Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 678/1244/19
Провадження № 1-кп/673/12/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 р.м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000149 від 02.06.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, із задовільним станом здоров`я, одруженого, утриманців немає, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 129 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1 червня 2019 року близько 18 год. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на території домогосподарства АДРЕСА_1 , під час конфлікту із ОСОБА_3 , що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс останній один удар металевою частиною молотка, якого утримував у правій руці, в область тім`яної ділянки голови, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді рани шкіри тім`яної ділянки голови, струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (не більше 21 доби).
Своїми умисними діями, які виразились у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Окрім цього, 01 червня 2019 року близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на території домогосподарства АДРЕСА_1 , під час конфлікту із ОСОБА_3 , що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, тримаючи та розмахуючи молотком, який утримував у правій руці, погрожував останній вбивством, що за вищевикладених обставин викликало у потерпілої реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Своїми умисними діями, які виразились у погрозі вбивством, за наявності у потерпілої реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.129 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях повністю заперечив. Вказав, що у вечірній час 01.06.2019 року, зібравши із сім`єю сіно, розмістили його на причепі трактора, який мав намір доставити за місцем проживання. В той час, коли перебуваючи за кермом трактора проїжджав по території будинку інтернату, що поруч із домогосподарством, де проживає ОСОБА_3 , остання вибігла назустріч та намагалася перешкодити проїзду транспортного засобу та не зважаючи на це продовжував рух. Помітив як ОСОБА_3 біля будинку віднайшла частину листа хвилястого шиферу, розміром 1м х 1м. та взявши до рук підбігла до трактора та вказаним шифером вдарила в ребро крила транспортного засобу, внаслідок чого частина шиферу, близько 25см відкололась і вдарила останню по голові. Після цього, потерпіла пішла до будинку, а потім тримаючи в руках металеву трубу вибігла до трактора, який продовжував рухатися. Злякавшись такої поведінки останньої, сприйнявши трубу як загрозу для власного здоров`я, взяв з кабіни молоток з метою заспокоїти потерпілу та вийшов з трактора.Тримаючи в правій руці молоток, вказував потерпілій, яка із металевою трубою (палкою) в руках наближалася до нього, що вб`є її. Потерпіла ж демонструючи свою голову, звинувачувала його у нанесенні тілесних ушкоджень, проте будь-яких ушкоджень не бачив, а на лобі останньої були сліди крові. Вказана ситуація із звинуваченнями потерпілої розсмішила його. Коли потерпіла викинула трубу (палку) та відступила, повернувся до кабіни трактора і продовжив рух. При цьому зауважив, що за конфліктом спостерігав його син ОСОБА_8 , який йшов праворуч позаду трактора та підійшов до нього з ОСОБА_3 по завершенню конфлікту. Також на подвір`ї потерпілої перебувала дочка останньої, яка здійснювала відеозапис події за допомогою телефону. Пояснив, що з ОСОБА_3 до цих подій перебував у нормальних відносинах та про наявність у неї підстав оговорювати його не відомо, однак остання є конфліктною особою, неодноразово наносила тілесні ушкодження іншим односельцям. Вимоги заявленого потерпілою цивільного позову про відшкодування моральної та матеріальної шкоди не визнав.

Незважаючи на ставлення обвинуваченого до вини, його винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами.

