Справа №544/77/22
Пров.№1-кс/544/67/2022
УХВАЛА
іменем України

24 січня 2022 року м. Пирятин

Слідча суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду по вул. Соборна, 41 клопотання слідчої СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка Гребінківського району Полтавської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000030 від 19.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Слідча СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказує на те, що в ніч з 18 на 19 січня 2022 року, в будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 та його братом ОСОБА_7 , під час розпивання алкогольних напоїв, на грунті раптово виниклих неприязнях відносин, розпочалася сварка. Під час сварки, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження своєму брату ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження своєму брату ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи за вищевказаною адресою, в будинку, за місцем спільного проживання, наніс удари руками по голові та тілу ОСОБА_7 , після чого вигнав останнього з будинку без одягу.

19.01.2022, близько 05.20 год., ОСОБА_7 був виявлений мертвим на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 008 від 20.01.2022, смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від нападу з застосуванням фізичної сили з метою вбивства чи нанесення тілесних ушкоджень. Безпосередньою причиною смерті є: травматичний субарханоїдальний крововилив головного мозку та в тверду мозкову оболонку.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України виникає обґрунтоване припущення про можливе ухилення (переховування) ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Більше того, на виконання вимог ст. 23 КПК України щодо безпосередності дослідження судом показань, свідки та потерпілий даного кримінального провадження у судовому засіданні на теперішній час не допитані, що свідчить про можливість незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ризик продовження злочинної діяльності та вчинення нових кримінальних правопорушень підтверджує наявність вчинення ОСОБА_5 в минулому аналогічного злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Так, відповідно до вироку апеляційного суду Полтавської області від 29.10.2008, ОСОБА_5 був засуджений, за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення. Звільнився із місць позбавлення волі 11.03.2013, на шлях виправлення не став та вчинив новий аналогічний злочин, а тому існує обґрунтоване припущення, щодо продовження ним вчинення нових кримінальних правопорушень.

Ризик впливу зі сторони підозрюваного на потерпілого ОСОБА_8 , який приходиться підозрюваному ОСОБА_5 батьком. А свідок ОСОБА_9 приходиться підозрюваному рідним братом та є єдиним безпосереднім свідком вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення. Показання потерпілого та свідка мають суттєве значення для забезпечення неупередженого розслідування,а з врахуванням наявності між підозрюваним та ОСОБА_5 і ОСОБА_9 родинних відносин, існує ризик впливу зі сторони підозрюваного на потерпілого та свідка, шляхом залякування, прохань, з метою зміни ними показань на його користь під час досудового розслідування та судового розгляду.

З урахуванням репутації підозрюваного, відсутності у нього будь-якого місця роботи та міцних соціальних зв`язків, обставин вчинення ним інкримінованого йому злочину, а також відсутності матеріалів, які б стали підставою обрання запобіжних заходів у вигляді особистої поруки, та враховуючи обставини вчинення ним інкримінованого йому злочину, вважає, що підозрюваний самостійно не здатен виконати обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України у випадку їх покладення на нього ухвалою слідчого судді та потребує контролю з боку сторонніх осіб.

Зазначає, що з огляду на викладене, застосування до підозрюваного запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту є неможливим. Оскільки вказане кримінальне правопорушення вчинено за місцем проживання підозрюваного та свідка його брата, тому застосування домашнього арешту може призвести до впливу зі сторони підозрюваного на свідка ОСОБА_9 , шляхом залякування, прохань, з метою зміни ними показів на його користь під час досудового розслідування та судового розгляду.

Окрім того, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти спробам підозрюваного ухилятись від слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні.

Виходячи з вищевикладеного, слідча просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 діб.

Слідча у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала та просила задовольнити. Зазначила про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашнього арешту за місцем його проживання, де було скоєно злочин та де також проживає свідок вчинення злочину ОСОБА_9 , на якого може підозрюваний може незаконно впливати.

Підозрюваний при вирішенні питання щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою поклався на розсуд суду.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на визнання підозрюваним своєї винуватості у інкримінованому йому злочині та відсутність ризиків чинити перешкоди слідству будь-яким чином.
Заслухавши слідчу, підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , прокурора, який підтримав клопотання, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчої є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що передбачає застосування тримання під вартою як виняткового запобіжного заходу згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.183 КПК України.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 19 січня 2022 року відповідно до КПК України до ЄРДР були внесено відомості про виявлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України (кримінальне провадження №0000030).

Досудовим слідством встановлено, що в ніч з 18 на 19 січня 2022 року, в будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 та його братом ОСОБА_7 , під час розпивання алкогольних напоїв, на грунті раптово виниклих неприязнях відносин, розпочалася сварка. Під час сварки, у ОСОБА_5 наніс удари руками по голові та тілу ОСОБА_7 , після чого вигнав останнього з будинку без одягу. 19.01.2022 близько 05:20 год. ОСОБА_7 був виявлений мертвим на подвір`ї вищевказаного будинку.

20.01.2022 року ОСОБА_5 у відповідності до ст. 278 КПК України було повідомлено про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення підтверджується крім особистого визнання винуватості у вчиненні злочину, зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , показаннями свідка ОСОБА_9 , протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 .

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідча суддя, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, враховує, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим.

Cуд бере до уваги, що в силу п. 4 ч. 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід уважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, суд дійшов висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Ризик переховування від правосуддя суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування тощо).
Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Ризик переховуватися від слідства та суду обґрунтовано доведено прокурором при розгляді клопотання.
Враховуються дані про особу підозрюваного, його спосіб життя, який не працює, інвалід 2 групи, міцних соціальних зв`язків не має, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що говорить про суспільну небезпеку останнього та вказує на ризик переховування від слідства та суду.

Доведений також слідчим і прокурором ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: спроби обвинуваченого незаконно впливати на потерпілого, який є його батьком та на свідка, який є його рідним братом та які ще не допитувались судом. А відповідно до вимог ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Прокурором обґрунтовано доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з огляду на тяжкість вчиненого, відсутність звернень про взяття підозрюваного на поруки або внесення за нього застави, а також необхідності постійного візуального контролю за поведінкою підозрюваного. Крім того, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту сприятиме збільшенню ризику впливу підозрюваного на свідків, зокрема свідка ОСОБА_9 , який проживає разом з підозрюваним в одному будинку.
Підозрюваний є інвалідом 2 групи, однак доказів, що наявне у нього захворювання перешкоджає йому знаходитися в місцях попереднього ув`язнення, де йому може бути надана відповідна медична допомога, суду не надано.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважаю недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Застосований запобіжний захід відносно підозрюваного кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а альтернативні запобіжні заходи, на думку суду, не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного. Доводи, на які посилається захисник підозрюваного, не зменшують вищевказаних ризиків та не є достатніми підставами для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи положення наведеної норми, слідча суддя не вбачає можливості при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 310, 395 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчої СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без внесення застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 10 год. 00 хв. 24 січня 2022 року.

Визначити датою закінчення строку дії даної ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 24 березня 2022 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали невідкладно вручити підозрюваному, слідчому та прокурору.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до Полтавського слідчого ізолятора УДПтСУ в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідча суддя ОСОБА_1