Справа № 522/8533/20
Провадження №1-о/522/5/21
У Х В А Л А
30 вересня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеса у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2020 року за матеріалами кримінального провадження №0001710 від 02.05.2020 року відносно:
ОСОБА_4 1982 року, березня місяця, десятого дня народження, громадянина України, уродженця м. Макіївка Донецької області, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, співмешкає з громадянкою ОСОБА_6 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1)10.09.2008 року Артемівським районним судом Донецької області за ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 189, ст.70 ККУ до 8 років позбавлення волі, звільнився 11.01.2016 року; 2) 22.06.2016 Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг, за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 17.01.2020 по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
засудженого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд вироку Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2020 року за матеріалами кримінального провадження №0001710 від 02.05.2020 року за нововиявленими обставинами, відповідно до якої заявник просить скасувати вищевказаний вирок, яким ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав заяву про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, та просив його скасувати.
Захисник ОСОБА_5 також зазначив, що вказаний вирок суду має бути скасований.
Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе задовольнити заяву ОСОБА_4 .
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Судом встановлено, що Приморським районним судом м. Одеси здійснювався судовий розгляд (справа №522/8533/20, провадження №1-кп/522/1999/20) кримінального провадження №0001710 від 02.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 1982 року, березня місяця, десятого дня народження, громадянина України, уродженця м. Макіївка Донецької області, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, співмешкає з громадянкою ОСОБА_6 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1)10.09.2008 року Артемівським районним судом Донецької області за ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 189, ст.70 ККУ до 8 років позбавлення волі, звільнився 11.01.2016 року; 2) 22.06.2016 Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг, за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 17.01.2020 по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України .
Вироком Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/8533/20 (провадження №1-кп/522/1999/20) ОСОБА_4 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Так, як вбачається з заяви ОСОБА_4 та додатків до неї, про існування зазначеного вироку ОСОБА_4 стало відомо випадково, після ознайомлення з матеріалами кримінальної справи його захисник дізнався з листа ГУНП в Одеській області на адресу начальника Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 27.05.2020 року, що при перевірці дактилоскопічної карти, складеної 05.05.2020 року в Одеському СІЗО, на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Макіївка, Донецька область, дактилоскопічна формула НОМЕР_1 , встановлено за обліками УІАП ГУНП в Одеській області, дана особа значиться як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Макіївка, Донецька область, раніше судимий 2 рази (а.с. 17 тома «докази»). ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_7 є його дальнім родичем, і відповідно ОСОБА_7 відомі його паспортні дані, останній раз він його бачив 6 років тому. В подальшому ОСОБА_7 скориставшись анкетними та персональними даними ОСОБА_4 , скоїв злочин та був затриманий співробітниками поліції, що свідчить про те, що ОСОБА_4 було незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності.
Відповідно до обвинувального акту та додатків до нього, особу ОСОБА_4 було встановлено на досудовому слідстві зі слів обвинуваченого, оскільки документи, які підтверджують особу були відсутні, судом також особа обвинуваченого встановлювалась з його слів.
Будь-яких документів на підтвердження встановлення особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в матеріалах обвинувального акта, не міститься.
У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПКУкраїни обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Приймаючи до уваги засади кримінального провадження, визначені ст. 7 КПК України, недотримання будь-яких імперативних вимог КПК щодо змісту обвинувального акту є недопустимим.
Відповідно до п.2, 5 ч.2 ст.291 КПК України, між іншим, обвинувальний акт має містити: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Вказаний принцип закріплений у пунктах а, b §3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, в яких зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
Верховним Судом України у постанові від 24 листопада 2016 року ц справі № 5-328кс16 викладена позиція про те, що системно-структурний аналіз норм КПК доводить, що на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Теоретичні положення є підґрунтям для висновку про нетотожність понять «підозра» і «обвинувачення», які, попри наявність спільних рис (одні і ті ж обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні), є різними етапами досудового розслідування з притаманним лише їм специфічним комплексом гарантій прав та обов`язків і порядку здійснення процесуальних дій. З огляду на це недопустимим є використання зазначених понять як синонімів у різних процесуальних документах, оскільки вони не можуть вважатися рівнозначними, незважаючи на подібність стилістичного викладу фактичних даних у повідомленні про підозру та обвинувальному акті.
Таким чином, на підставі встановлених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення з урахуванням п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акту, яке лише буде підлягати доведенню під час судового розгляду, має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів його вчинення, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , а також додатків до нього, вказані документи не відповідають вимогам Закону. Так, є незрозумілим, яким чином органом досудового розслідування у кримінальному провадженні взагалі було ідентифіковано особу, яку було звинувачено у вчиненні злочину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також у обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0001710 від 02.05.2020 року відносно ОСОБА_4 не вірно зазначені анкетні відомості обвинуваченого, що унеможливлює ототожнити особу яку було притягнуто до кримінальної відповідальності із особою ОСОБА_4 , який звернувся до суду із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. Разом з тим, останній має паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Совєтським РВ УМВС України в м. Макіївці 26 листопада 2002 року, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і у суду відсутні підстави вважати, що це інша особа.
Вказаний недолік обвинувального акту може бути усунений тільки шляхом повернення обвинувального акту відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2020 року відносно ОСОБА_4 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та скасування зазначеного вироку суду.
У зв`язку з тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам КПК, суд дійшов висновку, що в силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, він підлягає поверненню прокурору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 291, 466, 467 КПК України,
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2020 року за матеріалами кримінального провадження №0001710 від 02.05.2020 року, задовольнити.
Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2020 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, скасувати.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001710 від 02.05.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути керівнику Приморської окружної прокуратури м. Одеси, з підстав невідповідності його вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1