1Справа № 335/5194/21 1-кп/335/567/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні у залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 від 21.04.2021, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ельген Ягодинського району Магаданської області Російської Федерації, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2021, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, та реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, та реалізуючи свій злочинний умисел з корисливих мотивів, та з метою особистого збагачення, знаходячись в якості гостя в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав зі столу у кухні мобільний телефон марки «VIVO Y1s» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-21/5149-ТВ від 27.04.2021 становить 2566 гривень 67 копійок, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, передавши у якості застави до відділення № 66 ПТ «Ломбард» ТОВ «Мікрофінанс і Компанія» за договором фінансового кредиту № від 12.03.2021, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на суму 2566 гривень 67 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному проступку, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального проступку при викладених обставинах, пояснив суду, що вчинив дії, направлені на викрадення майна, що належить потерпілому ОСОБА_6 із квартири в якій мешкає потерпілий. Після чого, він заклав викрадене майно до відділення ломбарду. При допиті обвинувачений з точністю зазначив дату та місце скоєння правопорушення, а також вказав назву викраденого майна, що повністю відповідає обставинам, зазначеним в обвинувальному акті.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до кримінальних проступків. Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, вину у скоєнні кримінального проступку визнав повністю, офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, у лікаря-нарколога не перебуває, з 2009 року неодноразово був оглянутий лікарем наркологом, востаннє 01.04.2021. Діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опоїдів, алкоголю, психостимуляторів, канабіоїдів. Синдром залежності. З 01.04.2021 по 19.04.2021 перебував на стаціонарному лікуванні. Діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання ПАР. Синдром залежності. Стан відміни ПАР (код терпін, алкоголь), має місце реєстрації.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обираючи вид покарання, визначений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, суд, з врахуванням обставин справи, характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєного проступку, особи обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, разом з тим щиро розкаюється у скоєному, також судом враховується повне визнання вини у скоєному, обставини скоєння злочину, його відношення до скоєного, та вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому в рамках санкції ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі.
У той же час, суд дійшов переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та реального відбування покарання, у зв`язку з чим, з урахуванням положень ст. 75 КК України, вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, а також з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду призначений вид покарання обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена судово-товарознавча експертиза за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, висновок № СЕ-19/108-21/5149-ТВ від 27.04.2021, яка покладена в основу обвинувачення, і органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати у сумі 490,35 грн. на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати із обвинуваченого ОСОБА_4 .
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Арешт на майно не накладався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1-го (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , у період іспитового строку, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави кошти за проведення судово-товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» №СЕ-19/108-21/5149-ТВ від 27.04.2021 у сумі 490 гривень 35 копійок.

Речові докази:
- копія чеку з магазину, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 9А, про покупку мобільного телефону VIVO Y 1S у корпусі чорного кольору, який долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000366 від 21.04.2021 - залишити в матеріалах вказаного кримінального провадження;
- копія Договору № від 12.02.2021 на двох аркушах в одному примірнику, з ломбарду «Ломбард «ПЕРШИЙ», товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» і компанія», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 190, який долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000366 від 21.04.2021 - залишити в матеріалах вказаного кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручається учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1