У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6601/21

№ 1-кс/183/1307/21

19 жовтня 2021 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про продовження застосування у кримінальному провадженні, внесеному 20.09.2021 року до ЄРДР за № 0000590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гнутове Маріуполь Донецької області, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, маючому неповнолітню дитину, військовослужбовцю за контрактом військової частини НОМЕР_1 , інструктор з рукопашного бою 3 парашютно-десантного батальйону, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому на території військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вимогами ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що 12 грудня 2018 року наказом № 264 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду навідника 3 парашутно-десантного взводу 5 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону, який прибув із військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 . Крім того, 01 квітня 2021 року наказом № 64 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_5 призначено на посаду інструктора з рукопашного бою 3 парашутно-десантного батальйону.

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України), солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Так, ОСОБА_5 19 вересня 2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин спільно з невстановленою під час досудового розслідування особою проходив поблизу будинку АДРЕСА_3 , де побачили раніше незнайомого ОСОБА_8 . В цей момент у них виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), а саме: особистими речами ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та невстановлена під час досудового розслідування особа, 19 вересня 2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, продовжуючи знаходитися поблизу будинку АДРЕСА_3 , ззаду підбігли до ОСОБА_8 та, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, штовхнули останнього у спину, в результаті чого ОСОБА_8 впав на землю, після чого невстановлена під час досудового розслідування особа з метою припинення ймовірного опору потерпілого ОСОБА_8 дістала з кишені балончик з рідиною та забризкала очі та обличчя ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 в цей час наніс ОСОБА_8 не менше двох ударів ногами по тулубу.

В цей момент ОСОБА_5 рукою схопив за сумку ОСОБА_8 та потягнув її, проте ОСОБА_8 продовжував тримати її руками, після чого невстановлена під час досудового розслідування особа з метою припинення опору забризкала обличчя ОСОБА_8 . Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 зірвав з плеча ОСОБА_8 сумку зеленого кольору, яка належить останньому, в якій знаходився гаманець з грошовими коштами в сумі 60 грн, картка банку «ПриватБанк», картка банку «Ощадбанк», паспорт громадянина України та ідентифікаційний код ОСОБА_8 , посвідчення УБД та військовий квиток ОСОБА_8 та сувенірний ніж.

Після чого ОСОБА_5 та невстановлена під час досудового розслідування особа, відкрито утримуючи викрадене майно, втекли з місця вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду.

20.09.2021 року вказаний факт внесено до ЄРДР за № 0000590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

20.09.2021 року о 17.00 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 21.09.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

21 вересня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні та направити обвинувальний акт до суду у строк до 20 жовтня 2021 року не можливо, у зв`язку з тим, що 05 жовтня 2021 року було призначено судово-товарознавчу експертизу до Дніпропетровського науково-дослідного інституту, 08 жовтня 2021 року було призначено судово-медичну експертизу до Новомосковського відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», станом на теперішній час висновки по вказаним експертизам до СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області не надійшли, після отримання висновку експерта Новомосковського відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» необхідно провести слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_8 щодо механізму спричинення йому тілесних ушкоджень 19 вересня 2021 року, за результатами якого призначити судово-медичну експертизу до Новомосковського відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження відповідь на запит направлений 21 вересня 2021 року директору АЗС «БРСМ» про надання копії відеозапису із камер відеоспостереження в період часу з 21.00 годин по 23.00 години 19 вересня 2021 року з території АЗС «БРМС» за адресою: вул. Овчаренко, 2а с. Хащове, Новомосковського району, Дніпропетровської області. Крім того, необхідно, ознайомити потерпілого ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 з матеріалами кримінального провадження та скласти обвинувальний акт. Вказаний перелік слідчих (розшукових) дій не є вичерпним, тому необхідно буде виконати інші слідчі (розшукові) дії у яких виникне необхідність в ході проведення досудового розслідування.
Для виконання вказаних слідчих дій необхідно не менше 30 діб, тобто до 19 листопада 2021 року.

Орган досудового розслідування вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, який віднесено до категорії тяжких, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, а тому стійкі соціальні зв`язки у останнього відсутні.

ОСОБА_5 усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі, строком до 10 років із конфіскацією майна, та маючи можливість вільного пересування, враховуючи перелічені обставини та тяжкість покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винним, буде спонукати ОСОБА_5 ухилятись від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання останнього винуватим у кримінальному правопорушенні, останній, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального провадження.

