Провадження №1-кп/447/116/22
Справа №447/3451/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2022 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаїв Львівської області матеріали кримінального провадження №0000293, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2021 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дроговиж, Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 28.08.2017 у справі №447/1735/17, яке набрало законної сили, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі в розмірі по 600 (шістсот) гривень щомісяця на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2017 до досягнення старшою дитиною повноліття.

Так, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про вищевказане рішення суду, а також будучи попередженим головним державним виконавцем Миколаївського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про обов`язок сплати аліментів, та про кримінальну відповідальність у разі несплати боргу з аліментів, злісно ухилився від сплати аліментів за період з липня 2018 року до 30.09.2021, що проявилося у тому, що він добровільно рішення суду не виконував, з приводу працевлаштування до Миколаївської районної філії центру зайнятості не звертався та, відповідно, не ставав на облік як безробітний.

Крім того, ОСОБА_3 маючи впродовж зазначеного періоду доходи, оскільки не був офіційно працевлаштованим та працював на будівництві та інших роботах, за що отримував грошові кошти, отримані кошти витрачав на власні потреби, матеріально синам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не допомагав, їх матеріальним становищем не цікавився, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дітей, що призвело до утворення заборгованості за період з липня 2018 року по 30.09.2021 у сумі 39 824,35 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці.

Таким чином, ОСОБА_3 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто, вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненому визнав, повідомив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, давати показання суду відмовився.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному проступку та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протокол допиту законного представника ОСОБА_5 , протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 .

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого, а саме: копія паспорту; вимога про відсутність судимостей; довідка-характеристика №1074 від 23.10.2021, видана в.о. старости Дроговизького старостинського округу Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, згідно якої характеризується типово; довідка від 27.10.2021, видана поліклінічним відділенням КНП «Миколаївська міська лікарня» Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, згідно з якою ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває; довідка від 27.11.2021, видана КНП «Миколаївська міська лікарня» Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, згідно з якою ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не знаходиться; довідка №1057 від 26.10.2021 про те, що ОСОБА_3 на амбулаторному та стаціонарному лікуванні у КНП «Миколаївська міська лікарня» Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області у період з серпня 2017 по 26.10.2021 не перебував.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується типово, його вік, сімейний стан розлучений, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначити покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у виді громадських робіт.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази відсутні, судових витрат не понесено.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 90 (дев`яноста) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1