ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/23/22 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2022 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

Захисника ОСОБА_7

Підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000851 від 22.10.2021 за апеляційною скаргою прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26.11.2021 про арешт майна,

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26.11.2021 клопотання слідчого задоволено частково.
Накладено арешт в кримінальному провадженні №0000851 на тимчасово вилучене майно, під час огляду місця події 22.10.2021, а саме на:
-Сумка чорного кольору «Philipp Plein», та гаманець коричневого кольору, упаковані до сейф-пакету № KIV 5121380;
-Мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , упакований до сейф-пакету № 100079321;
-Мобільний телефон Nomi IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , упакований до паперового конверту;
-Мобільний телефон Nokia IMEI: НОМЕР_5 , упакований до паперового конверту;
-електронні ваги в кількості 4-х штук, упаковані до сейф-пакету № 7297401;
-ін`єкція «Вентоніл» та «Декасам», упаковані до паперового конверту.
-Банківська картка «А-банк», серійний номер « НОМЕР_6 », упакована до сейф-пакету № 7101906;
-Банківська картка «Ощадбанк», серійний номер « НОМЕР_7 », упакована до сейф-пакету № 7101906;
-Банківська картка «Ощадбанк», серійний номер « НОМЕР_8 », упакована до сейф-пакету № 7101906;
-Банківська картка «Ощадбанк», серійний номер « НОМЕР_9 », упакована до сейф-пакету № 7101906;
-Банківська картка «Альфа-банк», серійний номер « НОМЕР_10 », упакована до сейф-пакету № 7101906.
Відмовлено в накладенні арешту на вилученні грошові купюри.
Відмовляючи слідчому в клопотанні про арешт грошових купюр, слідчий суддя обґрунтував своє рішення посилаючись на те, що слідчий зазначає, що грошові купюри є речовими доказами, оскільки містять на собі сліди злочини. Однак, які саме сліди, й що ці сліди будуть підтверджувати у кримінальному провадженні у клопотанні слідчим не обґрунтовано. Не надано слідчим такого обґрунтування і в судовому засіданні. Посилання слідчого на те, що з допомогою вказаних грошей буде доводитися співучасть ОСОБА_9 у вчиненні злочину разом з іншими особами не є критерієм речового доказу. Слідчий зазначав, що може бути призначена якась експертиза з грішми, але яка саме та яку обставину така експертиза може підтвердити не пояснив. Конфіскація майна як вид покарання за ч.3 ст.311 КК України не передбачена.
На ухвалу слідчого судді прокурорХерсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість.
В обґрунтування доводів вказує, що в ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_8 також були виявлені грошові кошти, які ймовірно здобуті внаслідок вчинення злочинної діяльності, а тому постановою слідчого визнано речовими доказами вказані грошові кошти.
У випадку винесення обвинувального вироку, судом може бути застосовано спеціальна конфіскація, разом з тим, відсутність арешту на вказаних коштах не зможе запобігти їх відчуженню будь-яким чином обвинуваченою до прийняття кінцевого рішення у справі.
Таким чином, суд приймаючи рішення про відмову в арешті майна не надав належної оцінки тим фактам, що вилучені грошові кошти ймовірно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи, приймаючи до уваги, що не застосування арешту може призвести до відчуження майна, розпорядження ним в інший спосіб.
Просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26.11.2021 в частині відмови в накладенні арешту на грошові купюри скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку житла - квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного 22.10.2021 в період часу з 15.50 год. до 21.29 год. в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, захисника ОСОБА_7 та підозрювану ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.
За правовим змістом ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
За нормами ст. 16 КПК України, є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню; що при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції, а тому втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження слідчим відділенням ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000851 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

22.10.2021 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Колегією суддів апеляційної інстанції перевірено матеріали кримінального провадження № 0000851, внесеного до ЄРДР 22.10.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна старшого слідчого СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 на грошові купюри та -Сумка чорного кольору «Philipp Plein», та гаманець коричневого кольору, упаковані до сейф-пакету № KIV 5121380;
-Мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , упакований до сейф-пакету № 100079321;
-Мобільний телефон Nomi IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , упакований до паперового конверту;
-Мобільний телефон Nokia IMEI: НОМЕР_5 , упакований до паперового конверту;
-електронні ваги в кількості 4-х штук, упаковані до сейф-пакету № 7297401;
-ін`єкція «Вентоніл» та «Декасам», упаковані до паперового конверту.
-Банківська картка «А-банк», серійний номер « НОМЕР_6 », упакована до сейф-пакету № 7101906;
-Банківська картка «Ощадбанк», серійний номер « НОМЕР_7 », упакована до сейф-пакету № 7101906;
-Банківська картка «Ощадбанк», серійний номер « НОМЕР_8 », упакована до сейф-пакету № 7101906;
-Банківська картка «Ощадбанк», серійний номер « НОМЕР_9 », упакована до сейф-пакету № 7101906;
-Банківська картка «Альфа-банк», серійний номер « НОМЕР_10 », упакована до сейф-пакету № 7101906.
Оскільки вказані речі зберегли на собі сліди вчинення злочину та були предметом кримінального правопорушення.
Ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку від 13.10.2021, протокол обшуку від 22.10.2021, висновок експерта від 23.10.2021, протокол допиту свідків від 23.10.2021.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Абзацом другим цієї статті визначено, яке завдання арешту майна.
У відповідності до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 10 ст. 170 КПК України визначає предмети на які може бути накладено арешт, серед яких є і гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі.
Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна, серед іншого, має містити підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування та розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, якою визначено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст.173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо відмови у накладенні арешту на вилученні грошові купюри.
ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбала одинадцять згортків рожевого кольору, з розфасованими у них речовинами, в одному з яких згорток з кристалічною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-21/6964-НЗПРАП від 23.10.2021, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон(6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон), масою 0,1340 г, які ОСОБА_8 зберігала з метою збуту шляхом продажу за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , до моменту виявлення та вилучення наркотичного засобу з незаконного обігу працівниками поліції в ході обшуку житла квартири АДРЕСА_2 , проведеного 22.10.2021 року в період часу з 15:50 год. до 21:29 год.
На думку органу досудового розслідування вказані речі зберегли на собі сліди вчинення злочину та були предметом кримінального правопорушення, гроші зберегли сліди злочину, оскільки в іншому кримінальному провадженні проведено контрольну закупку, за допомогою грошей, вилучених під час обшуку у ОСОБА_8 будуть доводи співучасть у вчиненні іншого злочину.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вилучені грошові купюри, оскільки з даних матеріалів кримінального провадження не вбачається наявності ризиків, правової підстави арешту, зокрема те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, як арешт зазначеного майна, що накладення арешту є найбільш доцільною слідчою дією у даному випадку та на цьому етапі кримінального провадження, а також, слідчим не встановлено, а прокурором не доведено, що вилучені грошові купюри відносяться до предметів, які відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону та відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлена правова позиція, згідно якої при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, однак, прокурором не доведено наявність істотної та очевидної причини для утримання майна, а саме грошових купюр та заборони ним розпоряджатися будь-яким чином, а тому є безпідставним застосування до зазначеного майна заходу забезпечення у виді арешту.
Зважаючи на викладене оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК України, які стали б безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення колегія судді не вбачає.
На підставі вищевикладеного, в сукупності з перевіреними доказами під час апеляційного розгляду та обставинами кримінального провадження, колегія суддів дійшла переконання, що доводи прокурора є не переконливими та доходить висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 174 КПК України - арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Керуючись ст.170, 172, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26.11.2021, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді:
(підпис) (підпис) (підпис)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .