УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2021 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 15.11.2021 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з даною скаргою, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання від нього заяви про вчинення кримінального правопорушення, в строки визначені ст. 214 КПК України.
Свою скаргу заявникобґрунтував тим, що 01.11.2021 він звернувся до Одеської обласної прокуратури із заявою, в якій повідомив про кримінальне правопорушення, до якого причетні прокурори Одеської обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0001209. Однак, у порушення вимог ст.214 КПК України до теперішнього часу відомості до ЄРДР не внесені.
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав, зазначених в ній, та просив слідчого суддю зобов`язати керівництво Одеської обласної прокуратури внести відомості за його заявоювід 01.11.2021 до ЄРДР та надати заявнику витяг з ЄРДР.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За приписами ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Згідно ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.
З наявних в матеріалах скарги додатків вбачається, що заявник 01.11.2021 року на адресу Одеської обласної прокуратури подав заяву, у якій повідомив про кримінальне правопорушення до якого причетні прокурори Одеської обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0001209, водночас відомості за його заявою до ЄРДР до теперішнього часу не внесено.
За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.
Положення статті 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним Кодексом України, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину (кримінального правопорушення), мають бути критерієм внесення заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п. 1.2 розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Так, частиною 5 статті 214 КПК України визначено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Отже, сама норма кримінального процесуального закону опосередковано містить вимогу наявності у заяві, повідомленні відомостей про кримінальне правопорушення, а саме наявність ознак кримінального правопорушення. Для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.
Разом з тим, в заяві ОСОБА_3 не наведено фактичних даних, які б свідчили про вчинені кримінальні правопорушення, доводи заявника ґрунтуються на незгоді з процесуальними діями прокурорів у кримінальному проваджені як процесуальних керівників, мотивувальна частина заяви не містить пояснень в чому є склад злочину.
Зокрема, у своїй скарзі ОСОБА_3 вказує, що йому зі слів третіх осіб відомо, що прокурору ОСОБА_4 передали якусь велику суму грошів, при цьому в заяві про злочин відсутні відомості щодо дати, місця вчинення злочину, суми грошових коштів та інші обставини вчинення злочину.
Крім того, в своїй заяві про злочин ОСОБА_3 вказав, що прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неодноразово відмовляли йому в задоволенні клопотань у кримінальному провадженні, що він вважає злочином, передбаченим ст. 364 ч. 1 КК України.
Слідчий суддя вважає, що не може вважатися злочином прийняття прокурором процесуального рішення в межах кримінального провадження на підставі вимог КПК України.
Більш конкретних даних заява ОСОБА_3 про злочин не містить. Тому скаржнику ОСОБА_3 було абсолютно законно відмовлено відповідальними особами Одеської обласної прокуратури у внесені відомостей до ЄРДР на підставі його заяви.
Особливої уваги заслуговує і той факт, що ОСОБА_3 звертається з аналогічними заявами про злочин щодо великої кількості посадових осіб Національної поліції, прокуратури, суддів, які приймають рішення, з якими він не погоджується, що вказує на те, що чисельні заяви про злочин скаржника ОСОБА_3 носять характер процесуального тиску на посадових осіб правоохоронних органів і суду з метою домогтися необхідних йому рішень.
Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.
Слідчий суддя в даному випадку не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб, в даному випадку уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури, вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.
Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави вважати заяву ОСОБА_3 від 01.11.2021 повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення.
Відтак, підстави для внесення відомостей за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.
Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - необхідно відмовити.
Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушеннядо ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 15.11.2021, з підстав зазначених у мотивувальній частині ухвали слідчого судді.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Приморського районного суду
м. Одеси ОСОБА_1
17.11.2021