Справа № 708/870/21
Номер провадження № 1-кп/708/65/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м.Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002403 від 30.08.2021, за обвинуваченням:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Топилівка Чигиринського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, тимчасово не працюючого, депутатом, інвалідом, учасником бойових дій не являється, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні немає, судимого 22.12.2020 Чигиринським районним судом в Черкаській області за ст. 126-1 КК України до громадських робіт терміном 200 годин звільненого 06.07.2021 у зв`язку з відбуттям покарання,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за систематичне вчинення домашнього насильства відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , в період часу з жовтня місяця 2019 року до серпня 2021 року, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань на ґрунті неприязних відносин, перебуваючи на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник» за заподіяння психологічних страждань своїй колишній співмешканці ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 з лютого місяця 2019 року спільно не проживає, має спільну дитину та не веде з нею спільне господарство, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по місцю її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , систематично вчиняв відносно ОСОБА_5 , психологічне насильство, яке виражалось у висловлюванні нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 , погрозами їй фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Зокрема, 02.05.2021 близько 15:00 години та 23.05.2021 близько 16:40 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , а саме виражався нецензурною лайкою на її адресу та погрожував фізичною розправою, за що Чигиринським районним судом Черкаської області 22.06.2021 ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у справі №708/464/21 та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень.
Також, 26.08.2021 ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилось в словесних образах нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою, чим завдав останній психологічних страждань.
Такі дії ОСОБА_4 заподіяли його колишній співмешканці ОСОБА_5 систематичних психологічних страждань, що виразились в словесних образах, погрозах, приниженні, які викликали у потерпілої ОСОБА_5 психологічні страждання.
Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладені в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення суду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, від надання показів відмовився на підставі статті 63 Конституції України.
Допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що вони з ОСОБА_4 знайомі з 2003 року, у період часу з 2015 по 2019 рік перебували у цивільному шлюбі, від якого мають спільного сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживали разом до 23.02.2019, після чого ОСОБА_4 переїхав проживати до свої мами. Після припинення шлюбних стосунків відносини між ними напружені, оскільки обвинувачений систематично приходив до неї, перебував у нетверезому стані, у присутності дитини спілкувався з нею некоректно із застосуванням нецензурної лексики, у зв`язку з чим вона систематично зазнавала страждань. Також він неодноразово чинив на неї психологічний тиск у телефонному режимі. Через такі його дії ОСОБА_5 неодноразово викликала працівників поліції. Наразі з 22.08.2021 він до неї не приходить. Намагається з ним не спілкуватися. Щодо можливої міри покарання пояснила суду, що не її переконання такі протиправні дії з його боку будуть продовжуватися, тому наявні підстави для застосування до ОСОБА_4 суворого покарання.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 позицію потерпілої підтримала та просила суд застосувати до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією статті 126-1 КК України. Додатково зазначила, що ОСОБА_4 вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_8 , відбув покарання у виді 200 год. громадських робіт, натомість висновків для себе не зробив.
Заслухавши учасників суд приходить до висновку, що позиція обвинуваченого не викликає сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю. Його умисні дії, які виразились в домашньому насильстві, тобто умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства відносно особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:
позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання;
відношення обвинуваченого до вчиненого, зокрема визнання своєї вини;
ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів;
особливості й обставини вчинення злочину: форму вини (прямий умисел), наявність обставини, що пом`якшує покарання (визнання вини) та обставини, які обтяжують покарання (вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння); поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій: особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України, на обліках у лікаря нарколога та/або психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Також суд враховує досудову доповідь органу пробації щодо ОСОБА_4 , під час складення якої встановлено високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високий рівень ризику небезпеки для суспільства.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді обмеження волі у межах санкції ст. 126-1 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, відомості про особу ОСОБА_4 , повне визнання ним своєї вини у вчиненому, наявність у нього малолітньої дитини на утриманні, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому, на підставі ст. 75 КК України, вважає доцільним звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою заявлений не був.
Заходи забезпечення щодо обвинуваченого не застосовувались.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1