Справа № 147/1079/19
Провадження №11-кп/801/99/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці матеріали судового провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 25.10.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000169 від 27.07.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з базовою середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора : ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_9
потерпілої: ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 25.10.2021 року клопотання сторони захисту захисника ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності задоволено.
Звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000169 від 27.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України закрито.

Потерпіла ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, просила за наслідками розгляду скарги та виявленими численними порушеннями норм КПК України, неповнотою судового розгляду, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону скасувати ухвалу Бершадського районного суду від 25.10.21 по справі N147/1079/2021 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

З ухвали суду першої інстанції вбачається, що 21.07.2018 року близько 22.00 год. ОСОБА_7 перебувала на вулиці біля свого житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час по вулиці у напрямку вищевказаного будинку йшла ОСОБА_6 , яка перебувала у неприязних відносинах із ОСОБА_7 . Побачивши ОСОБА_6 , ОСОБА_7 почала рухатись їй назустріч. В ході суперечки між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 раптово виник конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_6 почала штовхати ОСОБА_7 , у свою чергу, остання, не передбачаючи можливість настання негативних наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити, штовхнула ОСОБА_6 обома руками, від чого остання впала лівою рукою на тверду поверхню землі із виступами каміння.
Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_7 спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в нижній третині, які відповідно висновку судово-медичної експертизи № 97 від 28.08.2018 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розгляду здоров`я більш, як 21 день.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченої мотивовано тим, що суд проігнорував численні клопотання і заяви потерпілої, цивільний позов поданий через Ладижинський суд зумисно протиправно неприєднаний до справи, а неодноразові клопотання та заяви з цього приводу залишились роками невиконаними та проігнорованими всіма суддями, суддя ОСОБА_1 своєю бездіяльністю та явною корумпованою зацікавленістю фактично посприяв уникненню обвинуваченою ОСОБА_7 належної відповідальності за вчинений злочин.

Кваліфікація злочину за ст.128 КК України не досліджена жодним судом та процесуальними керівниками від прокуратури та не змінена на належну ст. 122 КК України, оскільки при належній кваліфікації злочину за ч. 2 ст. 122 КК України передбачена відповідальність позбавлення волі від 3 до 5 років, тому строк давності у вказаному кримінальному провадженню застосований суддею неправомірно, явно корумповано, а тому ухвала є неправомірною та повинна бути скасована апеляційним судом.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася про час, день апеляційного розгляду повідомлялася належним чином.
Зі слів захисника просила розглядати провадження за її відсутності.

Заслухавши доповідача, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, просила задоволити, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги потерпілої, зазначив, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_7 не переривався, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено, тому підстав передбачених ст. 412, ст. 415 КПК України для скасування судового рішення немає, захисника ОСОБА_9 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
За приписом п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За вимогами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням його прав, що є неприпустимим виходячи з позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Твердження апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_6 стосовно того, що суд першої інстанції не мав правових підстав закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню за ст.128 КК України, оскільки питання щодо правової кваліфікації злочину не вирішено, так як на думку потерпілої дії обвинуваченої ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.2 ст.122 КК України є безпідставними.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Визначення обсягу обвинувачення є виключним повноваженням прокурора.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Обвинувачення ОСОБА_7 висунуто за ст. 128 КК України.
Суд з урахуванням вимог ст. 337 КПК України розглядав питання щодо закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності в межах висунутого їй обвинувачення.

Відповідно до ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Судом першої інстанції встановлено, що на час розгляду кримінального провадження у суді закінчилися строки давності, а тому вірно застосовано положення ст. 49 КК України

Колегія суддів зважає, що, вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд встановив наявність певного обвинувачення, закінчення відповідних строків, передбачених ст. 49 КК України, і за таких умов задоволив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.
При цьому звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності є нереабілітуючою підставою, та однією з умов його застосування є згода обвинуваченого, отже цю згоду може бути виражено клопотанням такої особи про звільнення від відповідальності або підтримкою в будь-якій формі відповідного клопотання прокурора, або захисника.

З моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості пройшло більше трьох років, а тому відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, обвинувачена підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.
У матеріалах кримінального провадження є клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке зареєстроване Тростянецьким районним судом Вінницької області 30.07.2021 року за №4469/21.
Згідно журналу судового засідання від 25.10.2021 року під час підготовчого судового засідання в Бершадському районному суді Вінницької області захисник ОСОБА_9 заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, так як пройшли строки притягнення до кримінальної відповідальності, заявив клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та просив закрити кримінальне провадження, обвинувачена ОСОБА_7 підтримала подане нею клопотання та клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності, тобто погодилася із закриттям кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Посилання в апеляційній скарзі потерпілої ОСОБА_6 на те, що суддя ОСОБА_1 , не вчинивши жодних належних процесуальних дій, посприяв своєю бездіяльністю в закінченні строків давності є необгрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження № 0000169 від 27.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 в порядку ст. 34 КПК України направлялось на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 22.10.2019 року до Ладижинського міського суду Вінницької області, ухвали Вінницького апеляційного суду від 04.12.2019 року до Бершадського районного суду Вінницької області, ухвали Вінницького апеляційного суду від 20.08.2020 року до Тростянецького районного суду, ухвали Вінницького апеляційного суду від 13.08.2021 року до Бершадського районного суду, що свідчить про те, що строки розгляду кримінального провадження не залежали від конкретного судді.
Ухвалою Бершадського районного суду від 19.08.2021 року підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000169 від 27.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. 128 КК України було призначено на 05.10.2021 року.
05.10.2021 року у зв`язку з неявкою обвинуваченої ОСОБА_7 підготовче судове засідання відкладено на 25.10.2021 року.
Зазначене свідчить про те, що доводи ОСОБА_6 є надуманими, не підтверджені матеріалами кримінального провадження.

Посилання потерпілої ОСОБА_6 в апеляційній скарзі щодо цивільного позову є безпідставними.
Згідно копії першого аркушу позовної заяви, яка долучена до апеляційної скарги, вбачається, що потерпілою ОСОБА_6 позовна заява про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди подавалась до Ладижинського міського суду Вінницької області 27.11.2018 року, що підтверджується вхідним штемпелем Ладижинського міського суду.

Однак, у матеріалах кримінального провадження №0000169 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. 128 КК України позовна заява ОСОБА_6 відсутня.
Суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні, в дотримання вимог ст. 314,370 КПК України, встановивши наявність підстав, передбачених ст. 49 КК України, прийняв законне, обгрунтоване, вмотивоване рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження.
Доводи, викладені у апеляційній скарзі потерпілої, не містять посилань на порушення під час розгляду провадження норм кримінального процесуального закону, які би ставили під сумнів обґрунтованість прийнятого рішення.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга потерпілої не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.404,405,407,409,419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги потерпілої.
Ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 25.10.2021 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України, закриття кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000169 від 27.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. 128 КК України
залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.
Відповідно до ч. 4ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4