ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/289/22 Справа № 177/726/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000286 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ківерці, Волинської області, громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч.1 ст.121 КК України у виді 6 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.121 КК України у виді 8 років місяців позбавлення волі;
- за ч.2 ст.296 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, призначено ОСОБА_7 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначено покарання у виді 8 років 8 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 28 березня 2013 року по 13 липня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його затримання, а саме з 28 березня 2013 року.
Звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання за цим вироком у зв`язку з фактичним його відбуттям.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишено без розгляду.
Уточнений цивільний позов прокурора Криворізького району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради (м. Кривий Ріг, вул. 30-ти річчя Перемоги, ОКПО 01986397, МФО 805012, р/р: 0557 в УДК України в Дніпропетровській області), матеріальну шкоду в сумі 4155,90 гривень.
В решті позовних вимог відмовлено в задоволенні.
Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним в тому, що 26.03.2013 року близько 17.30 годин, він, будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи групою осіб із ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені постановою прокурора в окреме провадження), який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_2 , із хуліганських спонукань, безпричинно, ігноруючи норми моральності, які склалися в суспільстві, із застосуванням насильства, що виразилося в спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, грубо порушуючи громадський порядок, спричинив тяжкі тілесні ушкодження і моральні страждання гр. ОСОБА_8 , 1970 року народження та спричинив тяжкі тілесні ушкодження і моральні страждання гр. ОСОБА_10 , 1953 року народження, від яких настала смерть останнього, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні вищевказаного домоволодіння, після вживання алкогольних напоїв, діючи із хуліганських мотивів, безпричинно, в присутності ОСОБА_11 (матеріали відносно якого виділені постановою прокурора в окреме провадження), застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, став наносити удари руками та ногами по різним частинам тулуба ОСОБА_10 від яких останній впав на підлогу. В цей же час ОСОБА_9 покликав з літньої кухні вказаного домоволодіння ОСОБА_8 та запропонував йому підняти ОСОБА_10 з підлоги. ОСОБА_8 посадив ОСОБА_10 на стілець, після чого ОСОБА_7 наніс удар ОСОБА_10 рукою в обличчя від якого останній знову впав.
ОСОБА_7 , продовжуючи хуліганські дії та застосування насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, почав наносити удари руками по обличчю та спині ОСОБА_8 , а також по різним частинам тулуба ОСОБА_10 .
Після цього, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_8 перенести ОСОБА_10 в іншу кімнату, де ОСОБА_7 продовжив наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , заподіюючи останнім небезпечні для життя і здоров`я тілесні ушкодження.
В процесі заподіяння небезпечних для життя і здоров`я тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені постановою прокурора в окреме провадження), діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із хуліганських мотивів, ігноруючи норми моральності, наніс два удари рукою в область обличчя ОСОБА_10 , два удари ногою в верхню частину грудей та один удар ногою в обличчя ОСОБА_10 , коли той знаходився на підлозі.
Також, ОСОБА_9 , (матеріали відносно якого виділені постановою прокурора в окреме провадження), реалізуючи свій хуліганський намір на приниження честі і гідності із хуліганських спонукань, ігноруючи норми моральності, які склалися в суспільстві, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, грубо порушуючи громадський порядок умисно справив природні потреби на обличчя ОСОБА_10 , коли останній знаходився лежачи на підлозі кімнати вищезазначеного будинку.
Після цього, ОСОБА_7 став вимагати від ОСОБА_8 нанести тілесні ушкодження ОСОБА_10 , а потім зняти з себе штани і вступити в гомосексуальний статевий акт зі своїм вітчимом ОСОБА_10 в присутності ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , але ОСОБА_8 та ОСОБА_10 відмовилися виконати дану вимогу. ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням фізичного насилля, змусив ОСОБА_8 виконати його вимоги, роздягнутись, при цьому ОСОБА_7 з метою придушення будь-якої волі до опору зі сторони ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , за допомогою дерев`яного стільця, дерев`яної швабри та металевого совка для сміття, став наносити удари останнім, а ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені постановою прокурора в окреме провадження), знаходячись поруч та порушуючи громадський порядок, висловлювався в адресу потерпілих нецензурною лайкою, підбурюючи ОСОБА_7 , та здійснюючи при цьому психологічний тиск на ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .
Потерпілий ОСОБА_8 , реально сприймаючи погрозу для свого життя та здоров`я, а також життя і здоров`я ОСОБА_10 , в обстановці, що склалася, став виконувати цинічні вимоги ОСОБА_7 , імітуючи нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , а також імітуючи гомосексуальні статеві акти в присутності ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , а ОСОБА_9 проявляючи винятковий цинізм, здійснював фотозйомку цим подій на камеру свого мобільного телефону.
Таким чином, ОСОБА_7 діючи групою осіб з ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені постановою прокурора в окреме провадження), реалізуючи свій хуліганський намір, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, із хуліганських мотивів, спричинили тілесні ушкодження небезпечні для життя і здоров`я та моральні страждання потерпілому ОСОБА_10 , а саме, ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені постановою прокурора в окреме провадження), діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із хуліганських мотивів, ігноруючи норми моральності, наніс два удари рукою в область обличчя ОСОБА_10 , два удари ногою в верхню частину грудей та один удар ногою в обличчя останнього, коли той знаходився на підлозі, а ОСОБА_7 наніс руками та ногами, а також за допомогою інших предметів, таких як металевий совок та дерев`яна швабра, наніс численні удари потерпілому ОСОБА_10 , а саме, не менше 13 ударів в область голови, не менше 11 ударів в область грудної клітини та животу, а також не менше 5 ударів в область кінцівок.
Свої хуліганські дії ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені постановою прокурора в окреме провадження), продовжували до того часу, поки потерпілий ОСОБА_10 знепритомнів. Після чого, залишили місце вчинення злочину.
ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер.
Згідно Висновків судово-медичних експертиз №659 від 29.04.2013 року, №659 (додаткового) від 22.10.2013 року, №659 (додаткового) від 04.12.2013 року, ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: вогнищеві субарахноїдальні крововиливи, просякуючі крововиливи в м`які покривні тканини голови в лобно-тім`яній області у центрі, в скроневій області ліворуч з просякненням скроневого м`язу, в скроневій області праворуч, в тім`яно-потиличній області праворуч, садна в лобно-тім`яній області в центрі, в лобно-скроневій області ліворуч з поверхневою раною на його тлі, синці в лобній області ліворуч з поверхневою раною на його тлі, в області верхньої та нижньої повік лівого ока на тлі припухлості м`яких тканин, в лобно-скронево-виличній області ліворуч, в області лівої щоки з осадження на його тлі, у виличній області праворуч з розповсюдженням на праву щоку та обидві повіки правого ока, крововиливи на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч та праворуч у проекції; переломи 6,7; 9-12-го ребер праворуч, 4-10-го ребер ліворуч по кільком анатомічним лініям з ушкодженням пристінкової плеври в проекції переломів 10,11-го ребер по задньопахвовій лінії праворуч, розрив нижньої частки правої легень, крововиливи в м`які тканини грудної клітини в підключичній області праворуч, в проекції реберних дуг з обох боків, в м`яких тканинах переднього середостіння; множинні розриви печінки, крововиливи в м`які тканини живота в поперекової області, в області задньобічної стінки живота праворуч з розповсюдженням до підлопаткової області, на лівій бічній поверхні живота, синці в області лівого підребер`я, на передньобічній поверхні грудної клітини ліворуч в проекції 6-9 міжребер`їв, в області лівого підребер`я з розповсюдженням на бічну поверхню живота і до пупка, в правій паховій області в проекції пахової зв`язки; масивні крововиливи в навколонирковій клітковині праворуч з розповсюдженням від діафрагми до малого тазу; крововиливи в м`які тканини в правій паховій області, синці на зовнішній поверхні правого плеча в верхній і середній третинах з розповсюдженням до дельтоподібної області, на задньовнутрішній поверхні правого передпліччя на межі нижньої і середньої третин, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задньовнутрішній поверхні правого передпліччя в верхній третині, на задній поверхні правого передпліччя в нижній третині.
