Справа № 127/826/22
Провадження №11-сс/801/78/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
та його захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2022 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2021 за №0001254,
якою частково задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22:00 години до 06:00 години щодобово, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України в межах досудового розслідування, до 12.03.2022 відносно :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кропивницький Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває у цивільному шлюбі, проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України на посаді заступника командира танкового батальйону з морально-психологічного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Слідчий ОСОБА_7 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_11 .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з Міністерством оборони України.
Надалі, ОСОБА_8 призначено на посаду заступника командира військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу указаної військової частини та поставлено на усі види забезпечення.
ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки.

Згідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

ОСОБА_8 ознайомлений з обмеженнями, установленими Законом України «Про запобігання корупції» (далі - Закон).

Згідно до примітки до ст. 369-2 КК України особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, окрім іншого, є особи, визначені у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону.

Підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону установлено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, окрім іншого, особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема військові посадові особи Збройних Сил України.

Відповідно до вимог ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно з законодавством.

Таким чином, військові посадові особи військової частини НОМЕР_1 є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України, заступник командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 206-РС від 26.10.2021 ОСОБА_12 звільнено з військової служби у запас на підставі пп. «д» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через службову невідповідність.

01.11.2021 у денний час ОСОБА_8 у ході особистої розмови з раніше знайомим йому ОСОБА_12 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , виявив відсутність запису про звільнення з військової служби у запас на підставі пп. «д» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через службову невідповідність, засвідченого підписом представника військової частини НОМЕР_1 та гербовою мастиковою печаткою цієї ж військової частини, у військовому квитку ОСОБА_12 .

В цей же час та місці, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, забравши у ОСОБА_12 військовий квиток останнього, висловив ОСОБА_12 кримінально-протиправну вимогу, спрямовану на одержання неправомірної вигоди у розмірі 2000 гривень за здійснення ОСОБА_8 впливу на прийняття рішення військовими посадовими особами військової частини НОМЕР_1 , тобто особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо не здійснення запису про звільнення з військової служби у запас на підставі пп. «д» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через службову невідповідність у військовому квитку ОСОБА_12 , а також не призначення службового розслідування за фактом нібито утрати ОСОБА_12 військового майна.

Вважаючи дії ОСОБА_8 по висловленню вимоги щодо необхідності надання йому неправомірної вигоди у розмірі 2000 гривень кримінально-протиправними, 11.11.2021 у денний час ОСОБА_12 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про учинення кримінального правопорушення.

Надалі, 12.11.2021 близько 11:00 ОСОБА_8 у ході особистої розмови з ОСОБА_12 , перебуваючи поблизу КПП військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, одержав від ОСОБА_12 , шляхом передачі з рук у руки, частину раніше обумовленої ОСОБА_8 неправомірної вигоди у розмірі 1000 гривень за здійснення ОСОБА_8 впливу на прийняття рішення військовими посадовими особами військової частини НОМЕР_1 , тобто особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо не здійснення запису про звільнення з військової служби у запас на підставі пп. «д» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через службову невідповідність у військовому квитку ОСОБА_12 , а також не призначення службового розслідування за фактом нібито утрати ОСОБА_12 військового майна.

Крім того, продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, 04.01.2022 об 13:45 ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, одержав від ОСОБА_12 , шляхом перерахування останнім грошових коштів за номером банківської картки НОМЕР_2 , який цього ж дня надав ОСОБА_8 , через термінал самообслуговування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , наступну частину раніше обумовленої ОСОБА_8 неправомірної вигоди у розмірі 1000 гривень за здійснення ним впливу на прийняття рішення військовими посадовими особами військової частини НОМЕР_1 , тобто особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо не здійснення запису про звільнення з військової служби у запас на підставі пп. «д» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через службову невідповідність у військовому квитку ОСОБА_12 , а також не призначення службового розслідування за фактом нібито утрати ОСОБА_12 військового майна.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 396-2 КК України складено 12.01.2021 та цього ж дня вручено.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом відібрання заяви в ОСОБА_12 від 11.11.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.11.2021; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 04.01.2022; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину; протоколом про хід проведення аудіо-відео контролю особи від 30.12.2021; протоколами про хід проведення аудіо-відео контролю особи від 05.04.2022.

У ході досудового розслідування є необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, зважаючи що ОСОБА_8 , маючи паспорт Громадянина України для виїзду за кордон, може виїхати за межі країни до іншої держави, яку використовуватиме для переховування від органів досудового розслідування.

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема документацію військової частини щодо своєї службової діяльності та проходження служби сержантом із матеріального забезпечення танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 .. Так як, сам механізм вчинення злочину а також той факт, що підозрюваний ОСОБА_8 , залучив до отримання неправомірної вигоди банківський рахунок третьої особи свідчить, що останній схильний до приховування та спотворення доказів у кримінальному провадженні.

3)незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні: у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які будуть допитані в якості свідків у кримінальному проваджені, у тому числі на осіб, які брали участь у викритті його протиправної діяльності, а також на інших свідків, враховуючи той факт, що усі свідки на даний час в ході досудового розслідування не допитані в силу об`єктивних підстав, які можуть вказувати на вчинення злочину, а тому має можливість та може їх примушувати та вимагати від них дачу неправдивих показів, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування.

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема санкцією ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачено конфіскацію майна, тому, перебуваючи на волі, підозрюваний матиме змогу відчужувати належне йому на праві власності майно, таке як автомобіль, квартира та дві земельних ділянки з метою уникнення їх конфіскації.

