ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/486/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001672 від 28 листопада 2021 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури прокуратури ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, студента 4 курсу Вищого професійного училища сервісного обслуговування техніки, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлено строк дії ухвали до 23 год. 59 хв 28 січня 2022 року.
Визначено ОСОБА_8 заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Як слідує з матеріалів провадження, слідчим відділом Тернопільського РУП Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001672 від 28.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.11.2021 приблизно о 16 год. 30 хв. працівниками Управління патрульної поліції в лісосмузі поблизу ресторану «Монако», що за адресою: вул. Львівська в м. Тернополі, виявлено ОСОБА_8 , який зберігав при собі з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», обіг якого заборонено.
Так, за невстановлених слідством обставин, місці та часі у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу» з метою його подальшого збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, за невстановлених слідством обставин, місці та часі, ОСОБА_8 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, незаконно придбав 71 згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч», а саме 1 згорток зеленого кольору, в якому містився чорний полімерний пакет з написом на поверхні «VENERA» з кристалічною речовиною білого кольору, 4 згортки синього кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з речовиною зеленого кольору рослинного походження, 4 згортки червоного кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з порошкоподібною речовиною білого кольору, 5 згортків жовтого кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з порошкоподібною речовиною білого кольору, 6 згортків білого кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з кристалоподібною речовиною білого кольору, 26 згортків зеленого кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з кристалоподібною речовиною білого кольору, 25 згортків жовто-зеленого кольору, в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з кристалоподібною речовиною білого кольору, які ОСОБА_8 зберігав при собі з метою збуту.
28.10.2021 приблизно о 16 год. 30 хв. працівниками Управління патрульної поліції роти «ТОР», які здійснювали патрулювання на вул. Львівській в м.. Тернополі, у лісосмузі поблизу ресторану «Монако» був виявлений ОСОБА_8 , який у цей момент здійснював збування наркотичних засобів шляхом розставлення так званих «закладок» з числа зазначених вище.
Надалі під час огляду місця події 28.11.2021 у ОСОБА_8 виявлено та вилучено 71 згорток, які обмотані клейкою стрічкою типу «скотч», 1 з яких синього кольору, в якому містився прозорий безбарвний полімерний пакет на застібку з частково подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка має ботанічні ознаки верхівкових частин рослини коноплі та яка містить канабіноїди (канабінол, канабідіол), зокрема тетрагідроканабінол та є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, вагою в сухому (висушеному) вигляді (в перерахунку на суху речовину) 0,776 грама, який ОСОБА_8 зберігав при собі з метою збуту.

Згідно зі ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку № 1 Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, канабіс (4-мета-гідроксифеніл-1-метил-4-пропіонілпіперидин) відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

28.11.2021 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28.11.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків слідчого судді викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи.

На думку апелянта, надані органом досудового розслідування докази на даній стадії досудового розслідування жодним чином не вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованих йому дій.

Вказує, що у клопотанні про застосування запобіжного заходу, в порушення вимог ст.184 КПК України, відсутнє посилання на матеріали, що підтверджують наявність ризиків, а також відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застоування більш м`яких запобіжних заходів.

Стверджує, що ризик переховуватись від суду є не доведеним, оскільки підзахисний раніше не притягався до кримінальної відповідальності та не переховувався від слідства і суду.

Вважає, що слідчий суддя не в повній мірі дослідив клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином не перевірив його відповідність вимогам ст.ст.184, 194 КПК України, що є наслідком прийняття рішення із істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, із невідповідністю висновків викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Також зазначає про безпідставно обраний судом максимальний розмір застави, визначений ч.5 ст.182 КПК України, без урахування майнового стану підозрюваного ОСОБА_8 .

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби за місцем його реєстрації та проживання.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять скасувати оскаржувану ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою і обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічну пору доби; міркування прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою і тому просить залишити її без зміни та відмовити в задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Виходячи з положень ч.1 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Виходячи з аналізу матеріалів кримінального провадження та клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час відповідає його особі, характеру та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе попередити ризики його неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_8 наявні докази того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції і фактично не заперечується як самим підозрюваним, так і його захисником в апеляційній скарзі.

Доводи сторони захисту про невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.184 КПК України, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки у вказаному процесуальному документі наведено необхідний комплекс відомостей, визначених цією правовою нормою, дослідивши які слідчий суддя мав можливість прийняти рішення щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Необґрунтованими є твердження апелянта про відсутність доказів обґрунтованості підозри, які однієї з підстав застосування запобіжного заходу.

Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтом рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як слідчим, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів вважає правильними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Також місцевий суд дійшов правильного висновку, що застосування на даній стадії більш м`яких запобіжних заходів не є можливим, так як вони не зможуть запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, зокрема ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Кожен з цих ризиків слідчим суддею належним чином досліджено та відповідно аргументовано у судовому рішенні.

На думку колегії суддів, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції у повній мірі та у визначеному законом порядку враховано особу підозрюваного, його слабкі соціальні зв`язки, а також всі обставини справи, з якими закон пов`язує вирішення такого питання.

Доводи апелянта про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби, є необґрунтованими, оскільки суду не надано беззаперечних і належних доказів, які б свідчили, що даний захід забезпечення кримінального провадження зможе належним чином усунути ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Що стосується, розміру застави, визначеного слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_8 , що також оспорює сторона захисту, то колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених статтю 177 КПК України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні ОСОБА_8 розміру застави, слідчий суддя вірно врахував положення ст.ст.182,183 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року.

Окрім цього, слідчий суддя належним чином проаналізував обставини, пов`язані з визначенням розміру застави і врахував обсяг вилучених під час огляду місця події у ОСОБА_8 наркотичних засобів, можливу суму доходу від їх реалізації, те, що підозрюваний приїхав у м. Тернопіль на транспортному засобі і орендував квартиру для проживання, що може свідчити про наявність у нього для цього достатніх коштів.

Колегія суддів вважає, що з огляду на вказані обставини, слідчий суддя правильно ухвалив рішення про визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_8 у розмірі 181 600 гривень.

Це рішення слідчим суддею належним чином умотивовано і сумнівів у колегії суддів не викликає.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді як щодо обрання виду запобіжного заходу, так і в частині визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_8 не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного виду запобіжного заходу та визначення розміру застави.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для зміни ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , із визначенням розміру застави, є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставлять питання в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 , не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді