справа № 691/75/20
провадження № 1-кп/691/180/21
УХВАЛА

01 листопада 2021 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

особа, стосовно якої вирішується питання застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4

законний представник ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище матеріали клопотання слідчого, погодженого з прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000445 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хлистунівка Городищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, місце реєстрації АДРЕСА_1 , інваліда 3 групи загального захворювання, не судимого,

якому висунута підозра у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

встановив:

23 січня 2020 року до Городищенського районного суду Черкаської області, надійшли матеріали клопотання слідчого, погодженого з прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000445 стосовно ОСОБА_4 , як особи до якої вирішується питання застосування примусових заходів медичного характеру, у зв`язку з висунутою підозрою у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановленому досудовим слідством місці та часі без передбаченого законом дозволу, умисно, придбав рослину коноплі, яку в подальшому перевіз до місця свого проживання, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де її висушив та перетерши із неї виготовив подрібнену речовину, яку незаконно, умисно, без передбаченого законом дозволу, зберігав для власних потреб без мети подальшого збуту. 25 листопада 2019 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем його проживання, у шухляді дерев`яної тумбочки, яка розташована по праву сторону від вхідних дверей, що ведуть до приміщення веранди будинку, вище вказана речовина, яка згідно висновку експерта Черкаського НДЕКЦ МВС України від 09 листопада 2019 року №2/2287, являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений канабіс, загальною масою 64,42 г., була виявлена та вилучена працівниками поліції.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання, перевезення, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

За даним фактом слідчим відділенням Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області, 22 жовтня 2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000445 з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. 19 грудня 2019 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру. Під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні призначено та проведено судово - психіатричну експертизу та відповідно висновку судово - психіатричного експерта № 11 від 10 січня 2020 року КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» відділення СПЕК, було встановлено, що ОСОБА_4 , на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного психічного розладу змішаної етіології (внаслідок перенесеної у 2010 році важкої відкритої черепно-мозкової травми та внаслідок хронічної інтоксикації психоактивними речовинами - алкоголь, кадабіноїди) з поступово прогресуючим перебігом, домінуючими, декомпенсованими грубими психопатоподібними розладами експлозивного типу, з проявами агресивних дій, помірно-вираженими інтелектуально-мнестичними розладами, маячноподібними виключеннями, що супроводжується грубими розладами критичних і прогностичних функцій та ускладнене вживанням канабіноїдів та алкоголю, що, на думку комісії, позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні. З огляду на характеризуючі образу та способу життя підекспертного дані, враховуючи низьку прихильність до амбулаторного протирецидивного лікування, враховуючи тривале вживання психоактивних речовин, досліджену медичну документацію, виявлені при теперішній експертизі психопатологічні феномени, комісія прийшла до висновку про наявність у ОСОБА_4 клінічних ознак пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

З врахуванням наведеного, 21 січня 2020 року, ОСОБА_4 вручено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_4 є неосудним, хоч і підозрюється у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кваліфікації за ч.1 ст.309 КК України та відноситься до злочинів невеликої тяжкості, будучи особою, яка не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння і не міг правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, внаслідок психічного захворювання.

Прокурор направив до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , з врахуванням вище викладеного, яке підтримав в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що придбав рослину коноплі, яку в подальшому приніс додому, висушив, перетер, виготовивши подрібнену речовину, яку незаконно, умисно, зберігав для власних потреб без мети подальшого збуту за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 до 25 листопада 2019 року та яку під час обшуку було вилучено. Згідний пройти курс лікування у психіатричному закладі, але з перевіркою підстав для такого, остільки лікувався самостійно.

Законний представник ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_4 є її сином, який внаслідок перенесеної у 2010 році важкої відкритої черепно-мозкової травми, систематично вживає спиртні напої та вдається до куріння коноплі, мотивуючи зменшенням болю, в зв`язку з чим буває агресивний, вважає, за доцільне задоволити клопотання та врахувати, що самостійно для лікування вдавалися до послуг народних цілителів, ефективність від яких вбачає у поведінці особи.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просив постановити рішення щодо ОСОБА_4 , як особи, яка не потребує госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом, у зв`язку із недостатньо отриманими під час досудового слідства доказами про потребу в такому.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21 жовтня 2019 року;

-даними протоколу обшуку від 25 листопада 2019 року, відповідно до якого, на підставі ухвали слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області від 06 листопада 2019 року, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , в ході якого у шухляді дерев`яної тумбочки, яка розташована поряд із вхідними дверима, що ведуть в приміщення веранди, було виявлено полімерний прозорий пакет із заповненою, подрібненою речовиною рослинного походження, зеленого кольору, яку в подальшому було упаковано до пакету НПУ ГСУ №INZ2021897 та передано на зберігання до Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області;

- даними постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 10 грудня 2019 року;

- даними висновку експерта №2/2287 від 09 грудня 2019 року, відповідно до якого надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений канабіс, загальною масою 64,42 грам;

- даними висновку судово-психіатричної експертизи № 11 від 10 січня 2020 року було встановлено, що ОСОБА_4 , на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного психічного розладу змішаної етіології (внаслідок перенесеної у 2010 році важкої відкритої черепно-мозкової травми та внаслідок хронічної інтоксикації психоактивними речовинами - алкоголь, кадабіноїди) з поступово прогресуючим перебігом, домінуючими, декомпенсованими грубими психопатоподібними розладами експлозивного типу, з проявами агресивних дій, помірно-вираженими інтелектуально-мнестичними розладами, маячноподібними виключеннями, що супроводжується грубими розладами критичних і прогностичних функцій та ускладнене вживанням канабіноїдів та алкоголю, що, на думку комісії, позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними. перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні. З огляду на характеризуючі образу та способу життя підекспертного дані, враховуючи низьку прихильність до амбулаторного протирецидивного лікування, враховуючи тривале вживання психоактивних речовин, досліджену медичну документацію, виявлені при теперішній експертизі психопатологічні феномени, комісія приходить до висновку про наявність у ОСОБА_4 клінічних ознак пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом;