Так, допитана судом потерпіла ОСОБА_3 вказала, що у час та місці, зазначеному в обвинувальному акті між нею та ОСОБА_5 виник конфлікт з приводу неправомірної поведінки останнього, що полягала у проїзді ним трактором через її подвір`я. На зауваження обвинувачений не реагував, в зв`язку з чим стала на шляху трактора, проте він продовжував рухатися на неї. Оскільки спереду трактора розміщувалася лопата (ковш), стала на неї ногами та руками трималася за інші деталі трактора, ОСОБА_5 продовжив рухатися ще близько 4м., після чого, зіскочивши, впала поруч із частиною шиферу, який взяла у руки. В цей час ОСОБА_5 зупинивши трактор, вийшов з кабіни, та тримаючи в правій руці молоток наніс один удар його пласкою, металевою частиною в область тім`яної частини ділянки голови та намагався нанести ще один удар на що вона руками стримала молоток, в такий спосіб уникла удару. Тоді ж дочка ОСОБА_9 , яка перебувала на подвір`ї, підбігла до них та намагалася припинити конфлікт. Побачивши як з місця удару по чолу тече кров, пішла до криниці промити рану, а коли повернулася ОСОБА_5 продовжував стояти з молотком в руці та неодноразово висловлювати погрози вбивством в її адресу. Дочка, злякавшись поведінки ОСОБА_5 розпочала здійснювати відеозапис подій за допомогою власного мобільного телефону та кликати на допомогу, тоді ж підійшов син обвинуваченого. Після цього, обвинувачений сів у трактор та поїхав, а дочка викликала поліцію та швидку допомогу. З приводу отриманої травми, перебувала на стаціонарному лікуванні у Летичівській ЦРЛ та до цього часу несе витрати на лікування. Син обвинуваченого неодноразово телефонував та пропонував грошові кошти, проте обвинувачений не намагався примиритися та відшкодувати заподіяну шкоду, в зв`язку з чим заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого моральної та матеріальної шкоди підтримує в повному обсязі. Зауважила, що дійсно, коли після нанесення обвинуваченим удару, повернулася, щоб показати останньому рану на голові, взяла в руки дерев`яного прута, проте, коли побачила як той розмахуючи молотком, погрожує вбивством там же викинула його, злякавшись такої поведінки.

Окрім показань потерпілої, не вірити яким у суду підстав не має, заподіяння обвинуваченим потерпілій тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджується наступними доказами.

Згідно показань свідка ОСОБА_10 остання підтвердила як 01.06.2019 року у вечірній час перебуваючи за місцем проживання своєї матері ОСОБА_3 у с. Новокостянтинів Летичівського району Хмельницької області, почула звук трактора, який, як виявилося, рухався по їх подвір`ю, яке на той час не було повністю огороджене. Мати вибігла та висловили зауваження з приводу проїзду без дозволу через її господарство, та в подальшому стала обличчям до трактора, а ОСОБА_5 , який перебував за кермом, продовжував рухатись. Тоді ж мати стала на ковша, який знаходився попереду трактора та тримаючись проїхалась кілька метрів, після чого зіскочивши, впала В той час ОСОБА_5 зупинив трактор та з молотком накинувся на матір, нанісши один удар в голову, а після замахнувся з метою нанесення наступного удару, проте матір вчепилась у його руку. Злякавшись, взяла мобільний телефон та здійснювала відеозйомку. Бачила як матір зняла хустку з голови і там була кривава рана, ОСОБА_5 же продовжував висловлювати погрози вбивством тримаючи в руці молоток. Тоді ж до них підійшов син обвинуваченого ОСОБА_11 , який йшов на зустріч трактору, після чого ОСОБА_5 , сівши у трактор, поїхав з місця події. Зауважила, що у ОСОБА_5 не було підстав захищатися з допомогою молотка, оскільки вони вдвох з матір`ю не представляли для нього загрози. В ході досудового розслідування кримінального провадження дізналась про звинувачення ОСОБА_5 в адресу матері з приводу пошкодження останньою шифером транспортного засобу. Бачила як мати підняла шифер з землі і тримала в руках, оскільки він розміщувався на її шляху, проте удари по трактору не наносила.

