Провадження № 1-кс/761/214/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ №3 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 14.07.2021 про закриття кримінального провадження №0005506,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що 04.11.2021 він дізнався, що 14.07.2021 слідчим Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінально провадження № 0005506 від 14.07.2020 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Заявник вказує, що означену постанову не отримував, при цьому вважає таке рішення слідчого незаконним та передчасним, посилаючись на те, що під час здійснення досудового розслідування останнім не проведено жодних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим, просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0005506 від 14.07.2020.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

Слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки суду не повідомляв.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, доходить наступного висновку.

Так, у відповідності до вимог передбачених ч.1 ст. 303, ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути оскарженні заявником протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови про закриття кримінального провадження.

З наданих доказів, вбачається, що заявник оскаржувану постанову не отримував і лише 04.11.2021 дізнався про прийняття слідчим такого рішення та в наступному звернувся до суду зі скаргою, таким чином, встановлено, що заявник у визначені законом строки звернувся до слідчого судді зі скаргою. Інше протилежною стороною не доведено.

Відповідно до положень ст. 283 КПК однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до ст. 25 КПК прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 7 КПК передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст. 9 КПК.

Так, частиною 1 статті 9 КПК на слідчого під час кримінального провадження покладений обов`язок неухильного дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, враховуючи викладене, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

У той же час, рішення слідчого від 14.07.2021 про закриття кримінального провадження зазначеним вимогам не відповідає.

З матеріалів, наданих у розпорядження слідчого судді, вбачається, що слідчим Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 винесено постанову від 14.07.2021 про закриття кримінального провадження №0005506 від 14.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

При винесенні постанови слідчий зазначає, що у провадженні Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0005506 від 14.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України.

Обґрунтовуючи постанову, слідчий зазначив, що станом на день прийняття рішення про закриття кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, тому у зв`язку закінченням строку досудового розслідування слідчий прийняв відповідне рішення.

Так, відповідно до ст. 92 КПК обов`язок доказування у кримінальному провадженні покладається на прокурора та слідчого.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КПК слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК збирання доказів стороною обвинувачення здійснюється шляхом проведення сукупності дій, якими є слідчі та негласні слідчі дії, отримання висновків експертів, витребування документів, проведення інших процесуальних дій.

Разом з тим, слідчим у кримінальному провадженні не приймалися заходи для збирання та закріплення у передбаченому кримінальним процесуальним законодавством порядку доказами обставини, які підлягають доведенню.

Зокрема, попри наявну у слідчого інформацію про обставини вчинення злочину з наведенням обґрунтування, яка витікає з заяви про вчинення кримінального правопорушення, слідчим не вжито заходів для встановлення винних осіб, не допитано заявника, свідків, не залучено експертів, не надано оцінки обставинами, викладеним заявником, а також не проведено інших слідчих і процесуальних дій, які сприяли би повному і всебічному досудовому розслідуванню.

Крім того, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню також з підстави її необґрунтованості.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК постанова слідчого має містити відомості про мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

У той же час, слідчим ця вимога не виконана.

Так, слідчий зазначив, що кримінальне провадження підлягає закриттю, зокрема у разі закінчення строку досудового розслідування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину середньої тяжкості становить дванадцять місяців.

Водночас, частиною 2 статті 219 КПК передбачено, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 КПК.

Тобто, у разі наявності підстав, які виключають можливість повідомити певній особі про підозру, слідчий зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування.

Водночас, слідчим у постанові не зазначено обставин, через які не виявилось можливим завершити досудове розслідування у передбачений законом строк.

Крім того, слідчим не зазначено, які саме дії вживались для проведення досудового розслідування у встановлений строк, а також не зазначено обставин, які виключали можливість продовжити цей строк у передбачений процесуальним законом спосіб.

Натомість, слідчий в оскаржуваній постанові лише послався на норму КПК та констатував завершення строку.

Слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий безпідставно та передчасно прийняв рішення про закриття кримінального провадження, оскільки на порушення зазначених вище норм процесуального законодавства, слідчий не вжив усіх заходів та не використав надані процесуальні можливості для з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, що має наслідком її скасування.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 9, 11, 92-94, 110, 284, 303-307, 309 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ №3 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 14.07.2021 про закриття кримінального провадження №0005506.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя