Справа № 953/3788/20
н/п 1-кп/953/1035/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова матеріали кримінального провадження №0000462 від 30.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила, що підстав для закриття, зупинення провадження немає. Вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
Обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, приходить до висновку про можливість призначення справи до судового розгляду з наступних підстав.
Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Провадження за обвинувальним актом підсудне Київському районному суду м. Харкова. Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору немає.
Зазначене судове засідання, з урахуванням ч. 2 ст. 27 КПК проводити у відкритому судовому засіданні, з викликом в судове засідання учасників судового провадження. Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.
Також, прокурор у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. Обґрунтовуючи дане клопотання прокурор посилається на не зменшення ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Захисник вирішення вказаного клопотання передали на розсуд суду. Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.10.2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 грудня 2021 року.
Згідно ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні заявлених клопотань з приводу запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п.1, п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: можливість переховування від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливе, а тому, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_5 .
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником на його користь, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими, проте корисливими злочинами, а саме злочинами проти власності, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, раніше судимий, проте підозрюється у вчиненні злочинів в період не знятої та не погашеної судимості, має постійне місце проживання, дитину, офіційно ніде не працює, тобто не має стійких соціальних зав`язків та виявляє підвищену соціальну небезпеку, тому суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшились.
З урахуванням викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні не тяжких, проте корисливих злочинів, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, суд вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому продовжує йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, передбачений КПК України та відхиляє доводи захисту про обрання іншого запобіжного заходу.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 27, 177, 178, 182, 183, 314-317, 331, 369 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000462 від 30.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України на 13 грудня 2021 року о 13:15 год. в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 7-Б, зал. №29 (каб. №33) та викликати учасників судового провадження.
Проведення судового розгляду кримінального провадження визначити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу задовольнити.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 31.01.2022 включно.
Встановити строк дії даної ухвали з 03.12.2021 по 31.01.2022 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення

Суддя