Свідок ОСОБА_12 показала як у літню пору 2019 року в якості лікаря прибула за викликом у с. Новокостянтинів Летичівського району до помешкання, яке знаходиться поруч із будинком-інтернатом. Там же здійснювала огляд жінки у якої була неглибока рана голови, йшла кров, остання скаржилася на сильний головний біль, нудоту в зв`язку з чим була доставлена у приймальне відділення Летичівської ЦРЛ. Зі слів жінки, якою виявилась потерпіла у даному кримінальному провадженні, відомо, що травму наніс сусід за допомогою молотка.

Заявами ОСОБА_3 від 01.06.2019 року та 03.09.2019 року, згідно яких остання просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , який 01.06.2019 року наніс їй тілесні ушкодження та після цього погрожував вбити (а.с.9, 150 Т.2).

Протоколом огляду та фототаблицею домогосподарства АДРЕСА_1 від 26.06.2019 р. згідно якого означене домогосподарство являється частково огородженим, так від вулиці відгороджене металевою сіткою, із західної сторони межує з господарством №56 та територією «будинку пристарілих», між домогосподарствами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 також відгороджено металевою сіткою, а від території «будинку пристарілих» частково стовбцями із залізобетону, воротами та хвірткою.Часткова огорожа наявна також із північної сторони домогосподарства, що межує із фруктовим садом «будинку пристарілих». Біля металевих воріт наявна частина шиферу неправильної форми, розмірами 1м х 0,4м. на якому при огляді не виявлено слідів фарби, крові і т.п. Біля хвіртки наявний слід від протектора шини схожий на ялинку (а.с.31-36 Т.2).

Даними додаткового огляду та фототаблиць вказаного домогосподарства від 04.09.2019 року в ході якого здійснено заміри території господарства ОСОБА_3 і там же виявлено та вилучено шматок шиферу із нерівними краями довжиною 1 м. без зазначення розміру його ширини без нашарувань біологічного походження (а.с.172-183 Т.2).

Відеозаписом частини конфлікту, який мав місце між обвинуваченим та потерпілою від 01.06.2019 року, який зафіксований за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 7»IMEI НОМЕР_1 та добровільно наданий потерпілою із збереженням на DVD-диск № DR5F60-50014. Так, на відео зафіксована обстановка подій, знаходження трактора червоного кольору із причепом на якому розміщується сіно. З лівої сторони від трактора стоїть ОСОБА_5 , утримуючи в правій руці молоток, який неодноразово опускаючи до низу підносить вверх та при цьому повторює слово «заб`ю» в адресу потерпілої ОСОБА_3 , яка наближається до нього тримаючи в правій руці палку, яку кидає біля обвинуваченого та вказуючи на голову, звертає увагу на заподіяні ним тілесні ушкодження та виступаючу там же кров. Особа, яка здійснює відеозапис кличе на допомогу, тоді як ОСОБА_5 повертається до кабіни трактора зі словами «маєш щастя, що так». При цьому, на траві поблизу трактора на рівні лівого переднього колеса причепу розміщується частина хвилястого шиферу (а.с.37-40 Т.2).

Даними протоколу огляду та фототаблицею до нього мобільного телефону марки «Iphone 7»IMEI НОМЕР_1 від 16.07.2019 року, який добровільно надала ОСОБА_9 в ході якого на вказаному пристрої виявлено відеозапис, тривалістю 42 секунди від 01 червня 06год. 29хв. з конфліктом, який мав місце між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.62-66 Т.2).

Висновком судово-медичної експертизи №105 від 26.06.2019 року згідно якого у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження у вигляді рани шкіри тім`яної ділянки голови, струсу головного мозку, що могли утворитися від щонайменше одноразової травмуючої дії тупого твердого предмету, не виключено в строк та при обставинах вказаних в ухвалі суду про призначення судово-медичної експертизи та відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (не більше 21 доби). Можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту не виключається (а.с. 15-16 Т.2).

Даними слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_3 та відеозаписом означеної слідчої дії від 26.06.2019 року в ході якого остання продемонструвала як 01.06.2019 року на території власного домогосподарства під час конфлікту з ОСОБА_5 , останній за допомогою молотка наніс один удар в тім`яну частину голови (а.с.21-23 Т.2).

