Справа №369/1294/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря судового
засідання ОСОБА_2
розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0004138 від 25.10.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 160 ч.4 КК України,-
з участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
в с т а н о в и в :
До суду надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 160 ч.4 КК України.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що угода в кримінальному провадженні не укладалася, відсутні підстави для закриття кримінального провадження, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, справа підсудна Богунському районному суду м. Житомира та може бути призначена до судового розгляду.

Обвинувачена висловила думку про неможливість призначення справи до судового розгляду.

Захисник заявив клопотання, підтримане обвинуваченою, про повернення обвинувального акту, оскільки зміст обвинувального акту носить загальний характер, не є конкретним та не містить обов`язкових обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зокрема, у розділі виклад фактичних обставин кримінального провадження, що прокурор вважає встановленими так і розділі формулювання обвинувачення відсутні будь-які дані про місце вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у наданні ОСОБА_3 обіцянки виборцям надання неправомірної вигоди, при цьому обвинувальний акт не містить будь-які відомості щодо вказаних осіб. Також обвинувальний акт не містить відомості про осіб, які разом з ОСОБА_3 , на думку обвинувачення за попередньою змовою вчинили кримінальне правопорушення. При цьому, обвинувальний акт не містить будь-якої інформації про обставини зазначеної попередньої змови з невстановленими особами, а отже наявні об`єктивно існуючі суперечності і неузгодженості, що свідчать про неконкретність обвинувачення. У правовій кваліфікації дій ОСОБА_3 її дії кваліфіковано за ст. 160 ч.4 КК України, які пов`язані з обіцянкою виборцям надання неправомірної вигоди за вчинення дій, пов`язаних з безпосередньою реалізацією ними свого виборного права у голосуванні за конкретних кандидатів на виборах, вчинених за попередньому змовою групою осіб. Той же час саме обвинувачення не містить будь-яких даних за яких саме кандидатів повинні були голосувати виборці, з метою подальшого отримання від ОСОБА_3 неправомірної вигоди. Також обвинувальний акт не містить даних щодо висловлювання ОСОБА_6 про час, місце, спосіб надання нею неправомірної вигоди виборцям за голосування.

Прокурор заперечила проти заявленого клопотання, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК, а саме в ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація та формулювання обвинувачення, що є достатнім для повного розуміння обвинуваченою суті висунутого проти неї обвинувачення. При цьому, у підготовчому судовму засіданні не досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення, не надається оцінка правильності та обсягу обставин правопорушення.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право, окрім іншого, прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п. «а» частини третьої ст.6, є негайна та детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з обвинувального акту та додатків до нього, вказані документи не відповідають вимогам закону.

Так, в обвинувальному акті, в порушення п.п.3-6 ч.1 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення не містить обставин, що відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме не містить час та місце вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, відсутні час та місце коли з боку ОСОБА_3 вчинено дії, які полягали у обіцянки виборцям надання неправомірної вигоди, при цьому відсутні також дані щодо вказаних осіб, відомості про яких відсутні і в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Крім того, ні обвинувальний акт, ні реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про осіб, які за попередньою змовою з ОСОБА_3 вчинили інкримінуємі останній кримінальне правопорушення, а саме відсутні відомості про виділення відносно цих осіб матеріалів в окреме провадження або ж закриття кримінального провадження. Також обвинувальний акт не містить даних про обставини попередньої змови з невстановленими особами, що свідчить про неконкретність обвинувачення.

При цьому, обвинувальний акт не містить даних за яких саме кандидатів повинні були голосувати виборці з метою подальшого отримання від ОСОБА_3 неправомірної вигоди, що суперечить диспозиції ст. 160 ч.4 КК України, правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Стаття 160 КК України не містить примітки про те, що вважається пропозицією чи обіцянкою надання неправомірної вимоги виборцю. Під такою пропозицією слід розуміти висловлення наміру про надання неправомірної вигоди, а під обіцянкою висловлення такого наміру з повідомлення про час, місце, спосіб надання неправомірної вигоди. Однак викладені прокурором фактичні обставини та формулювання обвинувачення не містять даних щодо висловлювання ОСОБА_3 про час, місце, спосіб надання нею неправомірної вигоди виборця за голосування.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення є не конкретним, у зв`язку з чим зазначені недоліки не дають можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Посилання прокурора на те, що під час судового розгляду прокурор має право змінити обвинувачення, в якому уточнити кваліфікацію дій чи його формулювання, суд відкидає, оскільки встановлено істотні порушення, а саме формулювання обвинувачення не містить обставин, що відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягають доказуванню та формулювання обвинувачення суперечить правовій кваліфікації, що позбавляє обвинувачену знати в чому вона обвинувачується та обрати спосіб захисту.

Вищевикладені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, який підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0004138 від 25.10.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 160 ч.4 КК України повернути прокурору Києво-Святошинської окружної прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1