій підозрюваних, визначеної прокурором та слідством, фактичним обставинам справи та його особистому відношенню до них. Так, дії підозрюваних кваліфікуються за ч.2 ст.146 КК України, хоча фактично мало місце діяння, котре можна щонайбільше кваліфікувати за ознаками ч.1 ст.125 КК України. Про вказані обставини та неналежність кваліфікації, хибність оцінки дій підозрюваних та його пояснень він неодноразово заявляв органу досудового розслідування. Оскільки вважає кваліфікацію дій підозрюваних помилковою, тому й звернувся з відповідним клопотанням до прокурора.

У судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав та пояснив, що його ніхто не викрадав, а заяви про вчинення злочину (щодо його побиття та викрадення невідомими особами) від 12.07.2021 та 13.07.2021 написані ним в стані алкогольного сп`яніння.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та доповнив, що потерпілий ОСОБА_3 був додатково допитаний слідчим, якому пояснив, що його не викрадали, а лише нанесли тілесні ушкодження. Тому вони не погоджуються з кваліфікацією дій підозрюваних, визначеною органом досудового розслідування, у зв`язку з чим клопотали про зміну повідомлення про підозру. Проте, прокурором винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, з чим вони, відповідно, не погоджуються.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги та зазначив, що ОСОБА_3 особисто звернувся із заявою в поліцію щодо вчинення відносно нього протиправних дій, зокрема, про його викрадення. При чому, такі заяви були написані двічі (12 та 13 липня). 12.07.2021 проведено допит ОСОБА_3 в якості потерпілого, із застосуванням відеокамери, під час якого останній надав показання, що його побили невідомі особи, які проти його волі відвели автомобілем у ліс. Слідством зібрано достатньо доказів, зокрема показання свідків, для встановлення винних осіб та визначення кваліфікації їхніх дій, а тому таким повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000522, приходжу наступного висновку.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.

Як вбачається з постанови від 08.08.2021 про відмову у задоволенні клопотання, прокурор Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_6 , вивчивши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000522 від 12.07.2021, постановив відмовити у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 про зміну повідомлення про підозру щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 шляхом зміни кваліфікації дій підозрюваних з ч.2 ст.146 КК України на ч.1 ст.125 КК України.

Згідно мотивувальної частини постанови, 04.08.2021 до Дрогобицької окружної прокуратури в порядку ст.220 КПК України надійшло письмове клопотання потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 про зміну повідомлення про підозру. Відмовляючи у задоволенні клопотання, прокурор зазначив, що з метою доказування обставин, передбачених ст..91 КПК, а також збирання доказів винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, у кримінальному провадженні проведено відповідні слідчі (розшукові) дії, витребувано та отримано необхідні речі, документи та відомості. Причетність вказаних осіб до вчинення вищезгаданого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно з частиною п`ятою статті 110 КПК України, постанова прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Разом з тим, положеннями статті 56 КПК України визначено права потерпілого протягом кримінального провадження, а також під час досудового розслідування. Зокрема, потерпілий має право знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про закінчення досудового розслідування.

Пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право підозрюваного, його захисника чи законного представника на оскарження повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру.

Вищевказане свідчить про те, що чинний кримінальний процесуальний кодекс не містить норми, яка б наділяла потерпілого правом оскарження повідомлення про підозру. Натомість, права потерпілого щодо підозри обмежуються лише правом знати її сутність.

Водночас слід зазначити, що прокурор, а також слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. (ч.1 ст.36, ч.5 ст.40 КПК України)

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що оскаржувана постанова прокурора про відмову у задоволенні клопотання є обґрунтованою і відповідає встановленим вимогам закону, а тому не може підлягати скасуванню. Відтак, у задоволенні скарги про скасування постанови слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Дрогобицької окружної прокуратури від 08.08.2021 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000522 від 12.07.2021, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 03.09.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1