Справа № 457/1043/18
Провадження № 1-кп/456/9/2022
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

25 лютого 2022 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2
з участю секретаря ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию при розгляді обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000213 від 18.05.2018, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор просить суд продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки вважає, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, та ч. 4 ст. 187 КК України, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років; зібрані у кримінальному провадженні докази є вагомими і допустимими та будуть у подальшому досліджені у судових засіданнях Стрийського міськрайонного суду. Обвинувачений ОСОБА_5 після вчинення кримінальних правопорушень залишив місце події та, розпорядившись коштами потерпілого на власний розсуд, залишив територію Львівської області, і лише на вимогу працівників поліції, які приїхали в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де проживає його цивільна дружина ОСОБА_7 , повернувся в м. Трускавець, що свідчить про те, що перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду та продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Окрім цього, вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на експертів, які в судовому засіданні ще не допитувались, а також на допитаних потерпілих, які проживають у тому ж населеному пункті. Обвинувачений ОСОБА_5 згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимий, на час вчинення кримінальних правопорушень офіційно не працював, не мав постійних стабільних заробітків, не займався вихованням своїх неповнолітніх дітей, які проживають у м. Києві, та їх утриманням, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів на суму 27000 грн, яка була погашена ним після вбивства ОСОБА_8 , що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не вчинить інше кримінальне правопорушення. Окрім цього, тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом до втечі. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а відтак слід продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив.

Захисник ОСОБА_6 просила суд застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, заслухавши прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого та його захисника, вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід задовольнити з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 26.05.2018 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 .

Відповідно до ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.01.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 04.03.2022.

Згідно з вимогами ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Підставою для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від слідства та суду, продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на експертів, які в судовому засіданні ще не допитувалися, а також на допитаних потерпілих.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Також суд вважає, що наведені прокурором у судовому засіданні доводи для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
В той же час, суд не відхиляє доводів на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу в справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальним ризикам.
При вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення. Суд також враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, та ч. 4 ст. 187 КК України, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, особу обвинуваченого, конкретні обставини кримінального провадження, мотиви, викладені в клопотанні прокурора, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на експертів у кримінальному провадженні, які ще не допитані, а також на допитаних потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд не бере до уваги доводи захисника про те, що інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Відтак саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому без визначення розміру застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.

Будь-яких даних, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_5 в умовах ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» за станом здоров`я, не встановлено.

Згідно зі ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою спливає 04.03.2022, суд вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25.04.2022 включно.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 25 лютого 2022 року до 25 квітня 2022 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_4 , обвинуваченому ОСОБА_5 та скерувати начальнику ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2