Висновком додаткової судово-медичної експертизи №108 від 27.06.2019 року згідно якого можливість утворення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_3 за обставин вказаних нею під час слідчого експерименту 26.06.2019р. не виключається (а.с. 28-30 Т.2).

Слідчим експериментом з участю свідка ОСОБА_9 та відеозаписом слідчої дії від 16.07.2019 року в ході якого остання продемонструвала як 01.06.2019 року під час словесного конфлікту між матір`ю ОСОБА_3 та сусідом, останній за допомогою молотка наніс один прямий удар в область голови потерпілої (а.с.69-71 Т.2).

Даними додаткової судово-медичної експертизи № 115 від 17.07.2019 року згідно якої можливість утворення тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_3 за обставин вказаних свідком ОСОБА_9 під час слідчого експерименту 16.07.2019р. не виключається (а.с.76-77 Т.2).

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 128 від 18.09.2019 року вірогідніше за все травмуючий предмет, яким було спричинено рану шкіри діяв на праву тім`яну ділянку голови під прямим кутом (близько 90?), так як при ударі під гострим кутом (ковзному) біля країв рани мали б утворитися смуги осаджень, про які у медичній документації зазначень немає.

У наданій для проведення судово-медичної експертизи медичній документації на ім`я ОСОБА_3 лікарями, які займались її обстеженням не описано індивідуальні морфологічні особливості рани, лише діагностовано її як забійну, в зв`язку з чим встановити яким саме травмуючим предметом нанесено рану шкіри не представляється можливим (а.с. 56-58 Т.3 ).

Вказані висновки судово-медичних експертиз експерт ОСОБА_13 підтримав в судовому засіданні. При цьому, пояснив, що медична документація на ім`я потерпілої надавалася слідчим. Забійна рана тім`яної частини голови, могла утворитися у потерпілої внаслідок удару як гострого так і плаского предмета. При цьому, зауважив, що не обов`язково в силу удару молотком в область голови може мати місце перелом кісток черепа.

Даними протоколу обшуку та відеозапису цієї слідчої дії від 12.09.2019 року в ході якого в домогосподарстві по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 виявлено та вилучено молотки, серед яких наявний молоток, який використовував останній під час конфлікту з потерпілою (а.с. 4-11 Т.3).

Протоколом огляду транспортного засобу трактора ЮМЗ-6КМ держзнак НОМЕР_2 , що знаходиться на території домогосподарства АДРЕСА_1 від 26.06.2019 року, згідно якого останній є червоного кольору з кабіною білого кольору та боком синього кольору. Передні колеса мають протектор у вигляді повздовжніх порізів різної форми, задні з протектором шин у виді ялинки (а.с. 43-54 Т.2).

Речовими доказами, які були оглянуті судом- DVD-R диск № DR5F60-50014, на якому розміщений відеозапис із мобільного телефону про конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який мав місце 01.06.2019 року та добровільно наданий потерпілою (а.с.40-41 Т.2); мобільним телефоном марки «Iphone 7»IMEI НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 та за допомогою якого здійснювався вищевказаний відеозапис (67-68 Т.2); молотком з дерев`яною ручкою (об`єкт №2), який був вилучений під час обшуку в домогосподарстві ОСОБА_5 , та поміщений в сейф пакет, який, як підтвердили потерпіла та обвинувачений, 01.06.2019 року використовував останній під час конфлікту (а.с. 32-33 Т.3).

Аналізуючи вказані докази суд враховує, що з даного приводу потерпіла ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_14 надали детальні та послідовні показання. Будь-яких підстав у вказаних осіб оговорювати обвинуваченого судом не встановлено.

Крім того, наданий свідком ОСОБА_9 відеозапис, який остання здійснювала за допомогою мобільного телефону, на думку суду, достовірно підтверджує обставини подій, які мали місце 01.06.2019 року між потерпілою та обвинуваченим.