Всі вищезазначені ушкодження входять до комплексу сполученої травми голови, тулуба і кінцівок.
Всі виявлені ушкодження утворились від багаторазової дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились, на що вказує характер ушкоджень, наявність масивних просякуючих крововиливів в підлягаючих м`яких тканинах, закритий характер переломів ребер, наявність ознак повторної травматизації ребер.
Всі виявлені ушкодженні в своїй сукупності у живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що викликали загрозливі для життя явища, і стоять у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Всі виявлені ушкодження утворились від багаторазової дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Такими предметами могли бути стиснута в кулак кисть руки, взута нога, інші предмети зі схожими властивостями, в тому числі і вище перераховані.
Враховуючи кількість окремо розташованих ушкоджень, їх характер та локалізацію, можна припустити, що в область голови заподіяно не менше 13 травматичних дій, в область грудної клітини і живота не менше 11, в область кінцівок не менше 5. Але враховуючи зливний характер зовнішніх ушкоджень, масивність крововиливів в підлягаючі м`які тканини, наявність ознак повторної травматизацій ребер можна припустити, що ударних дій заподіяно значно більше.
Смерть його настала від сполученої травми голови, тулуба і кінцівок, яка супроводжувалась множинними переломами ребер з ушкодженням внутрішніх органів, і ускладнилась травматичним шоком, що і стало безпосередньою причиною смерті.
Це підтверджується наявністю ушкоджень, морфологічними змінами внутрішніх органів (шокові зміни нирок, рідка кров в правій плевральній порожнині (0,2л), нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, набряк легень та головного мозку, рідкий стан крові), даними гістологічного дослідження (Акт № 2934 від 25.04.13 р).
Смерть потерпілого настала від травматичного шоку, який розвинувся як ускладнення сполученої травми голови, тулуба і кінцівок.
Враховуючи наявність множинних переломів ребер з ушкодженням пристінкової плеври, розрив легені та печінки, множинність та зливовий характер крововиливів в м`які тканини та зовнішніх ушкоджень, кожне наступне ушкодження обтяжувало перебіг травматичного шоку чим погіршувало загальний стан потерпілого, тому всі виявлені ушкодження оцінюються в сукупності, у живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що викликали загрозливі для життя явища (п.2.13.0 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), і стоять у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
В ході дослідження трупа виявлені крововиливи в м`які тканини грудної клітини в підключичній області праворуч та в області переднього середостіння, в області обличчя виявлено низку ушкоджень. Підсумовуючи вигцевикладене можна припустити, що дані тілесні ушкодження в області грудної клітини могли утворитись внаслідок зазначених ударів (два удари ногою в верхню частину грудей та один удар ногою в обличчя), кожне з ушкоджень в області обличчя могло утворитись внаслідок зазначеного удару, але не весь комплекс.
Враховуючи морфологічні особливості зовнішніх ушкоджень (частина саден з дном, що знаходиться на рівні оточуючої шкіри), гостру крововтрату (не менше 1 л.), а також алкогольне сп`яніння потерпілого, не можна виключити можливість утворення всіх виявлених ушкоджень в строк, зазначений в описовій частині ухвали (відповідно до описової частини ухвали суду від 18.11.2013р. тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 були завдані 26.03.2013р.).
Таким чином, внаслідок зазначених злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені постановою прокурора в окреме провадження), потерпілому ОСОБА_10 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, від яких 27.03.2013 року настала смерть останнього.
Крім того,за вищевказаних обставин 26.03.2013 року близько 17.30 годин, ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_2 , із хуліганських спонукань, безпричинно, ігноруючи норми моральності, які склалися в суспільстві, із застосуванням насильства, що виразилося в спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, грубо порушуючи громадський порядок, спричинив тяжкі тілесні ушкодження і моральні страждання гр. ОСОБА_8 , 1970 року народження, а саме, умисно, з метою спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, руками та ногами, а також за допомогою інших предметів, таких як металевий совок та дерев`яна швабра, наніс численні удари потерпілому ОСОБА_8 в область голови та тулубу.
Відповідно до Висновку експерта №1233 від 04 червня 2013 року та Додаткового висновку експерта №2369 (1233-13) від 17 вересня 2013 року, відповідно до яких, у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку. Закритий перелом правої лобної та решіткової, виличного виростку правої виличної кісток, синець правої половини обличчя, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами або при ударі об тупі тверді предмети (предмет). Строк виникнення може відповідати 26 березня 2013 року. Потерпілому було завдано не менше двох прикладень фізичної сили травмуючим предметом (предметами) у праву половину обличчя. У ОСОБА_8 виявлено 2,14 проміле алкоголю, що відноситься до середнього ступеня алкогольного сп`яніння. Виникнення комплексу тілесних ушкоджень не характерні внаслідок одноразового падіння з височини власного зросту.
Таким чином, внаслідок зазначених злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2021 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що не згоден із засудженням його за ч.2 ст. 121 КК України і вважає себе невинним в скоєнні даного кримінального правопорушення.
Зазначає, що суд неповно дослідив обставини проведення судово-медичних експертиз, в ході яких з матеріалів експертного дослідження були втрачені матеріали гістологічних досліджень, хоча сторона обвинувачення повинна була прийняти міри по збереженню вказаних матеріалів. На думку апелянта, відсутність окремих матеріалів була підставою для суду визнати висновки судово-медичних експертиз, з якими він був незгоден, недопустимими доказами.
Звертає увагу й на те, що в ході судового розгляду не були оглянуті речові докази, а саме його одежа, на якій нібито були сліди крові, а також суд неодноразово відмовляв у задоволенні його клопотання про проведення слідчого експерименту.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляції обвинуваченого.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Законним є судове рішення, постановлене за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при проваджені у справі кримінально-процесуального закону.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що судове слідство у справі проведено неповно і необ`єктивно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені зібраними у ній доказами, є необґрунтованими.
Матеріалами провадження підтверджено, що судове слідство у ньому проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено. Відповідно не встановлено й даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження органами досудового розслідування та судом обставин кримінального провадження. Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, за які він засуджений, підтверджуються сукупністю доказів, які зібрані з додержанням вимог кримінального процесуального закону та перевірені під час розгляду кримінального провадження, яким суд дав належну оцінку.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним за ч.1 ст.121 КК України, в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, за ч.2 ст.121 КК України, в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, вчиненому групою осіб, що спричинило смерть потерпілого та за ч.2 ст.296 КК України, у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненому групою осіб. Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ознаками ч.1 ст.121, ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях учасників судового провадження та даними досліджених в судовому засіданні документів. Будь-яких підстав, які б викликали сумнів у викладених висновках суду перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження, технічних носіїв інформації фіксування судового провадження та журналів судових засідань встановлено, що суд першої інстанції провів всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосередньо перевірив при судовому розгляді наявні у кримінальному провадженні докази, допитав обвинуваченого, потерпілого, свідків, судового експерта, перевірив письмові докази, яким дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів достатності та взаємозв`язку.
На підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України, попри часткове визнання останнім вини, суд обґрунтовано послався на показання під час судового розгляду потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , судового експерта ОСОБА_17 , а також на матеріали письмових документів, а саме: протокол огляду місця події від 27 березня 2013 року та фототаблицю до нього, протокол огляду трупа від 28 березня 2013 року, протокол огляду місця події від 27 березня 2013 року, копію лікарського свідоцтва про смерть №659, протокол обшуку від 28 березня 2013 року, протокол тимчасового доступу до речей від 29 березня 2013 року, протокол тимчасового доступу до речей від 30 березня 2013 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 28.03.2013 року, протокол огляду місця події від 29 березня 2013 року, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28 березня 2013 року, заяву про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_8 від 28.03.2013 року, інформацію КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради», довідку КЗ Криворізька станція швидкої медичної допомоги №1635 від 11 червня 2013 року, протокол пред`явлення особи для впізнання від 28 березня 2013 року та фототаблицю до нього, протоколи проведення слідчих експериментів від 16 квітня 2013 року, додатковий протокол огляду місця події від 16.04.2013 року, протокол тимчасового доступу до речей від 04.06.2013 року, протокол тимчасового доступу до речей від 23.05.2013 року, постанову про перекваліфікацію діяння від 26.06.2013 року, довідку Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №3» Дніпропетровської обласної ради від 29 вересня 2013 року, постанову про виділення матеріалів кримінального провадження від 11.04.2017 року, акт судово-медичного дослідження трупа №659 від 26 квітня 2013 року, висновок експерта по акту №659 від 29 квітня 2013 року, додаткові висновки експерта від 06 червня 2013 року та від 21 червня 2013 року, додатковий висновок експерта від 30 вересня 2013 року, додаткові висновки експерта від 22 жовтня 2013 року та від 04 грудня 2013 року, висновок судово-медичної експертизи №1233 від 04 червня 2013 року та додатковий висновок №2369 (1233-13) від 17 вересня 2013 року, додатковий висновок судово-медичної експертизи №2368 (685-13) від 17 вересня 2013 року, висновок дактилоскопічної експертизи №0501-41 від 30 квітня 2013 року, висновок судово-цитологічної експертизи №310 від 07 травня 2013 року, висновок судово-цитологічної експертизи №311 від 07 травня 2013 року, висновок судово-цитологічної експертизи №312 від 07 травня 2013 року, висновок судово-імунологічної експертизи №362 від 25 квітня 2013 року, висновок судово-імунологічної експертизи №360 від 08 травня 2013 року, висновок судово-імунологічної експертизи №359 від 30 квітня 2013 року, висновок судово-імунологічної експертизи №363 від 25 квітня 2013 року, додатковий висновок судово-медичної експертизи №2368 (685-13) від 17 вересня 2013 року, акт №78 амбулаторної судово-психіатричної експертизи, акт стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 112 від 20.06.2013 року, висновок комплексної судово-медичної експертизи (за матеріалами справи) №190 від 30.12.2020 року.
Надаючи оцінку зазначеним доказам у своїй сукупності, колегія суддів не сумнівається у їх належності та допустимості, вважає такі докази достатніми для доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Наведеними доказами, яким суд дав належну оцінку, спростовуються й викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Як убачається з матеріалів провадження, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що 26 березня 2013 року він знаходився у гостях у свого вітчима ОСОБА_10 , який наглядав за будинком, розташованим в селі Лозуватка, Криворізького району Дніпропетровської області, який належав покійному ОСОБА_18 Знаходився він у літній кухні, дивився там телевізор. Того ж дня, зранку приїхали обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , та почали оглядати будинок, який в порядку спадкування повинен був дістатися обвинуваченому ОСОБА_9 після смерті його батька ОСОБА_18 . Після чого, ОСОБА_10 за проханням ОСОБА_9 почав скликати сусідів для того, щоб пом`янути померлого ОСОБА_18 . На протязі усього дня ОСОБА_10 випивав разом із обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , а також сусідами, які приходили до хати, при цьому ОСОБА_9 наливав і йому випити. Увесь час він знаходився в літній кухні. В подальшому, приблизно о 16.00-17.00 годині, до нього в літню кухню зайшов обвинувачений ОСОБА_7 , та сказав, щоб він пішов та підняв ОСОБА_10 . Він зайшов до будинку, а ОСОБА_7 закрив за ним двері. У будинку були лише ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , зайшовши, він побачив ОСОБА_10 , який був на підлозі біля стільця та був увесь побитий. Він підійшов до нього та допоміг йому піднятися. Підіймаючи ОСОБА_10 , він побачив у нього множинні тілесні ушкодження обличчя. Обвинувачений ОСОБА_7 наказав йому підняти ОСОБА_10 , він підняв, при цьому ОСОБА_7 почав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_10 , розбив його головою скляні двері, потім почав бити і його. Потім обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 почали показувати йому якийсь папірець з телефонним номером, і запитували, що це за номер, і хто на нього дзвонив. Він відповів, що не знає що це за телефонний номер. На що ОСОБА_7 почав знову його бити, при цьому в останнього порвався ремінець на руці, за що він знов почав його бити. В той час, як ОСОБА_7 наносив тілесні пошкодження йому та ОСОБА_10 , ОСОБА_9 відірвав телефонний провід, та почав розбивати апарат телефону, при цьому останній бачив як ОСОБА_7 бив його та ОСОБА_10 . При побитті його та ОСОБА_10 обвинуваченим ОСОБА_7 , він та вітчим не чинили опору, оскільки боялись, що їх поб`ють ще більше. Загалом, обвинувачений ОСОБА_7 наніс йому та ОСОБА_10 близько десять ударів. Били шваброю, залізною лопатою для закидання вугілля, ліктем. Удари наносилися по обличчю та спині. Було вибито зуби. В подальшому ОСОБА_7 наказав йому перетягнути ОСОБА_10 до ванної кімнати. Там ОСОБА_7 знову почав бити його та ОСОБА_10 , і примушувати до вступу його з ОСОБА_10 в статевий гомосексуальний зв`язок. Спочатку вони відмовилися, на що ОСОБА_7 знов почав наносити удари. Побоюючись за своє життя та життя ОСОБА_10 , він почав імітувати гомосексуальний зв`язок. При цьому ОСОБА_10 був у свідомості та розумів, що відбувається. Потім ОСОБА_7 знову почав їх бити, при цьому обвинувачений ОСОБА_9 проводив фото чи відео зйомку усього що відбувалося на мобільний телефон. Потім ОСОБА_9 та ОСОБА_7 почали далі випивати та переглядати на телефоні те, що знімав ОСОБА_9 . Все що відбувалося у ванній кімнаті, продовжувалося на протязі приблизно тридцяти хвилин. В подальшому ОСОБА_7 змусив його наносити тілесні ушкодження ОСОБА_10 , він бив не сильно, при цьому ОСОБА_7 почав бити його показуючи як необхідно наносити удари. ОСОБА_10 втратив свідомість від ударів, які йому наносилися. Під час побиття, алкоголем їх не поїли. На кухню вони повернулися приблизно о 20.00 годині, обвинувачені допомогли покласти ОСОБА_10 на диван. Після цього, ОСОБА_7 наказав йому прибратися, при цьому налив йому випити. Він випив. Після цього, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 склали продукти, викликали таксі, яке зупинилося за два будинки від того, в якому вони перебували, та поїхали. Випив він приблизно грам 100-150 горілки, сп`янілим він себе не відчував, був побитим. За медичною допомогою він не звертався так як почував себе дуже погано та не був у змозі звернутися за нею. В ночі він спав погано, все тіло дуже боліло, розпочалася носова кровотеча. Вночі ОСОБА_10 сідав на диван та просив у нього води. Наступного дня, о 05.30 годині ранку він поїхав на роботу в місто. З роботи його відпустили через погане самопочуття, після чого він поїхав до вітчима. Там його зустріли обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , налили горілки та сказали щоб він випив. При цьому ОСОБА_10 лежав на дивані до нього спиною. На його питання, що з вітчимом, вони відповіли, що ОСОБА_10 випив і вже спить. Він теж випив та ліг спати. Прокинувся він приблизно о 16.00 годині, поглянув на ОСОБА_10 , однак той вже був мертвий, а тіло його опухло. Потім він пішов до сусідів та попрохав, щоб вони викликали швидку допомогу. По приїзду швидкої медичної допомоги, було констатовано, що смерть ОСОБА_10 настала від нанесених тілесних ушкоджень.
Покази потерпілого ОСОБА_8 підтверджуються й поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що він проживає в будинку АДРЕСА_2 . Померлий ОСОБА_18 був його сусідом. 26 березня 2013 року, приблизно о 16.00 годині він повернувся з роботи. Знаходячись в будинку, він почув, як загавкав пес. Вийшовши на подвір`я він побачив двох чоловіків, вони були агресивно налаштовані. Спочатку він їх не впізнав, однак вглядівшись впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 , а інший чоловік який був з ним обвинувачений ОСОБА_7 . Він попрохав їх, щоб вони заспокоїлися, на що вони повідомили, щоб він показав їм будинок померлого батька ОСОБА_9 ОСОБА_18 . Потім вийшов його син та запитав, що відбувається, на що він відповів, що все нормально. Після чого, він, його син, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 направилися до хати померлого ОСОБА_18 . Проходячи повз літню кухню він помітив в ній ОСОБА_8 . Про померлого ОСОБА_10 знає те, що останній працював робітником у померлого ОСОБА_18 , а коли той помер, то залишився у будинку наглядати за ним. Зайшовши до веранди будинку, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 накрили стіл та почали поминати померлого ОСОБА_18 . При цьому вони знову почали спілкуватися на підвищених тонах, на що його син сказав йому, що їм вже час йти. Потім до веранди зайшов ОСОБА_10 , обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 почали зачіпати його та проганяти. Він зробив їм зауваження та попрохав, щоб вони цього не робили, оскільки він на даний час повністю веде господарство у будинку. Потім він та його син пішли, а ОСОБА_10 залишився з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Після того дня, він обвинувачених більше не бачив. Потерпілого ОСОБА_8 того дня він бачив ще один раз, коли той стояв в дверях літньої кухні домоволодіння, однак ОСОБА_7 наказав йому, щоб той зайшов у приміщення кухні та не виходив звідти. Того дня, приблизно о 21.00 годині, він виходив на подвір`я свого будинку, щоб перевірити, чи всі господарські споруди закриті, і бачив, що світло в будинку АДРЕСА_2 . Що відбувалося у будинку після того як він з сином пішли, йому не відомо. Наступного дня, ввечері, приблизно о 17.00 годині, знову загавкав пес, вийшовши на подвір`я він побачив потерпілого ОСОБА_8 , який був увесь побитий та в нього були якісь проблеми із мовою. ОСОБА_8 повідомив, що його батько, так він називав ОСОБА_10 , помер. На його запитання про те, що з ним трапилося, ОСОБА_8 повідомив, що в нього все болить, розповів, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 змушували його пити горілку та бити ОСОБА_10 , при цьому знімали все на мобільний телефон. Хто бив його, а хто знімав на мобільний телефон, він не питав. Після чого, він з ОСОБА_8 пішли до літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_2 , де жив ОСОБА_10 . Побачивши останнього, він його впізнав лише по вусам, тіло ОСОБА_10 було повністю опухлим. Він зрозумів, що ОСОБА_10 мертвий. Потім він направився до свого будинку, звідки викликав дільничного інспектора, яким в подальшому було оглянуто тіло ОСОБА_10 та викликано співробітників міліції. Його та ОСОБА_8 того дня було допитано.
Наведені свідчення узгоджуються і з показами свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що вона працює продавцем в магазині, розташованому на території села Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області. Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відомі їй як відвідувачі магазину. 26 березня 2013 року, вони заходили до магазину, де ОСОБА_9 купував у неї горілку та продукти харчування для поминання свого померлого батька ОСОБА_18 . Крім того, вони випили по пляшці пива в приміщенні магазину, вели себе агресивно, пропонували їй випити, на що вона відмовилася, а потім кудись направилися, куди саме, їй не відомо. Наступного дня вона бачила потерпілого ОСОБА_8 , який заходив до магазину, він був увесь побитий, з ним вона не спілкувалася, а потім до магазину також заходили обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , купували знову пляшку горілки, потім вийшли з приміщення магазину.
