Справа №461/9009/21
Провадження №1-кп/461/725/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.2021 року м.Львів
Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000579 від 29.10.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

29 жовтня 2021 року, приблизно о 14 год. 00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Листопадового Чину, поблизу будинку №28 «б», маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, проник, шляхом розбиття переднього лівого вікна, у автомобіль марки «Mitsubishi Outlender», д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрав шкіряну сумку чорного кольору, вартістю 3 000 грн., всередині якої знаходились ноутбук марки «HP» сірого кольору із зарядним пристроєм, вартістю 24 000 грн., портативний акумулятор марки «Носо», вартістю 500 грн., вертикальна бездротова комп`ютерна мишка марки «Trust», вартістю 500 грн., гарнітура, вартістю 100 грн., батарейки пальчикові, вартістю 100 грн., лазерна указка фірми «Таргус», вартістю 300 грн. та зовнішній диск, об`ємом 1 терабайт, вартістю 1000 грн., які належать потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на загальну суму 29 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення ним злочину, викладені у обвинувальному акті. Окрім того, пояснив суду, що 29 жовтня 2021 року, близької 14 год., перебував за адресою: м. Львів, вул. Листопадового Чину, поблизу будинку №28 «б», розбив вікно автомобіля марки «Mitsubishi Outlender», д.н.з. НОМЕР_1 , та викрав шкіряну сумку чорного кольору. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі.
Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднане із проникненням у сховище.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, одружений, дітей не має, шкода потерпілому відшкодована, а тому суд дійшов висновку, що достатнім покаранням обвинуваченому буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, та відповідно до ст.75 КК України вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.12, 186 КК України. ст.ст. 328, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:

-свердло металеве та рукавиця чорного кольору, з однієї сторони із вставками жовтого кольору та цифрою 5 - знищити;

-сумку шкіряну чорного кольору, ноутбук марки «HP» сірого кольору, із зарядним пристроєм до нього, портативний акумулятор марки «Носо», вертикальну бездротову комп`ютерна мишка марки «Trust», гарнітура, батарейки пальчикові, лазерну указку фірми «Таргус», та зовнішній диск, об`ємом 1 терабайт, рецептурні бланки, три USB перехідники, викрутку шліцову червоно-чорного кольору залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1