Справа№ 693/3/22
1-кс/693/10/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання міри запобіжного заходу у вигляді

тримання під вартою

06.01.2022 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків винесене у кримінальному провадженні №0000002 від 03.01.2022р. слідчим ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 і погоджене начальником Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Монастирище Уманського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Монастирищенського відділу

Уманської окружної прокуратури - ОСОБА_6 ,

захисники адвокати - ОСОБА_7 ,

-ОСОБА_8 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Слідчий ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обгрунтування клопотання слідчий вказав, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області, в складі слідчої групи, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 03.01.2022р. за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке рахується за СВ ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області.

Досудовим розслідуванням установлено, що 03.01.2022р., близько 00 години 15 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Ford Fusion», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та рухаючись по вул. Київська біля будинку №26 в смт. Цибулів Уманського району Черкаської області, в напрямку від м. Монастирище до с. Івахни Уманського району Черкаської області, в темну пору доби, в порушення вимог п.п.2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 зі змінами та доповненнями, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, виявивши пішохода, який рухався проїзною частиною в зустрічному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .

Після наїзду на ОСОБА_9 . ОСОБА_5 продовжив керування транспортним засобом автомобілем «Ford Fusion», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », залишивши місце дорожньо-транспортної пригоди.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » ОСОБА_5 , а саме вимог пунктів 2.3. б), 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, знаходяться в причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та настання наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_9 .

Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

03.01.2022р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст.208 КПК України, та 04.01.2022р. повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Причетність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-даними протоколу огляду місця події від 03.01.2022р., проведеного за адресою: вул. Київська, смт. Цибулів, Уманський район, Черкаська область та додатками до нього;

-показаннями свідка ОСОБА_10 ;

-показаннями свідка ОСОБА_11 ;

-показаннями свідка ОСОБА_12 ;

-лікарським свідоцтвом №5 від 03.01.2022р. про смерть ОСОБА_9 ;

-показаннями потерпілої ОСОБА_13 ;

-речовими доказами.

Під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 від дачі будь-яких показань відмовився у зв`язку зі станом здоров`я.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням злочину, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні, з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Враховуючи спосіб і тяжкість вчиненого злочину ОСОБА_5 , виникла необхідність в обранні відносно нього запобіжного заходу пов`язаного з позбавленням волі.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

З урахуванням викладеного та відповіднодо вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

1) може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що за вчинений злочин йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а також ОСОБА_5 зник з місця пригоди;

3) незаконно впливати на свідків, понятих у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки останній зацікавлений у зміні ними своїх показань та з матеріалів кримінального провадженні йому відомо їх анкетні дані. У зв`язку з цим для ухилення від кримінальної відповідальності він може впливати на свідків шляхом умовлянь, залякувань, погроз, примусу, з метою зміни останніми їх показань на його користь. Таким чином він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину;

4) можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого, прокурора та суду, з метою затягування досудового розслідування, а також невиконанні інших процесуальних обов`язків;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі порушення правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, оскільки лише перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою зможе забезпечити виконання останнім своїх процесуальних обов`язків, та забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження.
Інші обставини, які сприяють застосуванню більш м`якого запобіжного заходу, досудовим розслідуванням не встановлено.
Також при обранні запобіжного заходу необхідно врахувати те, що відповідно Конституції України життя та здоров`я громадянина є найвищою цінністю держави. Своїми діями ОСОБА_5 позбавив життя ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поставив під реальну загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, які 03.01.2022р. близько 00 год. 15 хв., рухались по вул. Київська в смт. Цибулів.
Відповідно до ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, він може уникати кримінального провадження та покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі закінчити досудове розслідування у встановлені строки буде не можливо.
У судовому засіданні прокурор Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечували проти обрання їх підзахисному міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію адвокатів.

Допитана у судовому засіданні мати за клопотанням сторони захисту підозрюваного ОСОБА_14 пояснила, що 03.01.2022р. їй стало відомо, що її син ОСОБА_5 був учасником ДТП у смт. Цибулів і вона з власного телефону зателефонувала і повідомила про дану подію працівників поліції. При цьому ОСОБА_14 не змогла пояснити, на який саме номер вона телефонувала і кому повідомляла про дану подію.

Заслухавши думку прокурора, позицію адвокатів та підозрюваного, пояснення ОСОБА_14 , вивчивши матеріали кримінального провадження та матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання стосовно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 та ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя не приймає до уваги пояснення ОСОБА_14 з приводу того, що вона, дізнавшись про ДТП за участю її сина ОСОБА_5 , сама повідомила працівників поліції про дану подію, оскільки на підтвердження даного факту стороною захисту не надано належних, допустимих доказів, але при цьому слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке відноситься до категорії тяжких і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а також приймає до уваги те, що підозрюваний зник з місця ДТП, не одружений, не працевлаштований, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього соціальних зв?язків, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідківі понятих у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки останній зацікавлений у зміні ними своїх показань та з матеріалів кримінального провадженні йому відомо їх анкетні дані, ухилятися від органу досудового розслідування і суду та вчинити інший аналогічний злочин,що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, вчинив кримінальне правопорушення та зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої загинув молодий чоловік, ризики передбачені ст.177 КПК України, а також, що вчинене діяння набуло значного суспільного резонансу та розголосу в національних засобах масової інформації, у зв`язку з чим суттєво збільшується необхідність ізоляції підозрюваного ОСОБА_5 на час кримінального провадження для забезпечення його швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, а також безпеки його учасників, в тому числі і самого підозрюваного, суд вважає за необхідне не визначити розмір застави у даному конкретному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з 16 год. 00 хв. 03 січня 2021 року до 16 год. 00 хв. 03 березня 2022 року включно.

Не визначати розмір застави для ОСОБА_5 у кримінальному провадженні згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 10 січня 2022 року о 14 год. 30 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_15