Провадження № 1-в/127/778/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці, в режимі трансляції судового засідання на офіційному каналі YouTube «Судова влада України», заяву засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в межах кримінального провадження № 04280651 та № 0000359, -

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2019 року засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_4 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з письмовою заявою від 23 квітня 2019 року про зарахування йому відповідно до Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року строку попереднього ув`язнення в строк покарання по кримінальній справі № 04280651, в подальшому № 0000359, закритій 21 січня 2015 року. Заяву обґрунтовує тим, що він обвинувачувався по трьох кримінальних справах. За ст. 115 КК України Апеляційним судом Вінницької області 30 жовтня 2006 року було винесено вирок. За ст. 196 КК України Ленінським районним судом м. Вінниці 12 грудня 2007 року було винесено вирок, який набрав законної сили 10 квітня 2008 року. За ст. 185 КК України 21 січня 2015 року кримінальну справу було закрито, однак під час розгляду даної справи він перебував в умовах СІЗО.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили задовольнити клопотання та зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, строк перебування в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій та участі у судовому розгляді кримінального провадження № 04280651 та № 0000359, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого, оскільки за інформацією наданою на запит суду Державною установою «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» ОСОБА_4 утримувався в слідчому ізоляторі в період з 13.09.2004 року по 29.03.2007 року та даний період йому вже зараховано ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2018 року, а іншої інформації установа не надала.
Заслухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши письмове клопотання та долучені до нього письмові докази, а також оглянувши всі вісім томів особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів особової справи вбачається, що 30 жовтня 2006 року Апеляційним судом Вінницької області ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 2 та ч. 4 ст. 187, п. 6 та п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України з врахуванням ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання вирішено рахувати з 25 серпня 2004 року (том № 2 а.с. 8-9). Ухвалою Верховного Суду України від 29 березня 2007 року вирок Апеляційного суду Вінницької області від 30 жовтня 2006 року залишено без змін (том № 2 а.с. 10).

Постановою слідчого СВ Замостянського ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 від 06 вересня 2004 року відносно ОСОБА_4 порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України (том № 1 а.с. 149).

Постановами слідчого СВ Замостянського ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 від 10 вересня 2004 року відносно ОСОБА_4 було порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 263 КК України та кримінальну справу за ч. 3 ст. 185 КК України (том № 1 а.с. 147, 150).

Постановою слідчого СВ Замостянського ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 від 11 вересня 2004 року кримінальні справи № 04280630, № 04280637 та № 04280651 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України, об`єднано в одне провадження та присвоєно № 04280651 (том № 1 а.с. 148).

З обвинувального висновку, затвердженого в.о. прокурора Замостянського району м. Вінниці юристом 2-го класу ОСОБА_7 14 червня 2005 року, по кримінальній справі № 04280651, вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263 КК України. З довідки про рух кримінальної справи, долученої до даного висновку, вбачається, що кримінальна справа № 04280651 була порушена 10 вересня 2004 року. В подальшому вона була об`єднана в одне провадження з кримінальною справою № 04280630, порушеною 06 вересня 2004 року та кримінальною справою № 04280637, порушеною 10 вересня 2004 року. 10 лютого 2005 року ОСОБА_4 було пред`явлено обвинувачення та вибрано міру запобіжного заходу підписку про невиїзд (том № 1 а.с. 64-70).

Постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 24 травня 2007 року по справі № 1-47/2007 підсудного ОСОБА_4 перераховано з Вінницької УВП № 1 за Замостянським районним судом м. Вінниці до закінчення розгляду кримінальної справи по його обвинуваченню за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України (том № 1 а.с. 111, том № 2 а.с. 7).
23 листопада 2007 року Замостянським районним судом м. Вінниці у справі № 1-47/2007 ОСОБА_4 було визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263 КК України з врахуванням положень ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Строк відбування покарання вирішено рахувати з 25 серпня 2004 року (том № 2 а.с. 11-12). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 10 квітня 2008 року вирок Замостянського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2007 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд (том № 2 а.с. 13).