- даними постанови про зміну порядку досудового розслідування від 20 січня 2020 року;

- свідченнями свідка ОСОБА_7 про те, що до її місця проживання в АДРЕСА_2 , 19 жовтня 2019 року близько 20 години приходив ОСОБА_4 , який пропонував вживати, шляхом скурювання, наркотичний засіб «коноплю», після чого був агресивний, вдавався до нанесення їй побоїв, викрикував образи та міг зникнути на деякий час, в результаті чого вона зрозуміла про розлади у його поведінці. Крім того, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , бачила у нього рослини коноплі, які він зберігав для власного вживання;

- свідченнями свідка ОСОБА_8 про те, що проживає із ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 в не зареєстрованому шлюбі. Час від часу до них додому приходить ОСОБА_4 , який пропонує покурити коноплю та в якого за місцем проживання, на подвір`ї домоволодіння, бачив ростучі рослини коноплі, а в будинку висушені рослини, які були пофасовані у згортки із газет. ОСОБА_4 часто курить коноплю після чого сердитий, агресивний, погрожує;

Суд, вислухавши думку прокурора, особу, стосовно якої вирішується питання застосування примусових заходів медичного характеру, законного представника, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, приходить до висновку про підстави для його задоволення в силу наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

У відповідності до ч.1 п.2 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року, примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб ст. 96 КК України, - висновку судово-медичної експертизи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним Кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , законного представника, захисника, дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, а також оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - незаконне придбання, перевезення, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Так, ОСОБА_4 має вік 31 рік; згідно вимоги №3871/61 від 22 жовтня 2019 року до кримінальної відповідальності притягується не вперше, останній раз притягувався до кримінальної відповідальності 02 вересня 2011 року, згідно вироку Городищенського районного суду Черкаської області, яким засуджено за ст.198 до обмеження волі строком на 1 рік із застосуванням однорічного іспитового строку, по закінченню якого звільнений 20 вересня 2012 року; відповідно до характеристики за місцем проживання характеризується посередньо; згідно довідок Комунального некомерційного підприємства "Городищенське районне територіальне медичне об"єднання" Городищенської міської ради Черкаської області від 11 грудня 2019 року №282 та №284 відповідно до облікової документації не звертався за допомогою до лікаря нарколога, а звертався неодноразово до лікаря психіатра та проходив лікування в Черкаській обласній психіатричній лікарні, є інвалідом 3 групи по психічному захворюванню, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 11 від 10 січня 2020 року потребує госпіталізації до психіатричного закладу, а тому необхідно, у відповідності до п.2 ч.1 ст.94 КК України, застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

При прийнятті рішення за клопотанням прокурора, суд вдається до оцінки показів ОСОБА_4 та пояснень законного представника ОСОБА_5 про перевірку обставин щодо відсутності підстав для проходження лікування у психіатричному закладі по причині отримання медичної допомоги у народних цілителів, остільки такі суду належним чином допустимими та достовірними доказами не підтверджені і бере до уваги, що ОСОБА_4 за відсутності таких документів згідний з`явитися для госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Сукупність вказаних доказів дає підстави суду зробити висновок, що ОСОБА_4 міг вчинити суспільно небезпечне діяння в стані неосудності і у відповідності зі ст. 20 КК України є таким, що не підлягає до кримінальної відповідальності. Проте враховуючи, що ОСОБА_4 являється душевнохворою людиною, яка по своєму психічному стану і характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, становить небезпеку для суспільства, то до нього згідно зі ст. ст. 513, 516 КПК України, ст.ст. 93, 94, 96 КК України повинні бути застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, з метою обов`язкового лікування, а також запобіганню вчиненню суспільно небезпечних діянь.

Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 на досудовому слідстві, як, і під час судового розгляду, на час вступу ухвали в законну силу, не обиралися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, які полягають у залученні експерта, складають 628,04 грн. та не підлягають до стягнення, остільки відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України суд стягує лише з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», судові витрати покладаються тільки на засуджених.

Питання зберігання речового доказу в кримінальному провадженні №0000445 у виді сухої, подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору - канабіс, суд, вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, шляхом прийняття рішення про знищення.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосуванню судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» за №7 від 03.06.2005 року, ст. 93, п.2 ч.1 ст. 94 Кримінального Кодексу України, главою 39, п.2 ч.1 ст.392, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395, 513, 516 Кримінально-процесуального Кодексу України, суд, -

постановив :

клопотання слідчого, погоджене з прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000445 стосовно ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів медичного характеру, якому висунута підозра у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.309 КК України задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хлистунівка Городищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, місце реєстрації АДРЕСА_1 , не судимого, інваліда 3 групи загального захворювання, примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_4 судом не обирався на час вступу ухвали суду в законну силу.

Цивільний позову у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вважати такими, що не підлягають до відшкодування.

Речовий доказ у виді сухої, подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору - канабіс, який знаходиться у кімнаті речових доказів Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області, згідно квитанції №47 знищити.

Виконання ухвали суду покласти на Сектор поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Черкаського районного управління поліції Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області, направивши для відому та виконання.

На ухвалу може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1