Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8707/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
та його захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та їх представника адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002458 від 11 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

До Подільського районного суду м. Києва з Військової прокуратури Київського гарнізону надійшов обвинувальний акт за №0002458 від 11 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 04.08.2020 року призначено судовий розгляд у даному кримінальному провадженні у спрощеному провадженні.

В подальшому по суті розгляд справи не розпочався, від обвинуваченого та його захисників надходили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу справи від 05.03.2021 року та розпорядження керівника апарату суду №800 від 05.03.2021 року у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_12 дане кримінальне провадження передано судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 28.04.2021 року суд ухвалив розпочати розгляд даного кримінального провадження спочатку.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , подане попередньому складу суду було не вирішено, обвинувачений та його захисники наголошували на тому, що підготовче судове засідання у справі призначено не було, однак це не є підставою для невирішення їхніх клопотань про повернення обвинувального акту.

Так, згідно поданого клопотання від 01.10.2020 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що обвинувальний акт не містить зрозумілого формулювання обвинувачення, а містить лише обставини, які прокурор вважає за доцільне викласти за результатами досудового розслідування.

Стороні захисту є незрозумілим скільки ударів на думку слідства ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_9 і яким чином будувати позицію захисту, оскільки зазначено - «не менше 10 ударів».

Окрім того, в частині викладу фактичних обставин за версією слідства ОСОБА_4 завдав не менше 10 ударів ОСОБА_9 , який в цей час перебував у автомобілі, а у формулюванні обвинувачення йдеться про те, що ОСОБА_4 завдав не менше 10 ударів ОСОБА_9 , перебуваючи біля під`їзду №5 будинку АДРЕСА_1 .

В порушення п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті вказано, що шкода завдана також і ОСОБА_10 , однак по тексту обвинувачення жодного тілесного ушкодження їй завдано не було.

В порушення п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не коректно зазначено розмір витрат на залучення експерта, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України як діяння, спрямоване на заподіяння легкого тілесного ушкодження, однак у обвинувальному акті зазначено про розмір витрат на проведення товарознавчої експертизи.

В порушення вимог п. 3 ч.2 ст. 291 КПК України не коректно зазначено відомості про потерпілих, а саме щодо ОСОБА_10 , яка згідно обвинувального акту жодного тілесного ушкодження не отримала. Тому стороні захисту не зрозуміло, яким чином дії ОСОБА_4 завдали тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та яким чином будувати позицію захисту.

Вказують на те, що прокурор не мав права підписувати та затверджувати обвинувальний акт, оскільки він складається дізнавачем, слідчим і затверджується прокурором.

Від обвинуваченого ОСОБА_4 також надійшло клопотання про повернення обвинувального акту. Додатково вказує про те, що обвинувальний акт не скріплений печаткою та наявні недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, відсутня розписка підозрюваного про вручення обвинувального акту.

Вказав, що без вирішення питання про повернення обвинувального акту прокурору неможливо буде забезпечити ефективне поновлення його прав як обвинуваченого та його право на належну правову процедуру на стадії досудового розслідування.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 клопотання підтримали та просили задовольнити, повернути обвинувальний акт з підстав його невідповідності ст. 291 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні просив у задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисників відмовити. Вказав, що обвинувальний акт складено у відповідності із вимогами ст. 291 КПК України. Кримінальним правопорушенням одному з потерпілих, а саме ОСОБА_10 завдано моральної шкоди, оскільки вона була очевидцем завдання тілесних ушкоджень її чоловіку ОСОБА_9 , тому вона залучена до участі в розгляді справи як потерпіла. Щодо розміру витрат на залучення експерта, вказує що в процесі досудового розслідування було проведено судову товарознавчу експертизу. На одну з підстав повернення обвинувального акту сторона захисту вказує на недоліки реєстру, відсутність розписки про вручення обвинувального акту та складення обвинувального акту саме прокурором.

Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово викликався до прокуратури для отримання обвинувального акту, однак на неодноразові виклики не з`являвся, тому обвинувальний акт йому було надіслано поштою. Реєстр матеріалів складено у відповідності до ст. 110 КПК України, скріплення обвинувального акту печаткою не є обов`язковим згідно вимог ст. 291 КПК України, а щодо складення і затвердження його прокурором, то нормами КПК не визначено вичерпного переліку випадків, коли акт може бути складено саме прокурором і порушень в цьому немає.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їхній представник адвокат ОСОБА_11 просили у задоволенні клопотань відмовити.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Так, ухвалою суду від 04.08.2020 року призначено судовий розгляд у даному кримінальному провадженні у спрощеному провадженні.

Підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні призначено та проведено не було.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно з положеннями ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Тому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку розглянути подані стороною захисту клопотання в порядку перевірки виконання вимог ст. 291 КПК України щодо поданого обвинувального акту.

Згідно із ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Так, в порядку вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначено двох потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України - заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При цьому як слідує з обвинувального акту: «реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 підійшов до водійських дверей автомобіля «Nissan Tiida», за кермом якого перебував ОСОБА_9 , завдав декілька ударів рукою по лівому боковому дзеркалу заднього виду. Після цього, коли ОСОБА_9 опустив водійське скло, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, завдав йому не менше 10 ударів стиснутими у кулак лівою та правою руками по голові, у тому числі обличчю потерпілого.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкоджених у вигляді забійної рани в проекції хвоста лівої брови та наскрізної рани верхньої губи на фоні синців та крововиливу під слизову оболонку верхньої губи; 3 синців на повіках правого ока з переходом в правий скат носа, в лобно-скроневій ділянці справа, на правій вушній раковині з переходом у завушну ділянку; 3 саден на лівому скаті носа в середній третині, на верхній повіці правого ока біля зовнішнього кута, на червоній каймі верхньої губи справа. Забійна рана в проекції хвоста лівої брови та наскрізна рана верхньої губи на фоні синців та крововиливу під слизову оболонку верхньої губи відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я».

Об`єктом даного кримінального правопорушення є здоров`я особи, об`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується вчиненням тілесних ушкоджень.

Як зазначила в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 їй завдано моральної шкоди, на досудовому розслідування, зокрема і з часу надходження справи до суду, цивільного позову не подавала.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта, згідно з якими обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення.

Суд зазначає, що під формулюванням обвинувачення слід розуміти короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.

При цьому, важливим також є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків органу досудового розслідування, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, належного формулювання обвинувачення, елементів складу кримінального правопорушення суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення, при пред`явленні обвинувачення ОСОБА_4 чітко не викладено.

Тобто, із змісту обвинувального акта слідує, що у ньому є суперечності.

Як вже було зазначено, дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, при цьому не зрозуміло, якими діями ОСОБА_4 завдав шкоди потерпілій ОСОБА_10 , яка визнана потерпілою по справі.

Однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту "а" частини третьої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. З огляду на це, обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, а тому обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом, а правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не лише для аргументації висновків слідчого, а й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Суд прийшов до переконання, що зазначені недоліки обвинувального акта є суттєвими, тому що відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням всіх складових, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України порушують права обвинуваченого на захист, перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, оскільки згідно з вимогами КПК України розгляд справи здійснюється лише в межах висунутого обвинувачення.

Зазначені вище решта доводів захисників, наведених на обґрунтування необхідності повернення прокурору обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні, не підтверджують його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, та не можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Керуючись ст. 291, 369-372, 395 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.

Обвинувальний акт та додатки до нього у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002458 від 11 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повернути прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 22 листопада 2021 року о 09 год. 50 хв.

СуддяОСОБА_1