Справа № 442/9848/21
Провадження № 1-в/442/374/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника адміністрації ДУ «ДВК (№40)» ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовне-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ :

До Дрогобицького міськрайонного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про
умовно-дострокове звільнення. Адміністрацією ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40»,надано матеріали особової справи 148-м-19. Представник адміністрації ДВК №40 заяву не підтримала з тих підстав, що після засідання комісії на якій засуджений був атестований як «довів своє виправлення» допустив порушення режиму відбування покарання, тому рішення адміністрації не заслуговує, прокурор заяву не підтримав.
Згідно положень п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений довів своє виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше трьох четвертих строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Статтею 537 КПК України передбачено, зокрема, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст. 81 КК України застосовується суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покаранням, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх, а також за клопотанням (заявою) засудженого, його адвоката чи захисника.
З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що він вчинив ряд умисних тяжких злочинів, за які йому призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На даний час невідбутими залишились 01 рік 03 місяці 11 днів позбавлення волі.
Суд врахує особу засудженого, з оглянутої характеристики встановлено, що засуджений з 05.09.2019 відбуває покарання в місцях позбавлення волі за весь цей час лише двічі заохочувався за сумлінне ставлення до праці і зразкову поведінку. За добру поведінку і ставлення до праці 13.05.2020 переведений до дільниці соціальної реабілітації. Працевлаштований на виробництві установи допоміжним робітником. Дотримується правил санітарії та гігієни, утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливого ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться сумлінно. Самостійно виконує роботи з самообслуговування, володіє необхідним рівнем знань та навичок. Приймає участь у проведенні виховних заходів, які проводяться в установі. Задіяний до реалізації диференційованого виховного впливу «Духовне Відродження». Приймає участь у самодіяльних організаціях засуджених, підвищив свій загальноосвітній рівень та вдосконалив професійні навички, здобув професію слюсара-ремонтника.
Вину у скоєному злочині визнає у скоєному розкаюється. Наявні завдані злочином збитки на загальну суму 118 839 грн. 95 коп.
Прокурор заперечує щодо умовно-дострокового звільнення засудженого оскільки, поведінка засудженого не може свідчити про його готовність до самокерованої правослухняної поведінки, оскільки 18.11.2021 притягнутий до дисциплінарної відповідальності за поруження режиму відбування покарання, позов не сплачено.
Згідно положень п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Згідно з кримінально-процесуальним законодавством умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи те, що основним критерієм умовно дострокового звільнення від відбування покарання, є не тільки відбуття певної частини покарання, що в даному випадку становить 2/3 від терміну покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу, відшкодування завданих злочином збитків. Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується судом за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.376,537,539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовне-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду впродовж семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1