Справа № 461/6831/21
Провадження № 1-кс/461/640/22
09.02.2022 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дрогобич Львівської області, громадянки України, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , -
Слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваній ОСОБА_4 , запобіжного західу у вигляді тримання під вартою, покликаючись на те, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, однак про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Прокурор подав клопотання, про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задоволити.
Підозрюваний в судове засідання не з`явився.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою АТ «Кредобанк» та маючи досвід роботи у галузі банківської діяльності, отриманий за період трудової діяльності з 2003 року по 2019 рік на посадах економіста з операційної роботи, заступника начальника відділень, начальника відділень АТ «Кредобанк», а також будучи детально обізнаною про функціонування банківської системи, зокрема АТ «Кредобанк», керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами банку, в період часу з 21 травня 2018 року по 15 червня 2018 року, з використанням підроблених фінансово-бухгалтерських документів та депозитних договорів, складених від імені банківської установи на ім`я громадянина вкладника банку, розміщувала грошові кошти на карткові рахунки, які відкривала без відома клієнта банку, після чого переказувала на депозитні рахунки, а в подальшому розривала депозитні договори і закривала рахунки, а грошові кошти переказувала на карткові рахунки і знімала готівку через пос термінал.
Для досягнення злочинної мети, ОСОБА_4 діяла в порушення вимог, передбачених наступними нормативно-правовими, підзаконними та відомчими актами, зокрема:
- ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», яка передбачає, заборону вступати в договірні відносини (проводити валютно-обмінні фінансові операції, фінансові операції з банківськими металами, з готівкою (готівковими коштами) з клієнтами юридичними чи фізичними особами: у разі коли виникає сумнів стосовно того, що особа виступає не від власного імені;
- ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, якою передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором;
- ч.ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України, якою визначено, що за договором банківського рахунку, банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами;
- п. 1.3 Глави 1, п. 2.10 Глави 2, п. 3.5 та 3.13 Глави 3 Розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою НБУ № 174 від 01.06.2011 «Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні» (в редакції Постанови НБУ № 465 від 22.12.2011), які встановлюють наступне: касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію (п.1.3); Банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі (п.2.9); Банк (філія, відділення) перед видачею готівки у видаткових касових документах (заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер, грошовий чек) перевіряє наступне: повноту заповнення реквізитів на документі; наявність підписів відповідальних осіб банку (філії, відділення), яким надано право підпису касових документів, і тотожність їх зразкам; належність пред`явленого паспорта або документа, що його замінює, отримувачу, відповідність даних паспорта тим даним, що зазначені в касовому документі; наявність підпису отримувача (п.3.5); Банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення видачі готівки один примірник видаткового касового документа (заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер, інше) (п.3.13).
Встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до наказу про переведення №385-р від 30.06.2015 переведена на посаду Начальника відділення ПАТ «Кредобанк», що знаходиться на просп. Шевченка, 12/1 у м. Львові.
Згідно посадової інструкції начальника відділення просп. Шевченка, 12/1 ПАТ «Кредобанк», затвердженої 28.02.2018р. регіональним директором ПАТ «Кредобанк» на ОСОБА_4 покладалися такі завдання та обов`язки: 1.8. Організовувати операційно-касову роботу у відділенні відповідно до вимог чинного законодавства, нормативно-правових актів НБУ, внутрішніх нормативних документів Банку, у тому числі здійснювати поточний та додатковий контроль за: правильністю ведення та оформлення розрахунково-касових документів та відображення їх в обліку; правильністю введення реєстрів, які використовуються в операційно-касовій роботі згідно нормативних документів НБУ та внутрішніх документів Банку; 1.11. Планувати та організовувати діяльність відділення у спосіб, що забезпечує повне, своєчасне та ефективне виконання поставлених завдань; 1.12. Здійснювати залучення клієнтів та забезпечувати їх якісне обслуговування;1.14. Відповідати за повноту та правильність формування юридичних справ клієнтів в відділенні, яке очолює та в підпорядкованих відділеннях; 1.18. Приймати кредитні рішення в межах наданих лімітів повноважень; 1.20. Організовувати роботу на відділенні, здійснювати оцінку роботи та мотивацію підлеглих працівників;1.21. Забезпечувати заміщення підлеглих працівників на період їх тимчасової відсутності у зв`язку із відпусткою, хворобою та ін. 1.22. Формувати відповідний імідж Банку в регіоні місцезнаходження відділення. 1.23. Здійснювати від імені Банку дії, передбачені наданою довіреністю. 1.24. Забезпечувати формування якісного кредитного портфелю згідно вимог ВНД. 1.25. Дотримуватися Стандартів якості обслуговування клієнтів. 1.26. Негайно повідомляти Департамент банківської безпеки у разі виникнення підозри вчинення шахрайських чи злочинних дій працівниками та/або клієнтами Банку. 1.27. Виконувати інші завдання поставлені керівником та/або передбачені внутрішніми документами Банку в межах своєї компетенції. 1.28. При здійсненні ідентифікації та/або здійсненні фінансових операцій: - здійснювати ідентифікацію, верифікацію клієнта, вивчення клієнта та уточнення інформації про клієнта у випадках, встановлених законом; - забезпечувати внесення інформації щодо ідентифікації, вивчення клієнта та уточнити інформацію про клієнта у програмі комплекси банку; - надавати відповідальному працівнику інформацію, необхідну для прийняття рішення про реєстрацію фінансової операції та іншу інформацію, необхідну відповідальним працівникам покладених на нього обов`язків; 1.29. Начальник відділення є матеріально відповідальною особою.
