КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 о
за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000305 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Степок Таращанського району Київської області, пенсіонера, розлученого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні на вирок Таращанського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року

в с т а н о в и л а:

Вироком Таращанського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.
Постановлено на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати до покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 17 листопада 2020 року по 23 грудня 2020 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
По справі вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Судом визнано доведеним, що 17 листопада 2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом зі своїми племінниками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 . В цей час між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виник конфлікт, під час якого останній наніс два удари правою рукою по обличчю ОСОБА_8 . Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та емоційного збудження, бажаючи помсти за спричинені тілесні ушкодження, ОСОБА_8 вирішив позбавити життя ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний задум, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , діючи умисно, керуючись раптово виниклим мотивом особистої неприязні, що сформувався на основі неприязних відносин з ОСОБА_10 , з метою позбавлення життя останнього, взяв зі столу кухонний ніж та наніс ним один удар в область грудної клітини останнього, спричинивши йому проникаюче поранення, від якого ОСОБА_14 помер.
На рішення суду були подані апеляційні скарги захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_6 та прокурором у кримінальному провадженні, які не оспорюючи фактичних обставин справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого просять:

- прокурор - вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КПК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років.

- адвокат ОСОБА_6 - вирок суду змінити, застосувати до його підзахисного положення ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Згідно доводів апеляційної скарги прокурора, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання не врахував належним чином, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, незворотність наслідків, а саме смерть потерпілого, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що за місцем проживання він характеризується як особа, яка зловживає спиртними напоями та влаштовує сварки, має запальний характер. Крім того, прокурор вказує, що ОСОБА_8 свою вину визнає частково, а інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинив у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання.

Таким чином, згідно доводів апеляційної скарги прокурора, призначене ОСОБА_8 покарання за своїм розміром не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання безпідставно не врахував останньому таких обставин, що пом`якшують покарання, як щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого злочину та вчинення злочину в стані сильного душевного хвилювання, яке виникло в наслідок неправомірної поведінки потерпілого по відношенню до ОСОБА_8 .

При цьому, апелянт просить врахувати, що згідно висновку судово-медичного експерта № 224 від 17 листопада 2020 року потерпілий перебував у стані більшого алкогольного сп`янінні ніж його підзахисний.

Також, апелянт просить суд апеляційної інстанції прийняти до уваги і висновок судово-психіатричного експерта № 196 від 17 грудня 2020 року, згідно якого ОСОБА_8 в період часу, що відноситься до кримінального правопорушення, страждав на органічне ураження головного мозку поєднаного генезу з легким когнітивним розладом, а також, що останній переніс хірургічну операцію по видаленню судинної гематоми в наслідок закритої черепно-мозкової травми, а відтак має істотні порушення координації рухів.

Що стосується визнання судом першої інстанції обвинуваченому обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, то захисник вважає їх безпідставним, зважаючи на те, що ОСОБА_8 вживав спиртні напої у себе в дома та у невеликій кількості, а також, у зв`язку з тим, що підставою його неправомірної поведінки був не стан алкогольного сп`яніння, а провокуючі дії з боку потерпілого.

Крім того, адвокат акцентує увагу, що визнання судом обставин, які обтяжують покарання, є правом суду, а не обов`язком.

Таким чином, на переконання апелянта щодо ОСОБА_8 можна застосувати положення ст. 69 КК України.

Також, згідно доводів апеляційної скарги, є всі підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, вік обвинуваченого та стан його здоров`я, визнання своєї вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та критичне ставлення останнього до вчиненого.

Просить захисник врахувати і ті обставини, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується посередньо та є особою, яка раніше не судима.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримала апеляційну скаргу сторони захисту і заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, потерпілого, який при вирішенні апеляційних скарг поклався на думку суду, проте вважає, що обвинувачений має відбувати покарання реально, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, перевірці колегією суддів не підлягають, оскільки фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оскаржуються.

За встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство.
Судом призначено ОСОБА_8 покарання у виді семи років позбавлення волі.

Всупереч тверджень апелянтів, міра покарання ОСОБА_8 призначена з дотриманням вимог Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Так, при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, а саме його вік, стан здоров`я, його характеристику за місцем проживання, соціальні зв`язки та спосіб життя взагалі.

Також, судом було визнано обставиною, яка пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та обставиною, яка його обтяжує вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких, є злочином проти життя і здоров`я особи та характеризується підвищеним рівнем суспільної небезпеки, приймаючи до уваги думку потерпілого, конкретні обставини справи, те, що воно було вчинено ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, з урахуванням того, що останній за місцем проживання характеризується, як особа, яка зловживає спиртними напоями та періодично влаштовує сварки, по характеру запальний, колегія суддів вважає, що суд прийшов до правильного висновку про необхідність призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , що судом першої інстанції безпідставно не визнано його підзахисному обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття та вчинення злочину в наслідок збігу тяжких обставин, то слід зазначити, що ОСОБА_8 не висловив осуду своєї поведінки, перекладаючи провину на потерпілого та визнав свою вину у вчиненому частково, що вказує на відсутність щирого каяття. Не містять надані суду матеріали і відомостей щодо вчинення обвинуваченим злочину в наслідок збігу тяжких обставин, не доведено їх існування і стороною захисту в ході апеляційного розгляду справи.

Ті обставини, що ініціатором конфлікту був потерпілий, а також, що він перебував у стані більшого алкогольного сп`яніння ніж ОСОБА_8 , судом першої інстанції було враховано.

Також, судом було враховано і стан здоров`я обвинуваченого, зокрема те, що він у 2012 році переніс оперативне втручання по видаленню гематоми в наслідок черепно-мозкової травми та забою головного мозку, після чого має труднощі із пересуванням.

Однак, всі вище наведені обставини, в сукупності з даними про особу обвинуваченого та характером вчинених ним дій, не можуть бути підставою для застосування щодо ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України та призначення йому покарання нижчого від найнижчої межі, а саме у виді п`яти років позбавлення волі та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, як про це просить апелянт, оскільки вказують, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, слід зазначити, що положеннями ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, призначення покарання на підставі ст. 69 КК України, нижчого від найнижчої межі, можливе, за умови наявності певних обставин, а саме наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

Наявності таких обставин колегіє суддів не встановлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання у виді семи років позбавлення волі, є мінімальним покаранням визначеним санкцією ч. 1 ст. 115 КК України для такого виду покарань.

Доводи захисника щодо безпідставного визнання ОСОБА_8 обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки стороною захисту не доведено, що вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння не вплинуло на ступінь суспільної небезпеки вчиненого або не пов`язане з наслідками, що настали.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується і з доводами апеляційної скарги прокурора з приводу того, що призначене ОСОБА_8 покарання є м`яким та не відповідає особі обвинуваченого.

Враховуючи похилий вік обвинуваченого, стан його здоров`я, те, що дії ОСОБА_8 є наслідком конфлікту який спровокував ОСОБА_15 , а також позицію потерпілого, який заявив, що ніяких претензій морального чи матеріального характеру по відношенню до обвинуваченого не має, колегія суддів вважає, що покарання у виді дев`яти років позбавлення волі є надміру суворим та не відповідає особі ОСОБА_8 .

Ті обставини, на які в своїй апеляційній скарзі посилається прокурор, були враховано судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання.

Таким чином, на переконання колегії судді призначене ОСОБА_8 покарання за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів, та в повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України.
За наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення вироку Таращанського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року без змін, а апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:

апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Таращанського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 , без зміни.
Ухвала Київського апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

_____________________ _____________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3