ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2021 Справа №607/16914/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000035 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт.Берегомет Вижницького району Чернівецької області, українця, громадянина України, неодруженого, освіта неповна середня, військовослужбовця - навідника другого відділення охорони третього взводу охорони другої роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судженого, про обвинувачення за ч.4 ст.407 КК України,-
встановив:
Солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем всупереч вимог статтей 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статтей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання в умовах особливого періоду умисно вчасно не заявився на службу до військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 без поважних причин в 8 год. 30 хв. 29 грудня 2018 року, а проводив час на власний розсуд до моменту прибуття до Тернопільської спеціалізованої прокуратури у оборонній сфері Західного регіону - 16 вересня 2021 року 13 год. 00 хв. У вказаний період ОСОБА_4 своїх обов`язків умисно не виконував, а проводив час на власний розсуд.
В суді ОСОБА_4 пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, вину визнає повністю та бажає надавати показання.
В порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорювалися. Суд постановив ухвалу допитати лише обвинуваченого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що все було так, як вказано в обвинувальному акті. Будучи військовослужбовцем за контрактом він умисно не з`явився до військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 без поважних причин 29 грудня 2018 року в 8 год. 30 хв. та був відсутній на службі до 16 вересня 2021 року 13-00 год. і не виконував своїх обов`язків. У вчиненому щиро розкаюється.
За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем. Його дії кваліфіковано правильно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік, службову характеристику і те, що він є учасником бойових дій, має на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_5 , 1937 року народження, а також, обставини, які пом`якшують покарання це щире каяття, визнання вини, сприяння встановленню істини. Обставин, які обтяжують покарання в обвинувальному акті не зазначено.
З метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання передбачене ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі. Однак, з врахуванням особи винногота наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може бути перевихованим без ізоляції від суспільства, а тому, відповідно до ст.75 КК України його доцільно звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, статтями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, 50, 51, 63, 65, 66, 75, 76, 407 КК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк - 1(один) рік.
На підставі ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддяОСОБА_1