Справа № 585/3535/21
Номер провадження 1-кп/585/155/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ромни Сумської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця кв. АДРЕСА_1 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні прокурор, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_7 повністю і беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин і сторони погоджуються на призначення ОСОБА_7 за ч.4 ст. 296 КК України покарання виді 3 років позбавлення волі. З урахуванням особи винного, та обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, та інше, з застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.

В угоді про визнання винуватості вказано наступне: Близько 1 години 26 вересня 2021 року, біля приміщення кафе «Джин», за адресою Сумська обл. м.Ромни вул. Руденка, 23Б, між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник конфлікт, який супроводжувався нецензурною лайкою та штовханиною. ОСОБА_7 під час конфлікту з ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському місці, діючи умисно, бажаючи самоствердитися, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, зневажаючи загальновизнані правила поведінки і моралі, демонструючи зверхність, протиставляючи себе суспільству, в присутності сторонніх осіб, з мотиву явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за допомогою спеціально пристосованого предмета для нанесення тілесних ушкоджень пристрою травматичної дії (травматичного пістолету) здійснив один постріл у ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 444 встановлено, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Роменської ЦРЛ» РМР з 26.09.2021 по 04.10.2021 з діагнозом: «сліпе вогнепальне поранення передньої поверхні верхньої третини правого стегна, садна лоба». Тілесне ушкодження у вигляді садна могло утворитися від дії тупого (тупих) предмета (предметів) за механізмом тертя (ковзання). Тілесне ушкодження у вигляді сліпої вогнепальної рани могло утворитися від дії травмуючого знаряддя, в результаті пострілу. Ушкодження у вигляді рани кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (згідно п.п.2.3.2 а) та 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., так як для загоєння рани, необхідний термін більше 6 днів, але менше 21 дня. Ушкодження у вигляді саден (згідно п.п. 2.3.2. б та 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.). кожне окремо кваліфікується як легкі тілесні ушкодження. В ході досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням спеціально пристосованого предмету для нанесення тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 не заперечували проти затвердження угоди про примирення, пояснивши що збитки відшкодовані, претензій до обвинуваченого немає, цивільний позов просять залишити без розгляду. Кваліфікацію вважають правильною.

Обвинувачений в судовому засіданні добровільно заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, за умовами якої він повністю і беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин і погоджується на призначення йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням на 2 роки. Також, обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив обставини вчинення злочину вказані в обвинувальному акті та визнав провину. Суду пояснив, що йому того дня дала двічина пістолет. Він хотів вистрілити в гору, але получилося що попав у людину. Це було 26.09. 21, вночі біля приміщення кафе ОСОБА_8 . Коли він брав пістолет він розумів що може трапитися, бачив що перед ним людина. Зі ступенем тяжкості тілесних ушкоджень він погоджується. Події відбувалися близько 1 ночі, по вул. Руденка в м.Ромни. ОСОБА_9 він до цього не знав. Він вже збирався додому,але втрутився у бійку. Там була бійка між Ковганом і кимось іще, він там нікого не знав. Навіщо він втрутився у бійку пояснити не може. Вони йшли від бутікової галереї і між ними була бійка. Потім дівчина на прізвище ОСОБА_10 дістала пістолет - і дала йому пістолет і сказала стріляй, і він вистрілив. Він вистрілив у Ковгана тому що не розумів що він діє. Він вживав гормони і випив кілька бокалів сидру. Він стріляв у Ковгана тому що був на емоціях, у них була бійка, вирішив припинити цю бійку. Він коли брав пістолет то розумів що може відбутися. Постріл він вчинив умисно, стріляв у Ковгана тому що був конфлікт, він хотів таким способом виділитися. У вчиненому розкаюється.

Захисник в судовому засіданні вважав, що угода відповідає інтересам обвинуваченого, не порушує його прав, не суперечить вимогам чинного законодавства і має бути затверджена. З кваліфікацією вони згодні і кваліфікуючі ознаки викладені вірно.

Прокурор доповнив, що вважає кваліфікацію дій обвинуваченого з такою кваліфікуючою ознакою як використання спеціального пристосованого предмету для нанесення тілесних ушкоджень правильною, оскільки даний пістолет не знайшли, тому вважають що це був стартовий пістолет, який переробили для проведення пострілів патронами травматичної дії.

Відповідно до ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Діючи в межах укладеної угоди, з огляду на відсутність заперечень щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 з боку самого обвинуваченого та його захисника, потерпілого і його представника, враховуючи позицію прокурора який вважав, що дії обвинуваченого кваліфіковані вірно, суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_7 в ході досудового розслідування за ч.4 ст. 296 КК України. Крім цього, не зважаючи на ту обставину що деякі пояснення ОСОБА_7 можуть свідчити про часткове визнання вини обвинуваченим, сторони кримінального провадження не вважали що така позиція обвинуваченого є перешкодою для затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином укладена угода про визнання винуватості правомірна, відповідає інтересам суспільства та держави, укладена добровільно, не порушує права свободи інтереси сторін та інших осіб, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених загальною частиною КК України, а тому необхідно затвердити угоду, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання. При цьому суд вважає що обставини, вказані сторонами угоди як такі, які пом`якшують покарання - щире каяття відшкодування шкоди, існують, з огляду на існування яких суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, і вважає можливим застосувати ст. 75 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого сторони угоди вказали: щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, позитивна характеристика з місця проживання проживання, раніше не судимий, наявність сталих соціальних зв`язків.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Що стосується речового доказу - лоскут шкіри ОСОБА_4 , його долю суд не може вирішити, оскільки не вказано де він зберігається і сумнівним виглядає те, що такий предмет може бути речовим доказом.

Цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

З огляду на те, що сторони кримінального провадження про обрання запобіжного заходу в угоді не вказали, суд вважає доцільним залишити ОСОБА_7 , до набрання вироком чинності запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 371, 373-374, 468-475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду, про визнання винуватості, укладену 26 січня 2022 року прокурором Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні про вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України і, призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк три (3) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два (2) роки не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 860 грн. та моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. залишити без розгляду.

Речові докази: чоловічі труси та чоловічі спортивні штани, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Роменського РВП ГУНП в Сумській області знищити; предмет циліндричної форм, схожий на гільзу, що після експертного дослідження поміщена до центрального балістичного обліку, залишити в ДНДЕКЦ МВС; відеозапис з камер спостереження, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишити особисте зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального Кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1