УХВАЛА
Іменем України

02.12.2021 Справа №607/22255/21 Провадження № 1-кс/607/7232/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001675 від 01.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:
02.12.2021 на розгляд слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001675 від 01.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 01.12.2021 до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення з органів охорони здоров`я про те, що на АДРЕСА_1 , під мостом на проїзній частині автодороги виявлений труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 , яка вчинила самогубство шляхом самовільного стрибка із пішохідного мосту.

За даним фактом 01.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та розпочате кримінальне провадження № 0001675 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор зазначає, що 01.12.2021 під час проведення огляду квартири за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено такі речі: ноутбук чорного кольору марки «Леново» із зарядним пристроєм до нього, які поміщені у сейф-пакет ЕХР0457931; блокнот формату А6 у твердій обкладинці, браслет з паперу з написом «Стоп насильству», записку із рукописним текстом «Люблю вас, вибачте за все», флеш-накопичувач сірого кольору, зошит в клітинку, в якому наявний запис «Я на мості біля Петра», які упаковані в сейф-пакет SUD2073498.

Також 01.12.2021 ОСОБА_5 добровільно видала працівникам поліції належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Xiaomi» в корпусі золотого кольору, який упакований в сейф-пакет ЕХР209495.

За таких підстав, вважаючи дані речі тимчасово вилученим майном та такими, що відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з викладених у ньому підстав та просила клопотання задовольнити.
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягаєзадоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому ч. 2 ст. 167 КПК України визначає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001675 від 01.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий суддя встановив, що вказані у клопотанні речі, а саме: ноутбук чорного кольору марки «Леново» із зарядним пристроєм до нього, блокнот формату А6 у твердій обкладинці, браслет з паперу з написом «Стоп насильству», записка із рукописним текстом «Люблю вас, вибачте за все», флеш-накопичувач сірого кольору, зошит в клітинку, в якому наявний запис «Я на мості біля Петра», були виявлені та вилучені під час проведення огляду квартири за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Такий огляд приміщення квартири був проведений за добровільною згодою її власника ОСОБА_5 . Вказане дає підстави вважати, що огляд відбувся згідно з вимогами чинного КПК України.

Також 01.12.2021 ОСОБА_5 добровільно видала працівникам поліції належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Xiaomi» в корпусі золотого кольору.

Згідно з постановою старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 01.12.2021 вказане майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001675 від 01.12.2021 та поміщене на тимчасове зберігання у камеру зберігання речових доказів за адресою: АДРЕСА_3 .

Відтак доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказані у клопотанні речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його знищення, приховання, відчуження та до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що з метою збереження речових доказів, для забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, зокрема для відшукання слідової інформації клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до приховання, відчуження такого майна або знищення слідів кримінального правопорушення.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду слідчих та процесуальних дій, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вказані вище речі з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Також слідчий суддя зауважує, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту.

Керуючись ст. 98, 167, 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001675 від 01.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, задовольнити повністю.
Накласти арешт на:
- ноутбук чорного кольору марки «Леново» із зарядним пристроєм до нього, які поміщені у сейф-пакет ЕХР0457931; блокнот формату А6 у твердій обкладинці, браслет з паперу з написом «Стоп насильству», записку із рукописним текстом «Люблю вас, вибачте за все», флеш-накопичувач сірого кольору, зошит в клітинку, в якому наявний запис «Я на мості біля Петра», які упаковані в сейф-пакет SUD2073498, що були вилучені 01.12.2021 під час огляду квартири за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Xiaomi» в корпусі золотого кольору, який упакований в сейф-пакет ЕХР209495, що 01.12.2021 був добровільно виданий ОСОБА_5 ,

шляхом позбавлення права на володіння, розпорядження та користування даним майном.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити прокурору та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором у цьому кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1