Так, 21.05.2018р. громадянка ОСОБА_6 , зателефонувала начальнику відділення АТ «Кредобанк» ОСОБА_4 та домовилась з нею про вкладення отриманих від продажу квартири своєї матері ОСОБА_7 грошових коштів на депозитний рахунок в даному банку. Після цього ОСОБА_8 , будучи переконаною, що ОСОБА_6 внесе грошові кошти в банк, з метою реалізації, свого злочинного плану з метою їх заволодіння, відкрила без відома та згоди ОСОБА_6 поточний рахунок з № НОМЕР_1 .
Того ж дня, після підписання у приватного нотаріуса договору купівлі-продажу квартири та отримання грошових коштів, ОСОБА_6 разом з матір`ю поїхали у відділення АТ «Кредобанку», що по просп. Шевченка, 12/1 у м. Львові. Там їх особисто зустріла ОСОБА_4 та скерувала до операціоніста вказаного банку. Банківський працівник, не будучи обізнаний з злочинним умислом ОСОБА_4 , за вказівкою керівника відділення ОСОБА_4 , оформив депозитний договір терміном на 3 місяці з правом автоматичної пролонгації, який від імені банку підписала та поставила печатку банку ОСОБА_4 . В подальшому, за вказівкою ОСОБА_4 , операціоністом банку було виготовлено заяву на переказ готівки №27277255 в сумі 29 700 доларів США, в якій розписалася ОСОБА_6 та особисто через касу банку внесла вищевказану суму, про що касир видав їй другий примірник вказаної заяви. Після внесення грошових коштів, та отримання другого примірнику договору ОСОБА_6 з матір`ю залишили приміщення банку, будучи впевненими, що кошти зараховані на депозитний рахунок. Проте, відповідно до заяви на переказ готівки №27277255, грошові кошти ОСОБА_6 в сумі 29 700 доларів США, були зараховані без її відома на поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 , який вона не відкривала, тобто на рахунок, який ОСОБА_4 відкрила до приїзду ОСОБА_6 в банк.
22.05.2018р. на мобільний номер телефону ОСОБА_6 зателефонували з служби безпеки банку та повідомили, що з її рахунку намагалися зняти грошові кошти. ОСОБА_6 відразу зателефонувала до ОСОБА_4 , якій повідомила про дану ситуацію, на що керівник відділення відповіла, щоб ОСОБА_6 не хвилювалася, а прийшла у відділення банку для переоформлення нового договору, оскільки це буде для неї безпечніше. Цього ж дня, ОСОБА_6 прийшла у відділення банку, де на неї вже чекала ОСОБА_4 , яка надала для підпису заздалегідь підготовлений депозитний договір. ОСОБА_6 підписала новий договір, а попередній примірник договору, який підписувала 21.05.2018 повернула ОСОБА_4 та покинула приміщення банку.
В подальшому, того ж самого дня, 22.05.2018 р грошові кошти в сумі 28 000,00 дол. США були перераховані ОСОБА_4 з карткового рахунку № НОМЕР_1 на депозитний рахунок № НОМЕР_2 без відома клієнта банку ОСОБА_6 , згідно валютного платіжного доручення №27539362.
15.06.2018 р., з метою заволодіння грошовими коштами вищевказаний депозитний вклад ОСОБА_4 достроково розірвано та перераховано на поточний картковий рахунок, який вкладник ОСОБА_6 не відкривала. Після цього, ОСОБА_4 розміщала грошові кошти на депозитні рахунки на все менші суми та перераховувала їх на картковий рахунок з подальшим зняттям грошових коштів в мережі банкоматів та проведенням безготівкових розрахунків в торгівельних мережах.
Внаслідок вчинення усмисних дій ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами, на загальну суму 29 700 доларів США, що згідно курсу НБУ, станом на 15.06.2018 становить 780219 гривень, які згідно з п.4 примітки до ст. 185 КК України, в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто є особливо великим розміром і тим самим спричинив матеріальну шкоду АТ «Кредобанк» на зазначену суму.