Такий доказ свідчить про поведінку ОСОБА_5 під час конфлікту з ОСОБА_3 , який перебував в стані агресії, неодноразово, демонструючи молотка в руці, висловлював в адресу потерпілої погрози вбити. При цьому на звинувачення потерпілої та свідка ОСОБА_9 щодо нанесення ним тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 не реагував, не вказував про те, що такі тілесні ушкодження потерпіла спричинила собі сама, зокрема, за допомогою шматка шиферу чи вдаряючись головою об виступаючи деталі трактора. Також, судом не встановлено, що означена ситуація, як стверджував обвинувачений, викликала у нього сміх. Разом з тим, висловлювання обвинуваченого в сторону потерпілої, які мали місце наприкінці конфлікту, з констатацією настання сприятливих наслідків для останньої, свідчать про його причетність до нанесення тілесних ушкоджень. Також, зважаючи на таку поведінку обвинуваченого, нанесення ним тілесних ушкоджень за допомогою молотка в область голови потерпілої, суд приходить до висновку, що у останньої були реальні підстави побоюватися його погроз.

Також, як встановлено судом із означеного відеозапису, на території подвір`я ОСОБА_3 поблизу трактора у траві дійсно знаходився шматок шиферу, ззовні схожий на той, який був вилучений під час додаткового огляду місця події від 04.09.2019 року, разом з тим будь-яких уламків шиферу в тому числі розміром 25 см, на які звертав увагу обвинувачений в суді, не вбачається.

Озвучену позицію обвинуваченого, щодо інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд оцінює як намагання останнього уникнути кримінальної відповідальності.

При цьому, суд критично ставиться з цього приводу до показань свідка ОСОБА_8 , який являється сином обвинуваченого та вказував про свою присутність під час конфлікту батька з потерпілою. Проте, свідчення обвинуваченого та даного свідка є суперечливими. Так, обвинувачений вказував, що ОСОБА_8 слідував за трактором з його правої сторони за 20 метрів позаду, все бачив, однак не втручався в конфлікт. Разом з тим, зважаючи, що трактор рухався із причепом, який був навантажений сіном, а конфлікт мав місце ліворуч від транспортного засобу, останній фізично позбавлений був можливості спостерігати за подіями. В свою чергу, свідок ОСОБА_8 стверджував, що рухався в аналогічний спосіб, проте ліворуч від трактора і бачив як потерпіла вдарила куском шиферу по трактору. Разом з тим, як стверджували потерпіла та свідок ОСОБА_9 , син обвинуваченого прийшов під кінець конфлікту зі сторони дороги, що територіально знаходилась спереду транспортного засобу. Про те, що свідок ОСОБА_8 з`явився на місці події по завершенню конфлікту, в той час, коли свідок ОСОБА_9 кликала на допомогу, свідчить і означений відеозапис.

Свідчення ОСОБА_15 , яка являється дружиною обвинуваченого та очевидцем вказаних подій не була, проте приходила після конфлікту до домогосподарства потерпілої не мають доказового значення.

Також, суд зауважує, що в ході огляду трактора ЮМЗ-6КМ ( а.с. 43-54 Т.2) з лівої сторони на висоті 1,9м. на склі наявна подряпина точкового типу, нижче даного пошкодження, на крилі, на висоті 173см від землі зафіксована подряпина неправильної форми, оцінюючий які, суд зауважує, що останні були виявлені 26.06.2019 року, крім цього як стверджував в суді ОСОБА_5 вказаним трактором, який перебуває у його володінні близько 15-20 років, користується часто, а тому наявність таких пошкоджень транспортного засобу не свідчить про безумовне спричинення їх потерпілою.