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується: враховуючи, що злочинна діяльність підозрюваного носила тривалий характер, тому також може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна, на даний час існують ризики того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування справи, що в свою чергу свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вказавши, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисники підозрюваного ОСОБА_9 , ОСОБА_13 заперечили проти даного клопотання, суду пояснили, що їх підзахисний ОСОБА_8 є соціально спрямованою людиною, одружений, має повнолітню дитину, опікується своєю престарілою матір`ю, раніше не судимий, має позитивну характеристику з управління ДСНС України у Кіровоградської області, нагороджений відзнакою Президента України за участь в антитероритстичній операції, тому на їх думку ризики не обгрунтовані, ОСОБА_8 жодного разу не ухилилася від органів досудового розслідування, обіцяє виконувати покладені на нього відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки, просять відмовити у найсуворішому запобіжному заході та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби з метою надання можливості останній заробляти кошти на утримання себе та своєї родини, додали до матеріалів справи письмові заперечення.

ОСОБА_8 підтримав заперечення захисників, сам обіцяє виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з метою можливості працювати та опікуватися за своєю старенькою матір`ю, яка досі не знає, що останньому обирають запобіжний захід.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2022 року клопотання задоволено частково.
В обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 відмовлено.
Застосовано до ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, в межах досудового розслідування, а саме: до 24:00 год. 12 березня 2022 року.
Зобов`язано ОСОБА_8 не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 22 :00 години до 06:00 години щодобо, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, на строк дії ухвали про домашній арешт, а саме:
прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2022 року скасувати, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням відповідних обов`язків.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є невмотивованою, а викладенні в ній висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Тому в ході досудового розслідування є необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як є достатньо підстав вважати, що останній може здійснити дії, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Звернув увагу суду на те, що застосування домашнього арешту відносно ОСОБА_8 є неможливе з тих причин, що Волосян проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , місцем дислокації якої є АДРЕСА_3 , яка на даний час перебуває на навчаннях на території Широколанівського військового полігону в Миколаївській області. Також за адресою місця реєстрації підозрюваного проживають треті особи, які винаймають у нього вказане житло, а будь-якого житла у Вінницькій області у ОСОБА_8 не має.
Вказав, що суд застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід в нічний час доби в АДРЕСА_2 , жодним чином не пересвідчився у праві власності на вказану нерухомість, яка не є власністю останнього та наявність будь-яких дозволів власника на перебування під домашнім арештом за вказаною адресою, а також не врахував віддаленість м. Кропивницького від м. Вінниці, що ускладнюватиме проведення слідчих та процесуальних дій з підозрюваним під час досудового розслідування. Разом з тим, судом не було враховано, що наразі в ході досудового розслідування не знайдено та не вилучено предмет неправомірної вигоди, який було отримано ОСОБА_8 12.11.2021.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Підозрюваний ОСОБА_8 та його захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, просили оскаржуване судове рішення залишити без змін. Захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 до матеріалів провадження надала свої письмові заперечення на апеляційну скаргу прокурора.
Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників провадження не надходило.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, захисників, думку самого підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. ст.3, 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

В ході перевірки ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані повністю.

Задовольняючи частково клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, слідчий суддя суду першої інстанції встановив та виходив з того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує ризик того, що останній може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, при цьому було враховано вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання ОСОБА_8 , який одружений та опікується своєю престарілою матір`ю, раніше не судимий, має позитивну характеристику з управління ДСНС України у Кіровоградської області, нагороджений відзнакою Президента України за участь в антитерористичній операції, обіцяє виконувати покладені на нього відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Також слідчий суддя виходив з того, що прокурором в ході судового розгляду щодо необхідності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, зокрема: що останній підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, тому перебуваючи на волі він може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, не доведено, що вказані обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризиків, передбачених ст.177 КПК України, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками слідчого судді.

Так, при розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу про який йдеться у клопотанні слідчого.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства»).
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинами кримінального провадження.
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Так, одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.
Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Частиною 7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
За таких обставин, з урахуванням особи підозрюваного, який має постійне місце проживання в АДРЕСА_2 , власником якого є його цивільна дружина ОСОБА_14 , згоду останньої на його перебування під домашнім арештом за цією адресою, вік та стан здоров`я останнього, зокрема наявність хронічного захворювання та потреби у постійному спостережені лікарів, характер вчинення кримінального правопорушення, є особою раніше не судимою, наявність міцних соціальних зв`язків, на утриманні матері похилого віку ОСОБА_15 , позитивної характеристики за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання, позитивної характеристики наданої управлінням ДСНС України у Кіровоградській області, відзнаку Президента України за участь в антитерористичній операції, має державні нагороди, поведінку під час досудового слідства, а тому на переконання колегії суддів апеляційного суду, обраний слідчим суддею підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 та не буде порушувати його права, передбачені ст.43 Конституції України.
Також в ході апеляційного розгляду було встановлено, що на виконання оскаржуваної ухвали підозрюваний здав на зберігання до Управління ДМС у Кіровоградській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2022 ОСОБА_8 відсторонений від посади заступника командира танкового батальйону з морально-психологічного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 строком на два місяці, в межах досудового розслідування, до 12.03.2022 р.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.01.2022 в межах даного кримінального провадження накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 .
Таким чином апеляційний суд вважає, що застосований запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у вказаному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування. Водночас, звертає увагу на те, що при порушенні підозрюваним визначених умов та обмежень домашнього арешту слідчий чи прокурор вправі ставити питання про зміну йому запобіжного заходу.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи і підстави, з яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.194,196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні апеляційним судом не виявлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2022 року у кримінальному провадженні №0001254 внесеному в ЄРДР 11.11.2021, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України - залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4