Крім цього, ОСОБА_4 , працюючи на посаді начальника відділення ПАТ «Кредобанк» що знаходиться у м. Львів на просп. Шевченка, 12/1, тобто будучи службовою особою, яка детально обізнана про функціонування автоматизованої банкової системи ABS-2, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету заволодіння чужим майном, в період часу з 21.05.2018 по 15.06.2018, вчинила несанкціоновані дії з інформацією в автоматизованій банківській системі за допомогою електронно-обчислювальної машини (комп`ютера), який встановлений по місцю її роботи.
21.05.2018 р. ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету протиправного збагачення та незаконного привласнення майна, зокрема коштів ПАТ «Кредобанку», які перебували в її віданні, уклала від імені банку з гр. ОСОБА_6 договір депозитного вкладу на суму 29 700 доларів США терміном на 3 місяці з правом автоматичної пролонгації, який від імені банку підписала власноручно і скріпила печаткою банку.
Вподальшому, цього ж дня ОСОБА_4 , маючи в силу наданих їй повноважень право доступу до інформації, яка обробляється в автоматизованій системі Банку ABS-2, перебуваючи на своєму робочому місці у відділенні банку з використанням комп`ютера і закріпленого за нею електронного цифрового підпису, шляхом введення логіну та паролю увійшла до автоматизованої банкової системи ABS-2, вчинила несанкціоновані зміни з інформацією, а саме, в порушення «Правил організації роботи із засобами криптографічного захисту інформації у АТ «Кредобанку», затверджених рішенням правління банку, без відома та за відсутності заяви - погодження гр. ОСОБА_6 , зарахувала кошти вкладника у сумі 29 700 доларів США не на її депозитний рахунок, що передбачене договором, а на поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 , який ОСОБА_4 відкрила самостійно.
Після цього, ОСОБА_4 розміщала грошові кошти на депозитні рахунки на все менші суми та перераховувала їх на картковий рахунок з подальшим зняттям грошових коштів в мережі банкоматів та проведенням безготівкових розрахунків в торгівельних мережах.
Внаслідок вчинення усмисних дій ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами, на загальну суму 29 700 доларів США, що згідно курсу НБУ, станом на 15.06.2018 становить 780219 гривень, які згідно з примітки до ст. 361 КК України, в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто АТ «Кредобанк» спричинено значну шкоду.
27.01.2021 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та 09.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України.
10.02.2021 р. ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.362 КК України. Станом на 10.02.2021 місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_4 не відоме. Виклики ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні здійснено з додержанням ст. 135 КПК України.
Вина підозрюваної підтверджується доказами зібраними в ході досудового розслідування, а саме : заявами про вчинення кримінального правопорушення від АТ «Кредобанк», висновками судових почеркознавчих, економічних експертиз, звітом за результатами проведення перевірки, протоколами допитів свідків.
В ході досудового слідства, не зважаючи на неодноразові виклики до слідчого управління ГУНП у Львівській області для проведення слідчих дій та належне повідомлення про них ОСОБА_4 без поважних причин на виклики не з`являлась, вимоги слідчого щодо явки ігнорує, контактувати зі слідчим у будь який можливий спосіб не бажає.
Зокрема, здійснити ефективний міжнародний розшук підозрюваної ОСОБА_4 , яка згідно наявних даних перебуває на території країн Європейського союзу, відповідно до норм міжнародного права не являється можливим, оскільки у відповідності до рішення комісії з Контролю файлів Інтерполу, ухваленого на 99 сесії, яка відбулась в період з 27лютого 2017 року, дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу не є запобіжним заходом і відповідно ордером на арешт у розумінні з п. 83.2 (b.ii) Правил організації.
08.06.2021 р. винесено постанову про оголошення в міжнародний розшук підозрюваної ОСОБА_4
30.11.2019 р. підозрювана ОСОБА_4 перетнула державний кордон України через міжнародний пункт пропуску «Шегині» в напрямку Польщі та покинула територію України.
Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією мана, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтована підозра останньої у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 362 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти раніше розпочате ; незаконно впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення.
Положеннями ч.2 ст.177 КПК України, визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до а.7 п.6 Роз`яснень ВССУ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч.6 ст.193 КПК). Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).
На переконання слідчого судді, оформлене постановою рішення слідчого про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук не є належним доказом безпосереднього здійснення такого розшуку та перебування підозрюваної у статусі розшукуваної міжнародними каналами особи, а лише свідчить про початок цього процесу. Враховуючи вищевикладене, ані слідчим, ані прокурором не доведений факт перебування підозрюваної ОСОБА_9 у міжнародному розшуку, у зв`язку з цим підстави для задоволення клопотання відсутні.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 186, 193 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1