Решта доказів з приводу можливості отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 внаслідок відколу шматка шиферу, яким як стверджували обвинувачений та свідок ОСОБА_8 , остання ударила по транспортному засобу є похідними та відхиляються з огляду на те, що судом така версія сторони захисту визнана неспроможною. В зв`язку з чим, клопотання захисника про визнання додатку у вигляді відеозапису, здійсненого за допомогою мобільного телефону до протоколу слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_8 недопустимим доказом суд залишає без задоволення.

Також, не заслуговують на увагу посилання сторони захисту з приводу дій ОСОБА_5 в стані необхідної оборони, що було обумовлено поведінкою потерпілої, яка нанесла удар по трактору за допомогою шиферу, а в подальшому вибігла до обвинуваченого з металевою трубою, чим змусила його побоюватися за власне здоров`я.

Суд враховує, що обвинувачений під час конфлікту із потерпілою ОСОБА_3 знаходився у кабіні трактора, яка знаходиться на висоті 1.30-1.40 м від землі та при цьому здійснював рух. З дослідженого судом відеозапису, який відображає частину конфлікту, встановлено, що коли потерпіла наближалася до обвинуваченого, тримаючи в руках дерев`яну палку, останній вже перебував поблизу трактора з молотком в руці та одночасно погрожував потерпілій, на що остання викинула палицю з рук та відійшла. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 за означених обставин мав можливість вільно залишити місце конфлікту, а ОСОБА_3 з дерев`яною палицею не представляла загрози для його життя та здоров`я.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, що вони містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст. 129 КК України, а також, що обвинувачений винуватий у їх вчиненні, за що підлягає покаранню.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції чинній станом на 01.06.2019р.), ОСОБА_5 вчинив два злочини, які відносяться до категорії нетяжких.

За матеріалами справи ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується виключно позитивно, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, пенсіонер, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді Летичівського РС філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства оцінені на рівні середніх, з урахуванням особи обвинуваченого, його способу життя, орган пробації вважає, що виправлення останнього без позбавлення або обмеження волі є можливим у винятковому порядку за умови здійснення органом пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів (а.с.65-67 Т.1).

Враховуючи вищенаведене, особу винного, який не розкаявся та не проявив жалю до наслідків вчинених ним кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції частин статей, за якими він притягується до відповідальності, з призначенням остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді арешту.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим так і іншими особами.

По справі потерпілою ОСОБА_3 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення завданої матеріальної шкоди в загальному розмірі 3191,75 грн. та моральної шкоди в сумі 70000 грн.(а.с. 30-33 Т.1), вирішуючи який, суд враховує наступне.

Так обгрунтовуючи позовні вимоги, потерпіла вказувала, що внаслідок вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень їй була заподіяна матеріальна шкода, що пов`язана із витратами на лікування, та крім цього, внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень позивач зазнала моральних страждань, що пов`язанні із виникненням почуттів страху, тривоги, незахищеності, приниження, а також зміною нормального ритму життя, які оцінює в 70000грн.

Згідно ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

В силу ч.5 ст. 128 цього Кодексу цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, що пов`язана із лікуванням потерпілої, суд враховує наступне.

Так, потерпілою на підтвердження витрат на лікування надано суду копії фіскальних чеків (а.с.35-38 Т.1).

Згідно епікризу хворої ОСОБА_3 , складеного лікарем Летичівської ЦРЛ, остання в період з 02.06.2019 року по 11.06.2019 року знаходилась на стаціонарному лікуванні з приводу забійної рани тім`яної ділянки голови, ЗЧМТ, струсу головного мозку. З цього приводу проведено лікування, здійснювалось КТ.

Про таке також свідчить висновок ТОВ «Діагностичний центр «ПОЛЛАР» від 11.06.2019 року.

З цього приводу потерпілою здійснювалась оплата за проведення вказаного обстеження, про що надано фіскальний чек від 11.06.2019 року на суму 750 грн (а.с.35 Т.1), що підлягає компенсації за рахунок обвинуваченого.

