Справа № 142/681/20
Провадження № 1-кп/147/17/21
УХВАЛА

26 жовтня 2021 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду №1 в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000071 від 24.06.2020 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,
встановив:
В провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
03.09.2021 року ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, до 02.11.2021 включно, змінивши адресу виконання запобіжного заходу за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання щодо продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, оскільки ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу не зникли.
Обвинувачений та захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , не заперечували щодо задоволення клопотання заявленого прокурором.
Потерпіла та її законний представник в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
При цьому, відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слідчому судді, суду при розгляді відповідного питання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування домашнього арешту), у багатьох випадках навіть не розглядалася.
Європейським судом з прав людини у справах "Вемгофф проти Нмеччини", "Летельєр проти Франції", "Смирнова проти Росії" визначено, що тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним поршень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
Прокурором зазначено, що заявлені ризики, які виправдовують продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не зменшилися. Обраний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, особу ОСОБА_4 , який до кримінальної відповідальності не притягувався, від правоохоронних органів не переховувався, беручи до уваги інші характеризуючі дані, зібрані досудовим слідством, клопотання необхідно задовольнити. Будь-яких документів щодо неможливості перебування обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом суду не надано.
Окрім того, даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, не встановлено.
Дане рішення судом прийнято з урахуванням позиції сторони захисту, яка не заперечувала проти продовження строку дії запобіжного заходу.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів.
Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 33, 176-178, 183, 194, 196-197 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю смт.Красні Окни Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) діб, до 25.12.2021 включно.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за викликом до суду невідкладно; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою та її законним представником, свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Виконання ухвали доручити органам Національної поліції.
Контроль за виконанням ухвали покласти на групу прокурорів у даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні оголосити перерву до 09-30 год. 15 листопада 2021 року.
Ухвалу може бути оскаржено протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019.

Суддя ОСОБА_1