Дата документу 05.01.2022 Справа № 937/9128/21
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/73/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №937/9128/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції

підозрюваної ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями прокурора на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Павлопілля Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої у АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці. Прокурор посилався на те, що слідчим суддею не враховано всі наведені у клопотанні слідчого ризики, обставини та їх обґрунтування. Зроблено неправильні висновки про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу. Підозрювана та її захисники заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , якій 12 листопада 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.5 ст.191 КК злочину.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, зазначила про відсутність доведених слідчим ризиків, на які останній посилається у клопотанні в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваній залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано для особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з положеннями ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.194 КПК, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотрималася вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зазначив, що пред`явлена підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК є обґрунтованою, оскільки підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: статутом ДП «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України»; наказом президента Національної академії аграрних наук України; протоколами обшуків; протоколами огляду; показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; висновком комплексної судової товарознавчої та судової економічної експертизи; іншими матеріалами кримінального провадження.

Проте, дослідивши під час апеляційного розгляду наведені у клопотанні слідчого докази, які були до нього долучені, судова колегія дійшла висновку, що даними доказами обґрунтованість підозри належним чином не підтверджується.

В порушення вимог ст.84 КПК додані до клопотання документи не встановлюють поза розумним сумнівом наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню та вказує на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК, а саме подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні цього правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення); вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, що вливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Також, долучені до клопотання матеріали не містять достатніх відомостей та належних доказів того, як здійснювалася підготовка до розтрати, яким способом маскувалася підготовка; якими засобами або знаряддями користувалися винні при підготовці та скоєнні злочинів; які сприятливі умови для вчинення злочину були ними використані, як і кому передавалось чи реалізовувалося майно; причини та умови, що сприяли вчиненню розтрати.

Крім того, суд звертає увагу й на ті обставини, що інші подані стороною обвинувачення разом із клопотанням докази (копії наказів, копія статуту, протоколи обшуку, протоколи допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 ) не є вагомими та такими, що обґрунтовують вчинення підозрюваною ОСОБА_7 вказаного вище кримінального правопорушення. В цих доказах відсутні достатні відомості або факти як про вчинення розтрати чужого майна врожаю культури «просо», так і про вчинення такої розтрати групою осіб за попередньою змовою, а так само і про вчинення саме підозрюваною будь-яких кримінально карних дій. Будь-які інші докази на обґрунтування підозри стороною обвинувачення в ході судового розгляду клопотання суду не надавались.

Також суд звертає увагу, що фактично пред`явлена ОСОБА_7 підозра є ідентичною підозрі, яка була вручена ОСОБА_19 . Наведені в ній обставини не розкривають спосіб та форму участі підозрюваної ОСОБА_7 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, так само як і не конкретизують, які ж дії були вчинені саме підозрюваною ОСОБА_7 .

Таким чином, із наданих стороною обвинувачення доказів неможливо зробити висновок, що викладених в них фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного стороннього спостерігача в тому, що підозрювана ОСОБА_7 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.191 КК.

Відповідно до вимог п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення ( рішення у справі "Фокс, Кепбел і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Колегія суддів враховує, що обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, "у п.п. "с" п.1 ст.5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну ( bona fide ) підозру".

Зокрема, у справі "Мюрей проти Сполученого Королівства" (1994 р.) Суд визначив, що "факти, які, є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

Разом з тим, вимога, щодо обґрунтованості підозри є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі "Чеботарі проти Молдови" від 13 листопада 2007 року).

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що органом досудового розслідування не надано суду достатніх доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_7 може бути причетна до вчиненого злочину, колегія суддів вважає, що досліджені судом матеріали клопотання, не дають достатніх підстав вважати обґрунтованою підозру, пред`явлену ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК.

Під час апеляційного розгляду прокурор не довів наявність обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст.194 КПК слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК.

Крім того, суд приймає до уваги, що підозрювана ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, має міцні соціальні зв`язки, проживає разом зі своєю родиною, має на утриманні неповнолітню дитину і двох малолітніх дітей, працює.

ОСОБА_7 було повідомлено про підозру 13 листопада 2021 року, після чого жодних намірів щодо переховування та втечі з її боку встановлено не було, вона самостійно прибувала за викликом як до слідчого, так і до суду.

Під час досудового розслідування вказаного провадження стороною обвинувачення були проведені обшуки, в ході яких були вилучені певні речі та документи, які мають значення для кримінального провадження.

Жодних спроб незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні з боку підозрюваної встановлено не було.

Вищенаведені обставини у своїй сукупності свідчать на користь прийнятого слідчим суддею рішення.

З урахуванням зазначених обставин слідчий суддя обґрунтовано відмовила у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Правильність такого висновку у колегії суддів сумнівів не викликає.

Тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали і застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4