Разом з цим, суд звертає увагу, що необхідність придбання зазначених у документах ліків, медичних препаратів на суму 100грн, 55,70грн. та 223, 10грн (а.с.35 Т.1), 38,49грн, 37,90грн. (а.с.37 Т.1), 264,69грн (а.с.38 Т.1) не підтверджена закладом охорони здоров`я та не свідчить про придбання ліків та в такій кількості саме потерпілою, в зв`язку з чим в цій частині вимог позов не підлягає задоволенню. При цьому, згідно медичної карти стаціонарного хворого №1627 на ім`я ОСОБА_3 , яка оглянута судом, останній здійснювалось призначення лікування згідно листа призначень, який у вказаній документації відсутній і в суді не представлений.

Також частина фіскальних чеків на суми 65 грн та 70, 64грн. (а.с. 35 Т.1), 59,55грн, 178,92грн, 12грн, 71,60грн., та 30, 45грн (а.с. 36 Т.1), 83, 84грн (а.с.37) не може бути прийнята судом в якості належних доказів оплати понесених потерпілою витрат на лікування, пов`язаних із подією від 01.06.2019 року, оскільки такі документи були створені за часом раніше означеної події.

Також, суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди за фіскальними чеками на суми 38,49грн, 223, 10грн, 98грн, 259,40грн (а.с. 37 Т.1), оскільки такі не містять інформації щодо придбаних препаратів.

Крім того, як вбачається із копії фіскального чеку від 17.07.2019 витрати на суму 129,17 грн, пов`язані із придбанням продуктів харчування, що не пов`язано із розглядом означеного кримінального провадження (а.с.37 Т.1 ).

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, то вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В силу ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а відповідно та пунктів 1,2 частини 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як встановлено судом обвинуваченим потерпілій заподіяні тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, остання з цього приводу перебувала на стаціонарному лікуванні у Летичівській ЦРЛ, відчувала фізичний біль та страждання, змушена була проходити медичне обстеження та лікування, у зв`язку з чим вимушена була нести додаткові витрати на придбання ліків та медичне обстеження. Крім того, завдана моральна шкода потерпілої полягає також у тому, що для відновлення порушеного права вона змушена тривалий час докладати додаткових зусиль, звертатися за правовою допомогою та у зв`язку з цим нести додаткові витрати. Тому, розмір відшкодування моральної шкоди із врахуванням характеру правопорушення, обставин, за яких ОСОБА_5 заподіяв потерпілій тілесні ушкодження, та ступеня його вини, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, характеру заподіяних тілесних ушкоджень, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, матеріального становища обвинуваченого, який є пенсіонером, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, на думку суду відповідає 17000 грн., які і необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на відшкодування завданої моральної шкоди.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувалися та підстав для його застосування немає.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 366-371, 373-375 КПК України, суд -

У ХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 129 КК України і призначити покарання за:

- ч.2 ст. 125 КК України у виді 1 (одного) місяця арешту;

- ч.1 ст. 129 КК України у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Початок строку покарання ОСОБА_5 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 750грн. (сімсот п`ятдесят гривень) та моральної шкоди -17000грн (сімнадцять тисяч гривень).
В решті вимог позову відмовити.
Після набрання вироком законної сили речові докази: DVD-R диск № DR5F60-50014, який зберігається в матеріалах кримінального провадження (а.с.40-41 Т.2)- зберігати там же; мобільний телефон марки «Iphone 7»IMEI НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_14 (67-68 Т.2) - вважати повернутим за належністю; дев`ять молотків, вісім з яких поміщені до сейф-пакетів за №7239196 та №7239197 та один з двох, який поміщений в паперове упакування та всі зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області повернути за належністю ОСОБА_5 , один більший молоток, який згідно квитанції №228 від 18.09.2019 року переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області конфіскувати; шматок шиферу, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області-знищити

Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1