За таких обставин орган досудового розслідування вважає, що оскільки на цей час ОСОБА_5 продовжує підозрюватись у вчиненні тяжкого умисного злочину, враховуючи те, що на цей час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовження застосування обвинуваченому тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практикою ЄСПЛ.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, та матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу своєму підзахисному у вигляді тримання під вартою, просив застосувати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. А також заявив клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з кримінального провадження, внесеного 20.09.2021 року до ЄРДР за № 0000590 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України; протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 від 20 вересня 2021 року; протоколу огляду місця події від 20 вересня 2021 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 20 вересня 2021 року; висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 345; протоколу впізнання із потерпілим ОСОБА_8 особи ОСОБА_5 ; протоколу затримання ОСОБА_5 , відповідно до якого 20.09.2021 року о 17.00 годині останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України; постанови про визнання та залучення речових доказів від 20.09.2021 року; протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 20 вересня 2021 року; протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 20 вересня 2021 року; протоколу обшуку автомобіля ОСОБА_5 від 20.09.2021 року; постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20.09.2021 року; протоколу огляду території поблизу магазину «Вікторія», розташованого за адресою: вулиця Гетьманська, 18а, м. Новомосковськ Дніпропетровської області від 21 вересня 2021 року; постанови про визнання та залучення до матеріалів кримінального провадження речового доказу, а саме банківської картки банку «Приватбанк» № НОМЕР_3 з магнітним носієм, яка належить ОСОБА_8 , від 21 вересня 2021 року; протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 27 вересня 2021 року; постанови про визнання та залучення до матеріалів кримінального провадження речового доказу, а саме виписки по картці банку «Приватбанк» № НОМЕР_3 за період з 19.09.2021 року на 20.09.2021 року, наданої потерпілим ОСОБА_8 .

Однак, у кримінальному провадженні, виходячи з клопотання слідчого, не проведено всі слідчі дії, а саме слідчому необхідно: отримати висновки судово-медичних експертиз; провести слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_8 щодо механізму спричинення йому тілесних ушкоджень 19 вересня 2021 року, за результатами якого призначити судово-медичну експертизу до Новомосковського відділення КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи»; долучити до матеріалів кримінального провадження відповідь на запит, направлений 21 вересня 2021 року на ім`я директора АЗС «БРСМ» про надання копії відеозапису із камер відеоспостереження в період часу з 21.00 годин по 23.00 години 19 вересня 2021 року з території АЗС «БРМС» за адресою: вул. Овчаренко, 2а с. Хащеве Новомосковського району Дніпропетровської області; ознайомити потерпілого ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 з матеріалами кримінального провадження та скласти обвинувальний акт.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати. Про наявність зазначеного ризику свідчить те, що Про наявність зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Тому, з урахуванням вищевикладеного, а також, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк за скоєне кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не було доведено а ні прокурором під час судового розгляду, а ні слідчим у клопотанні. Тому і на даний час даний ризик не існує.

Слідчий суддя при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Однак, слідчий суддя також враховує те, що підозрюваний раніше не судимий; є військовослужбовцем за контрактом, одружений, має неповнолітню дитину, має позитивну службову характеристику, тому підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.
Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Все наведене раніше, на думку слідчого судді, неодмінно свідчить про наявність підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме те, що у відношенні ОСОБА_5 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення та наявні достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику.

Слід зауважити, що національне законодавство України та практика Європейського суду з прав людини неодноразово зазначали, що запобіжний захід є лише заходом забезпечення кримінального провадження та не має бути вже визначеною мірою покарання у кримінальному провадженні.

Так, п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» визначає, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику.

Прокурором в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу обґрунтовується лише наявністю ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи таке обґрунтування прокурора, слідчий суддя вважає, що практика Європейського Суду з прав людини в повній мірі заперечує таке обґрунтування. Тому слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_5 повинно бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків. Слідчий суддя також враховує обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тому вважає, що ОСОБА_5 повинно бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється

з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на ОСОБА_5 повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 196, 202 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гнутове Маріуполь Донецької області, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 19 листопада 2021 року включно, звільнивши його з-під варти.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється
з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Покласти на ОСОБА_5 , строком на два місяці, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської окружної прокуратури та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця реєстрації, тобто: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 , який перебуває під домашнім арештом, покласти на слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурору Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1