Справа № 362/165/22
Провадження № 1-кс/362/40/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000039 від 16.01.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-
в с т а н о в и в:

17.01.2022 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, двома купюрами номіналами по 500 (п`ятсот) гривень серії ББ 2435306 та БВ 2398141, з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 16.01.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.
16.01.2022 р. до відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , про те, що близько о 02-47 год. в м. Василькові по вул. Декабристів, водій автомобіля марки Volkswagen Golf, д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля марки Volkswagen Passat, спеціальний номерний знак 10 регіон 1198, надав неправомірну вигоду в сумі 1000 грн. за нескладання адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП.
16.01.2022 р. в період часу з 04-28 год. по 04-40 год., проведено огляд місця події, а саме оглянуто автомобіль марки Volkswagen Passat, спеціальний номерний знак 10 регіон 1198, який знаходився на узбіччі дороги в напрямку смт. Глеваха Фастівського району Київської області, неподалік вул. Декабристів, в м. Василькові Обухівського району Київської області. При огляді у передній частині салону у "бардачку" виявлено та вилучено дві грошові банкноти номіналами по 500 (п`ятсот) гривень серії ББ 2435306 та БВ 2398141.
17.01.2022 р. вилучені грошові кошти визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчим в клопотанні вказано, що з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині вилучення та збереження речових доказів на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.
Слідчий в судове засідання не з`явився, разом із клопотанням подав до суду заяву, в якій просив не застосовувати аудіо-, відео фіксацію під час розгляду, клопотання підтримав у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВП № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.
Згідно протоколу огляду місця події від 16.01.2022 р., на ділянці місцевості, а саме на узбіччі дороги (автодорога Т-10-23, 1 км, Васильків-Глеваха). На ваказаному узбіччі у напрямку смт. Глеваха знаходився службовий автомобіль марки Volkswagen Passat, спеціальний номерний знак 10 регіон 1198, сірого кольору, з написом на кузові «Поліція». При огляді службового автомобіля у передній частині салону у "бардачку" виявлено та вилучено дві грошові банкноти номіналами по 500 (п`ятсот) гривень серії ББ 2435306 та БВ 2398141.
Постановою від 17.01.2022 р. старшим слідчим СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області капітаном поліції ОСОБА_3 дві купюри номіналом п`ятсот гривень з номером ББ 2435306 та БВ 2398141 було визнано речовими доказами.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, що старшим слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також з урахуванням того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або подальшого використання, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, а відтак клопотання підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Обухівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000039 від 16.01.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,- задовольнити .

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, двома купюрами номіналами по 500 (п`ятсот) гривень серії ББ 2435306 та БВ 2398141, з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1