Ухвала
Іменем України
18 січня 2022 року
м. Київ
справа № 676/2606/18
провадження № 51-180ск22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року,
встановив:
За вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області

від 25 червня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України

до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року вказаний вирок місцевого суду залишено без змін.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що захисник не погоджується з вищевказаними судовими рішеннями та порушує питання про поновлення строку на їх касаційне оскарження.
Згідно з ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, вступну та резолютивну частини оскаржуваної ухвали апеляційного суду було проголошено 07 жовтня 2021 року, тоді як з касаційною скаргою захисник

ОСОБА_4 звернувся до суду 11 січня 2022 року, тобто поза межами строку

на касаційне оскарження, що ним не заперечується з огляду на його прохання про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
Оскільки захисник, як убачається зі змісту клопотання, не мав можливості подати касаційну скаргу в передбачений законом строк з незалежних від нього причин, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та необхідність його поновлення.
Разом із тим, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано

без додержання вимог п. 4 ч. 2 та ч. 3 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, а також думка особи, яка подає скаргу, з приводу її участі у касаційному розгляді.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України

про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення

та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно

до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч вищевказаному захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, як на підставу для скасування оскаржених судових рішень, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, доводів

на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням положень статті 412 вказаного закону не наводить.
Натомість захисник, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається

на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України

не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім цього, захисник, оскаржуючи, в тому числі, ухвалу апеляційного суду,

не наводить доводів на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості вказаного судового рішення з урахуванням положень статей 412-414 КПК України.
Також, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України, захисник у скарзі не зазначає чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.
Поновити захиснику ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від

25 червня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_5 .
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2021 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3