У Х В А Л А
Іменем України
справа №133/2604/21

31.12.21 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Козятині скаргу адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси потерпілої ОСОБА_4 , на бездіяльність дізнавача СД відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадження Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє від імені потерпілої ОСОБА_4 на бездіяльність дізнавача СД відділення №2 Хмільницького районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , яка полягає у нерозгляді клопотання, в рамках кримінального провадження № 0000859, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, з вимогою зобов`язати дізнавача вжити необхідних заходів щодо розслідування кримінального провадження в розумний строк, допитати свідків події, провести слідчий експеремент.

Скаргу мотивовано тим, що 09.08.2021 ним було подано клопотання на ім`я дізнавача СД відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про виклик і допит свідків та проведення слідчого експерименту із залученням потерпілого гр. ОСОБА_4 та його, як його представника. В установленні строки, передбачені частиною першої статті 220 КПК України, клопотання не були розглянуті.

18.08.2021 ним була подана скарга слідчому судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, яка ухвалою від 20.08.2021 була задоволена частково, а саме: зобов`язано дізнавача СД відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0000859 від 25.10.2019, розглянути по суті клопотання потерпілої ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , від 09.08.2021 про виклик і допит свідків та проведення слідчого експерименту, в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України, прийнявши відповідне рішення, та повідомивши про прийняте рішення ОСОБА_4 у передбачений КПК України спосіб. Така скарга слідчим суддею була задоволена частково ухвалою від 20.08.2021, та зобов`язано дізнавача розглянути по суті вказане клопотання у строки, визначені ст. 220 КПК України, та повідомити у визначений законом спосіб про прийняте рішення ОСОБА_4 .

Однак, як вказано у скарзі, на дату подання скарги дізнавач не виконав вимоги ухвали слідчого судді від 20.08.2021, не розглянув по суті клопотання про виклик свідків та не провів слідчий експеримент за участі потерпілої ОСОБА_4 та її представника, тобто вважає, що дізнавач не вжив необхідних заходів щодо розслідування справи в розумний строк, і фактично залишив недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для прийняття законного, обгрунтованого та справедливого рішення.

Скаржник в судовому засіданні підтримав свою скаргу, посилаючись на обставини, які у ній зазначені.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про вручення судової повістки; заяви про розгляд скарги за його відсутності суду не подавав.

Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним законом строк.

Зокрема, такий строк визначений ст.220 КПК України, відповідно до якої, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що дізнавачем СД відділення №2 Хмільницького районного відділу ГУНП у Вінницькій області І.Завальним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000859, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 125 КК України.

В ході розгляду скарги встановлено, що 09.08.2021 представник потепілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до дізнавача СД ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 із клопотанням про здійснення слідчих та процесуальних дій, зокрема про виклик і допит свідків та проведення слідчого експеременту із залученням потерпілої ОСОБА_4 та його, як представника, яке у встановлені строки, передбачені ч. 1 ст. 220 КПК України, розглянуто не було, що стало причиною звернення із відповідною скаргою на бездіяльність слідчого до слідчого судді, в порядку ст. 303 КПК України у серпні 2021 року.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою слідчого судді від 20.08.2021 скарга на бездіяльність слідчого була задоволена частково, а саме: зобов`язано дізнавача СД відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0000859 від 25.10.2019, розглянути по суті клопотання потерпілої ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , від 09.08.2021 про виклик і допит свідків та проведення слідчого експерименту, в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України, прийнявши відповідне рішення, та повідомивши про прийняте рішення ОСОБА_4 у передбачений КПК України спосіб. Отже дане клопотання розглянуте; за наслідками такого розгляду прийнято відповідні рішення.

Таким чином, станом на час розгляду цієї скарги слідчим суддею ухвалою від 20.08.2021 вже вирішено питання у частині дій дізнавача, які полягали у нерозгляді відповідного клопотання у визначені законом строки. Наразі скаржник вказує на те, що не виконується таке судове рішення, та просить слідчого суддю встановити факт бездіяльності дізнавача, та зобов`язати його вжити необхідних заходів щодо розслідування кримінального правопорушення в розумний строк, допитавши свідків події та провівши слідчий експеримент.

За змістом ч. 1, 2 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Слідчий уповноважений, зокрема, починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.
Відповідно до ч. 5 вказаної статті слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений, зокрема, починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам.
Згідно частини 4 статті 40-1 КПК України, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.
За змістом ст. 22 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до повноважень слідчого суддів входить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Виходячи із зазначеного, слідчий суддя позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому чи дізнавачу у кримінальному провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Так, повноваження дізнавача та слідчого є дискреційними, і суд не наділений правом втручатись у дії таких осіб при визначенні порядку, методів, способів, та виборі засобів при розслідуванні кримінальних правопорушень. Отже, суд не уповноважений давати вказівку таким особам і зобов`язувати проводити конкретні слідчі дії.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 533 КПК України закріплено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Тобто, питання невиконання, зокрема, ухвали слідчого судді не може бути підставою для того, щоб шляхом постановлення іншого судового рішення було зобов`язано певних осіб до вчинення, дій про які йдеться у невиконуваній, на думку скаржника, ухвалі.
Відтак вимога заявника, якою він просить зобов`язати зобов`язання дізнавача СД ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 у рамках кримінального №0000859 внесеного до ЄРДР 25.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, розглянути клопотання про виконання рішення суду, яким було зобовязано упоноважену особу розглянути клопотання впорядку ст. 220 КПК щодо допиту свідків події, проведення слідчого експеременту, не може бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу, так як вимога щодо виконання судового рішення спрямована на те, щоб зобов`язати сторону обвинувачення виконати судове рішення, яке відповідно до імперативних норм Конституції України, а саме ст. 129-1 Конституції України є обов`язковим до виконання.

Отже, вимога щодо зобов`язання дізнавача СД ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції І.Завального вжити необхідних заходів щодо розслідування кримінального провадження №0000859, внесеного до ЄРДР 25.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в розумний строк, допитати свідків події, провести слідчий експеремент, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.22, 26, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 , який представляє інтереси потерпілої ОСОБА_4 , на бездіяльність дізнавача СД відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , яка полягає у нерозгляді клопотання, та непроведенні слідчих дій, в рамках кримінального провадження №0000859, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідуваньвід 25.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала буде проголошена об 11:25 год. 05 січня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Дата документу 31.12.2021