Справа № 446/2902/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000084 від 21.12.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур`є, Старосамбірського району Львівської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, такого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:
19 грудня 2021 приблизно о 21:30 год. більш точного часу судом не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, на грунті особливих неприязних відносин з ОСОБА_5 наніс останньому три удари кулаками обох рук по обличчю.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійних саден виличної ділянки справа та волосистої частини голови справа та відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також перелом кісток носа, що за ознакою тривалості розладу здоров`я відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав у повному обсязі свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 та при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно 19.12.2021 мав конфлікт з потерпілим, який переріс у бійку в ході якої, він завдав декілька ударів кулаком в обличчя потерпілого. На даний час він шкодує про вчинене, просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно він 18.12.2021 він перебував у помешканні знайомого, де також був ОСОБА_4 з яким у нього виник конфлікт, їх розборонили. Після цього 19.12.2021 до нього у дім зайшов ОСОБА_4 та почав завдавати йому ударів, після чого його батько викликав поліцію.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор і потерпілий також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії необхідно кваліфікувати:

- за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, одружений, такий, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, тимчасово не працюючий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 125 КК України повинно бути у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідними та достатніми для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. При цьому суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, оскільки вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Цивільного позову не було пред`явлено.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Речові докази: довідку на ім`я ОСОБА_5 від 20.12.2021 видану КНП "Кам`янка-Бузька ЦРЛ", два консультативних висновки спеціаліста на ім`я ОСОБА_5 від 21.12.2021 виданий ВП "Лікарня Св.Пантелеймона" КНП "Львівське територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" та рентген знімок - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 24.01.2022.

Суддя ОСОБА_1