У Х В А Л А

про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою

копія
Справа № 401/1550/21 Провадження № 1-кс/401/34/22

04 лютого 2022 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, та щодо якого здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року під №0000193, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду, під головуванням судді ОСОБА_6 , перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року під №0000193, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину відповідальність за який передбачена ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

03 лютого 2022 року прокурор у вказаній кримінальній справі подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу тримання під вартою, який не може перебульшувати двох місяців. Клопотання прокурор мотивував тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні замаху на умисний особливо тяжкий злочин, умисне вбивство, відповідальність за який передбачено ч.1 ст.115 КК України виключно у вигляді позбавлення волі строком до 15-ти років. Обвинувачений раніше судимий. Ризики, які були наявні при обранні даного запобіжного заходу, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, не перестали існувати. До часу затримання ОСОБА_5 працював по договору найму, постійного джерела заробітку постійного місця проживання не має, не одружений, на утримані малолітніх дітей, осіб похилого віку не має, є мешканцем іншої області, де проживає без реєстрації, схильний до протиправної поведінки та існує імовірність вчинення ним нових злочинів, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_5 , знаходячись на волі, враховуючи факт, що він є обізнаним щодо показів свідків, які викривають його у вчиненні злочину, що чітко підтверджується матеріалами кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може фізично чи психологічно впливати на останніх, що підтверджує наявність ризику незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, які були очевидцями вказаного злочину.

Суд зазначає, що відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 Постановою КМУ № 211 від 11 березня 2020 року на усій території України установлено з 12 березня 2020 року, дія якого продовжена до 31 березня 2022 року, карантин в зв`язку з чим проводяться профілактичні і протиепідемічні заходи.

З метою убезпечити населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу СOVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, на період карантину встановлено особливий режим роботи судів України, а саме можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції.

При цьому, відповідно до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процессуального кодексу України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Оскільки з 03 лютого 2022 року, та станом на 04 лютого 2022 року, визначений для судового розгляду даного кримінального провадження головуючий суддя ОСОБА_6 перебуває на лікарняному, отже, у встановлений законом строк не може взяти участь у розгляді клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, вказане клопотання розглядається суддею, якого визначено за результатами повторного автоматизованого розподілу.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав в ньому викладених.
Потерпілий в судове засідання не з`явився.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора, мотивуючи тим, що ризики, які були на час обрання такого виду запобіжного заходи, прокурором не доведено. Крім того, на їх думку, стороною обвинувачення невірно кваліфіковано дії обвинуваченого. Про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 надали в судовому засіданні довідку №1180/ЧК-21 від 06 грудня 2021 року Кропивницької міської медичної частини №14, лист завідувача сектору в Кіровоградській області філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Черкаській та Кіровоградській областях від 24 грудня 2021 року, та відповідь директора Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської ОДА від 11 січня 2022 року. Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що з 2020 року перебуває на медичному обліку та потребує лікування. Посилаючись на вказані документи, просили врахувати також той факт, що установою виконання покарань, де наразі перебуває обвинувачений, через недостатність фінансування не надається в повній мірі обвинуваченому належне лікування, та просили відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що строк застосування обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України прокурор має право подати клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, з 28 травня 2021 року знаходиться на розгляді у судді ОСОБА_6 .

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час досудового розслідування у справі ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 квітня 2021 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 06 грудня 2021 року строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 04 лютого 2022 року включно, та в судовому засіданні була оголошена перерва до 01 лютого 2022 року.

Матеріали кримінального провадження містять відомості про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема наявна копія довідки від 06 грудня 2021 року, копію якої в судовому засідані подав захисник.

У зв`язку з неявкою в судове засідання 01 лютого 2022 року захисника, адвоката ОСОБА_4 , судом було продовжено перерву до 03 лютого 2022 року.

У зв`язку з перебуванням з 03 лютого 2022 року головуючого судді ОСОБА_6 на лікарняному в судовому розгляді кримінальної справі продовжено перерву.

Оскільки з 03 лютого 2022 року, та станом на 04 лютого 2022 року, визначений для судового розгляду кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року під №0000193, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину відповідальність за який передбачено ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, головуючий суддя ОСОБА_6 перебуває на лікарняному, отже, не може взяти участь у розгляді клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, вказане клопотання розглядається суддею, якого визначено за результатами повторного автоматизованого розподілу.
У призначене судове засідання 03 лютого 2022 року захисник, адвокат ОСОБА_4 не прибув, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 04 лютого 2022 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» м. Кропивницький.

Суд враховує, що згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Також суд враховує, що згідно пункту 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 яке набуло статусу остаточного, Європейський Суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні замаху на умисний особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання ч.1 ст.115 КК України до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Обвинувачений не має постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків за місцем судового розгляду справи в м. Світловодську, зареєстрований та мешкає в різних населених пунктах Полтавської області, має репутацію особи, яка неодноразово судима, у нього відсутнє постійне місце роботи, що на переконання суду свідчить про наявність ризиків, визначених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Враховуючи, що обвинувачений знає місце проживання потерпілого, свідків, існує ризик щодо незаконного впливу на них з його сторони. Крім того, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою сторона захисту суду не надала, і в судовому засіданні їх не встановлено.

Суд бере до уваги надані в судовому засіданні захисником документи про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме, довідку №1180/ЧК-21 від 06 грудня 2021 року Кропивницької міської медичної частини №14, лист завідувача сектору в Кіровоградській області філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Черкаській та Кіровоградській областях від 24 грудня 2021 року, та відповідь директора Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської ОДА від 11 січня 2022 року, та зазначає, що вказані документи підтверджують відомості, які містяться в матеріалах справи, та враховувалися судом, та які не спростовують доводів сторони обвинувачення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально - суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, враховуючи матеріали обвинувального акту та клопотання прокурора, які вказують на те, що інші, менш суворі запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду справи, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, строк якого не може перевищувати двох місяців.

Продовження строків тримання під вартою під час розгляду кримінального провадження у суді не позбавляє сторін кримінального провадження права у будь який час звернутися до суду із відповідним клопотанням про зміну або скасування запобіжного заходу.

На підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 22, 26, 131, 132, 176-178, 183, 197, 331, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, та мешкає в місті Полтава, та який звинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, з 04 лютого 2022 року до 04 березня 2022 року включно.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому, захиснику та до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» м. Кропивницький.

Ухвала суду про продовження строків дії запобіжних заходів підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом