УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у кримінальному провадженні № 0002935, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні
№ 0002935, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави на 60 діб.

Клопотання мотивовано тим, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002935 від 19.08.2021 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.08.2021, у невстановленому місці, більш точні час та місце не встановлені, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_5 , без передбаченого законом дозволу придбав у невстановленої в ході досудового слідства особи пістолет марки «Retay», моделі «ARMS» Turkey, № НОМЕР_1 , який відноситься до короткоствольної, гладкоствольної вогнепальної зброї.
Так, прокурор у своєму клопотанні зазначає, що усвідомлюючи заборону вільного обігу вогнепальної зброї та його карність, не маючи дозволу на вказаний пістолет, ОСОБА_5 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.08.2021, поклав вищевказаний пістолет до власної сумки, де почав носити та зберігати його без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, 26.08.2021, в період часу з 12 год. 42 хв. до 13 год. 08 хв., біля будинку №1, по вул. Сікорського, у м. Києві, в ході обшуку в сумці у ОСОБА_5 працівниками поліції виявлено та вилучено пістолет марки «Retay», моделі «ARMS» Turkey, № НОМЕР_1 , який відноситься до короткоствольної, гладкоствольної вогнепальної зброї, який ОСОБА_5 носив, зберігав, придбав без передбаченого законом дозволу.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному носінні, зберіганні, придбанні, вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, з жовтня 2020 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 склалися довготриваючі неприязні стосунки через відмову ОСОБА_7 продовжувати відносини з останнім.
У зв`язку з цим, ОСОБА_5 , будучи ображеним на ОСОБА_7 на ґрунті тривалих неприязних стосунків, не маючи мети позбавлення життя, вирішив вчинити погрози вбивством ОСОБА_7 , з метою викликати в неї почуття тривоги та неспокою, що виражалось у вигляді направлення на адресу ОСОБА_7 смс-повідомлень з погрозами вбити, облити кислотою та демонстрації зброї.
Як зазначає прокурор у клопотанні, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на погрозу вбивством, ОСОБА_5 26.08.2021, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Руданського, 3А, усвідомлюючи, що раніше висловлені ним погрози викликали у ОСОБА_7 реальне побоювання за її життя, у зв`язку з можливістю реалізації висловленого ним наміру, зайшов до місця роботи останньої, тримаючи в сумці пістолет, з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_7 , тобто виразив зовні намір позбавити останню життя.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у погрозі вбивством з реальними підставами побоюватися здійснення цієї погрози, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.
26.08.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
26.08.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України.
27.08.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 24.10.2021 включно.
В обґрунтування свого клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором зазначено, що ОСОБА_5 інкримінується, зокрема, діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років; ризики, які враховувались судом раніше, не змінились та не зменшились, а застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти існуючим ризикам щодо можливості переховування від органу досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав та продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою без визначення розміру застави, оскільки на даний час органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_5 до інкримінованих правопорушень та 19.10.2021 прокурором надано доручення слідчому на відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження.
Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання та продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки на даний час перестали існувати раніше встановлені ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного, а відтак запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.
Так, слідчим суддею встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002935 від 19.08.2021 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України.

26.08.2021 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
26.08.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у погрозі вбивством з реальними підставами побоюватися здійснення цієї погрози, а також у незаконному носінні, зберіганні, придбанні, вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27.08.2021 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.10.2021 включно без визначення розміру застави.

Двомісячний строк тримання під ватрою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 24.10.2021, однак завершити розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не виявляється за можливе, оскільки 19.10.2021 прокурором в порядку ст. 290 КПК України надано доручення слідчому на відкриття матеріалів досудового розслідування.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно вимог до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування та продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення(рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Так, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила факт висловлювання на її адресу погроз з боку ОСОБА_5 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які зазначили, що у їх присутності було вилучено у ОСОБА_5 предмет, схожий на пістолет марки «Retay», моделі «ARMS» Turkey, № НОМЕР_1 ; протоколом огляду предметів від 20.08.2021, в ході якого оглянуто мобільний телефон марки iPhone, належний ОСОБА_7 та виявлено скрін-шоти з погрозами ОСОБА_5 в бік потерпілої ОСОБА_7 ; висновком судової експертизи зброї, у якій зазначено, що наданий на дослідження предмет, схожий на пістолет, вилучений у ОСОБА_5 є пістолетом марки «Retay», моделі «ARMS» Turkey, № НОМЕР_1 , який відноситься до короткоствольної, гладкоствольної вогнепальної зброї; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 26.08.2021 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані йому правопорушення.

З огляду на зазначене та враховуючи матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях підозрюваного ОСОБА_5 ознак інкримінованих злочинів.

Крім того, обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень встановлена слідчим суддею в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 27.08.2021.

Водночас, при розгляді клопотання та вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, аналізуючи зазначені слідчим та прокурором ризики, слідчий суддя враховує, що згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27.08.2021, ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнано можливість переховування від органу досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відзначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, слідчий суддя бере до уваги, що існує ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому правопорушень, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Так, одне з інкримінованих ОСОБА_5 діянь відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання судом його винним сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та суду.

Водночас, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Також що стосується ризику втечі підозрюваного, то Європейський суд з прав людини вказує, що він не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня «Панченко проти Росії». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню «Бекчиєв проти Молдови».

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що підозрюваний не одружений, дітей на утриманні не має, постійного місця роботи не має, що вказує на відсутність стримуючих факторів щодо ненастання даного ризику та відсутність міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що про реальне існування вищенаведеного ризику свідчить і те, що характер одного з інкримінованих підозрюваному злочинів вчинено з погрозами застосування насильства, що вказує на достатні підстави для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_5 .

Також дані обставини можуть спровокувати здійснення ним незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, завдяки показанням яких він обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину.

Крім того, з огляду на те, що підозрюваний офіційного та стабільного джерела доходів не має, розшукується Дарницьким УП ГУ НП у м. Києві за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а відтак слідчий суддя вважає, що не виключений ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеними наявність раніше заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п. 110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі» тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.
При цьому, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, слідчий суддя не знаходить підстав для скасування чи обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.
При цьому, будь-яких даних на підтвердження поганого стану здоров`я або існування інших обставин, що виключали би можливість тримання під вартою останнього, слідчому судді не надано.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також слідчий суддя вважає доведеними і об`єктивні обставини, що полягають у неможливості завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки у вказаному кримінальному провадженні на даний час триває ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в рамках даного кримінального провадження необхідно виконати відповідні процесуальні дії, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення слідчим суддею питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Водночас, слідчий суддя відзначає, що перебіг строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні зупинений у зв`язку з ознайомленням сторін з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, а відтак строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 може бути продовжений у межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, з огляду на що слідчий суддя вважає достатнім продовження строку запобіжного заходу на сорок днів для виконання вимог ст. 290 КПК України.
Також слідчим суддею враховано і високий ступінь небезпеки злочинів, інкримінованих ОСОБА_5 , а саме те, що один з інкримінованих підозрюваному злочинів вчинено з погрозами застосування насильства, а тому такі обставини з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України дають підстави не визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено обставин, які би перешкоджали подальшому триманню ОСОБА_5 під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 196, 199, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002935, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити до 28.11.2021 включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1