07.12.2021
Справа № 642/5394/21
Провадження: № 1-кс/642/4619/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000232 від 29.03.2019, в порядку ст.303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова 26.11.2021 надійшла дана скарга, в якій заявник зазначає, що постановою слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_4 від 21.03.2020 було відмовлено в задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000232 від 29.03.2019. 17.11.2021 року ОСОБА_3 було направлено на адресу Другого слідчого відділу ТУ ДБР м. Полтави заяву про направлення йому копії постанови про відмови у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000232 від 29.03.2019, яка була направлена йому 18.11.2021, вважає постанову незаконною, оскільки слідчим суб`єктивно трактовано ч. 2 ст. 55 КПК України, тим самим виніс незаконну та необґрунтовану постанову про відмову у визнанні його потерпілим.
В судове засідання заявник надав заяву, в якій скаргу підтримав та просив суд її задовольнити, а також просив розглядати справу за його відсутністю.
Слідчий до суду не з`явився, про розгляд скарги повідомлений своєчасно та належним чином, заяви про розгляд скарги за його відсутністю суду не подавав.
На запит суду слідчим не були надані матеріали кримінального провадження.
Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні скарги з наступних підстав.
Частиною 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Згідно з ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до вимоги п.5 ч.1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру , клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності
Слідчим суддею встановлено, що слідчою Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 19.11.2021 року було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000232 від 29.03.2019 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.2, ст. 382 КК України.
Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, керівника слідчого органу, є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.
Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.
Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.
Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого, дізнавача або прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Враховуючи, що досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні було закрито, прихожу до висновку про необхідність повернення скарги заявнику, оскільки такий розгляд скарги виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді, у зв`язку з закінченням досудового розслідування.
Тобто, на час розгляду справи в суді, слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості вирішити питання щодо зобов`язання слідчого, дізнавача вчинювати процесуальні дії поза межами досудового розслідування.
Враховуючи наведене, вважаю необхідним, подану скаргу повернути заявнику разом із додатками.
Керуючись ст.ст.303,304 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000232 від 29.03.2019, в порядку ст. 303 КПК України,за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.2, ст. 382 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1