КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/136/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , тазастосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 год. 05 хв. 21 лютого 2022 року, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 гривень, щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Біла Церква Київської області, громадянинаУкраїни, з середньою освітою, не одруженого, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27 жовтня 2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільненого з місць позбавлення волі 13 жовтня 2017 року по відбуттю строку покарання;

- 17 вересня 2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

- 18 жовтня 2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

- 24 грудня 2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки і 1 місяць, звільненого 07 жовтня 2020 року з місць позбавлення волі умовно-достроково за рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області на підставі ст. 81 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного і дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зокрема, апелянт стверджує, що він не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_7 зазначає, що у нього на утриманні перебуває мати похилого віку, яка хворіє. Також підозрюваний запевняє, що він має намір відшкодувати шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0003042, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

23 грудня 2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України.

Того ж числа слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

24 грудня 2021 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області вказане клопотання було задоволено і щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 год. 05 хв. 21 лютого 2022 року, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 гривень.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно безпідставного чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням підозрюваного, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, на характер та ступінь суспільної небезпечності самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, а також з огляду на те, що ОСОБА_7 є раніше неодноразово судимою особою. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

У зв`язку з наведеним посилання апелянта на відсутність у кримінальному провадженні ризиків, які вказані у клопотанні органів досудового розслідування, слід визнати безпідставними.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які містяться посилання в апеляційній скарзі.

З огляду на зазначені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв обґрунтоване рішення про необхідність застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Одночасно слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 та п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначив підозрюваному ОСОБА_7 і розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, який щодо останнього застосований. Саме такий розмір застави, зокрема, 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 гривень, здатен буде забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення вказаної грошової суми на відповідний розрахунковий рахунок, приведений в ухвалі слідчого судді.

Таким чином, доводи підозрюваного про незаконність оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно і об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відповідно до положень ч. 3 ст. 183, п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, при цьому вислухавши і врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду, а також врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 год. 05 хв. 21 лютого 2022 року, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 гривень, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4