12 грудня 2007 року Ленінським районним судом м. Вінниці ОСОБА_4 було визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 296 КК України з урахуванням ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання вирішено рахувати з 25 серпня 2004 року (том № 2 а.с. 55-56). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 10 квітня 2008 року вирок Ленінського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2007 року в частині ОСОБА_4 змінено та призначено покарання з врахуванням 4 ст. 70 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 30 жовтня 2006 року. В решті вирок залишено без змін (том № 2 а.с. 57).

26 травня 2010 року Замостянським районним судом м. Вінниці у справі № 1-33/2010 ОСОБА_4 було визнано винним та засуджено за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. За ч. 1 ст. 263 та ч. 3 ст. 357 КК України ОСОБА_4 визнано невинним та виправдано у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні цих злочинів. Строк відбування покарання вирішено рахувати з 25 серпня 2004 року (том № 2 а.с. 1-3). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17 березня 2011 року вирок Замостянського районного суду Вінницької області від 26 травня 2010 року скасовано, а справу повернуто на додаткове розслідування прокурору Замостянського району м. Вінниці (том № 2 а.с. 4).

21 березня 2011 року об`єднану кримінальну справу № 04280651 було направлено до СВ Замостянського РВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області для проведення додаткового розслідування. Постановами слідчого СВ Замостянського РВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_8 від 22 травня 2011 року кримінальну справу № 04280637 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, та кримінальну справу № 04280651 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відносно ОСОБА_4 подальшим провадженням закрито (том № 1 а.с. 151, 152).

10 травня 2012 року Замостянським районним судом м. Вінниці ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна та виправдано за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочину. Строк відбування покарання вирішено рахувати з 25 серпня 2004 року (том № 2 а.с. 14). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13 вересня 2012 року вирок Замостянського районного суду Вінницької області від 10 травня 2012 року скасовано, а справу повернуто на новий судовий розгляд (том № 2 а.с. 15).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2013 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, направлено прокурору м. Вінниці для проведення додаткового розслідування (том № 2 а.с. 16). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2013 року дану постанову скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд (том № 2 а.с. 17).

Постановою державного обвинувача від 17 квітня 2014 року ОСОБА_4 було змінено обвинувачення з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України (том № 1 а.с. 153-154).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2014 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, направлено прокурору м. Вінниці для проведення додаткового розслідування (том № 2 а.с. 18-19). Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 18 грудня 2014 року дану постанову залишено без змін (том № 2 а.с. 20).

Відомості по заяві ОСОБА_9 від 09 вересня 2004 року за ознаками вчинення злочину, передбачено ч. 2 ст. 185 КК України, було внесено 21 січня 2015 року до ЄРДР за № 0000359 (том № 2 а.с. 21).
Постановою слідчого Відділення розслідування злочинів по лінії карного розшуку СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_10 від 23 квітня 2015 року кримінальне провадження № 0000359 від 21 січня 2015 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (том № 1 а.с. 139-142, том № 2 а.с. 24-25).

Постановою слідчого Відділення розслідування злочинів по лінії карного розшуку СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_11 від 20 жовтня 2015 року кримінальне провадження № 0000359 від 21 січня 2015 року було закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (том № 1 а.с. 143-146, том № 2 а.с. 26-27).
Відповідно до довідки № 4/10033, виданої Державною установою «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» 21 жовтня 2019 року, засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» з 13 вересня 2004 року (том № 1 а.с. 63).

В межах кримінальної справи № 04280651 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, а в межах кримінального провадження № 0000359 від 21 січня 2015 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Проте, в період розслідування кримінального провадження № 0000359 від 21 січня 2015 року, ОСОБА_4 вже відбував покарання за попереднім вироком суду. Для проведення слідчих дій його утримували в СІЗО, тому цей період слід зарахувати з розрахунку один день перебування в умовах СІЗО за два дні позбавлення волі відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 835-VIII від 26 листопада 2015 року, окрім періоду вже зарахованого ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2018 року та від 11 жовтня 2018 року.
З довідки № 4/11767, наданої Державною установою «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» 03.11.2021 року вбачається, що засуджений ОСОБА_4 утримувався в слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» в період з 13.09.2004 року по 29.03.2007 року, тобто до набрання вироком Апеляційного суду Вінницької області від 30.10.2006 року законної сили. На лікування до Державної установи «Стрижавська ВК (№ 81)» Вінницької області вибув 27.10.2014 року та повернувся 08.12.2014 року. Іншої інформації установа надати не може (том № 2 а.с. 60).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2018 року ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Вінницької області від 30 жовтня 2006 року, який набрав законної сили 29 березня 2007 року, строк попереднього ув`язнення з 25 серпня 2004 року (тобто з часу фактичного затримання в якості підозрюваного) по 29 березня 2007 року (по дату набрання вироком законної сили), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (том № 2 а.с. 59).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2018 року ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 грудня 2007 року, строк попереднього ув`язнення з 29 березня 2007 року по 10 квітня 2008 року (по дату набрання вироком законної сили), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (том № 2 а.с. 58).

Зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його).

Згідно з вимогами Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, до ч. 5 ст. 72 КК України було внесено зміни.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цією ж нормою було встановлено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
В тексті Закону відсутнє посилання як на покарання у виді «довічного позбавлення волі» так і на покарання у виді «позбавлення волі на певний строк», законодавець обмежився загальною фразою «позбавлення волі». З цього випливає, що законодавцем не заборонено застосування до осіб, яким призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, положень ч. 5 ст. 72 КК України, оскільки таке зарахування не встановлює строковість призначеного покарання, не скорочує та не змінює термін відбуття покарання, але може вплинути на строк, з якого особа має можливість на реалізацію певних прав, передбачених Главою 22 Кримінально-виконавчого кодексу України, які виникають після відбуття певного строку покарання. Суд приходить до переконання, що за відсутністю прямої заборони застосування ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015) до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, практика відмови у зарахуванні може свідчити про дискримінацію, яка у будь-яких проявах заборонена як національним законодавством, так і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 26 жовтня 2017 року по справі № 5-21кс (15)17.

18 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення)» № 2046-VIII, який набрав законної сили 21 червня 2017 року. Вказаним законом скасовуються зміни, внесені до Кримінального кодексу України законом «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (№ 838-VІІІ від 26.11.2015), яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України. Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Таким чином, закон № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Закон № 2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи у розумінні ст. 5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

Частинами 1, 3 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 29 серпня 2018 року по справі № 663/537/17. Згідно з правовим висновком щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підпадає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.
Таким чином, судом встановлено, що в період, починаючи з порушення кримінальних справ № 04280630, № 04280637 та № 04280651 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК України, об`єднаних в одне провадження під спільним № 04280651, та в подальшому відомості по якій 21 січня 2015 року було внесено в ЄДРСР під № 0000359 і до моменту остаточного завершення цього кримінального провадження, а саме: винесення слідчим Відділення розслідування злочинів по лінії карного розшуку СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_11 постанови від 20 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, останній утримувався у умовах слідчого ізолятора для проведення слідчих дій та участі у судовому розгляді зазначеної кримінальної справи, в подальшому - кримінального провадження, хоча й відбував покарання у виді довічного позбавлення волі за іншим вироком суду. Тому ОСОБА_4 вищезазначений період слід зарахувати один день за два дні позбавлення волі відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, окрім періоду вже зарахованого ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2018 року та від 11.10.2018 року, а саме: починаючи з 11 квітня 2008 року по 20 жовтня 2015 року.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в межах кримінального провадження № 04280651 та № 0000359 задовольнити частково.
Зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк покарання, строк перебування в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій та участі у судовому розгляді кримінального провадження № 04280651 та № 0000359, з 11 квітня 2008 року по 20 жовтня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя: