Провадження № 1-кп/947/987/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.11.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 16.02.2021 року у відношенні: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.187 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 16.02.2021 року у відношенні: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.187 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 посилаючись на підстави, викладені у письмовому клопотанні, що долучено до матеріалів провадження.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, вказуючи, що обвинувачення не обґрунтоване, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не доведені, обвинувачений на має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, заявив клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника у повному обсязі.

Потерпілий та його представник підтримали думку прокурора у повному обсязі.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, оцінивши всі обставини у сукупності, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а клопотання у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних корисливих кримінальних правопорушень, передбачених вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.187 КК України, які відносяться до категорії тяжких слоів, відповідно до ст.12 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.

Стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити вчиняти протиправні дії, що в свою чергу свідчить про те, що більш м`які запобіжні заходи, станом на теперішній час не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченою.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Крім того, Суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Крім того, в цьому конкретному випадку, взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке має прямий умисел, суд вважає, що станом на теперішній час суспільний інтерес перебування обвинуваченого під домашнім арештом, переважає над його особистим інтересом.
Все вищевикладене у сукупності свідчить, що продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 331, 369-372, 392-395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 24.01.2022 року, утримуючи останнього в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Визначити строк дії ухвали суду про продовження строку застосування запобіжного заходу до 24.01.2022 року включно.
Ухвала суду про продовження строку застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1