Не суперечать викладеному раніше і покази свідка ОСОБА_13 про те, що вона є хрещеною матір`ю обвинуваченого ОСОБА_11 . Того дня, 26 березня 2013 року вона бачила їх, які приїхали до села Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, для того, щоб ОСОБА_9 прийняв спадщину після свого померлого батька ОСОБА_18 . Того дня вона була в себе вдома. Пояснила, що перед обідом до неї прийшов ОСОБА_10 , повідомив, що приїхав син померлого ОСОБА_18 та попрохав її, щоб вона прийшла до них додому та розповіла про те, як пройшло поховання. Вона погодилася. Прийшовши до будинку АДРЕСА_2 , вона побачила там ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , крім них в будинку знаходився ОСОБА_10 . ОСОБА_8 в будинку вона не бачила. ОСОБА_9 почав розпитувати у неї про свого батька, як він жив, як почував себе. Потім вони почали поминати померлого ОСОБА_18 . Також з ними випивав і ОСОБА_10 . Побоїв на ОСОБА_10 на той час не було. Стосовно особи померлого ОСОБА_10 пояснила, що він проживав на протязі останнього року із сім`єю ОСОБА_19 . В будинку ОСОБА_10 проживав на повноваженнях робітника. Хто такий ОСОБА_10 їй не відомо, він не з села Лозуватка, з ним вона не спілкувалася, і взагалі з односельчанами він також не спілкувався. В селі вона його бачила часто на підпитку, йому наливав ОСОБА_18 . До цього дня на територію домоволодіння вона ніколи не заходила. В двір домоволодіння можна потрапити як через центральний вхід, з вулиці, так і зі боку городу. Крім того пояснила, що потерпілого ОСОБА_8 вона взагалі ніколи не бачила. В селі його також ніхто не знає. Подій, які інкримінуються обвинуваченому, вона не бачила та свідком відповідних подій не була.
Вищезазначені показання цілком відповідають і поясненням свідка ОСОБА_16 , яка була допитана іншим складом суду, але, оскільки було неможливо встановити її місцезнаходження, судом за клопотанням прокурора було досліджено аудіо-запис допиту вказаного свідка, відповідно до якого остання пояснила, що вона працює черговою пансіонату «Ембріон», розташованого в місті Кривому Розі. З обвинуваченими особисто не знайома, вони проживали в пансіонаті де вона працює. Їх заселення до пансіонату вона не проводила, в її зміну, вони вже були заселеними. Зазначила, що вперше побачила обвинувачених 26 березня 2013 року, приблизно о 22.00 23.00 годині, коли ті приїхали до пансіонату на автомобілі, обидва були у стані алкогольного сп`яніння. Видимих слідів побоїв вона того вечора на них не бачила. Зайшовши до приміщення пансіонату, вони запропонували їй випити, на що вона відмовилася, після чого вони пішли до свого номеру. Того вечора вони більше нікуди не виходили, однак запитували в неї, де можна відпочити. Вранці наступного дня обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 попрохали викликати їм таксі, з їх розмови вона зрозуміла, що вони приїхали до міста на поховання.
Допитаний у судовому засіданні 12.12.2019 року свідок ОСОБА_15 повідомив, що обвинуваченого ОСОБА_7 раніше не знав, побачив лише під час відтворення обстановки подій (слідчий експеримент), коли був запрошений працівниками поліції як понятий, це було у 2013 чи 2014 році, коли саме, на даний час не пам`ятає.
Також в судовому засіданні був допитаний і експерт Криворізького бюро судово-медичних експертиз ОСОБА_17 , який на запитання захисника обвинуваченого, щодо розбіжностей у часі настання смерті потерпілого ОСОБА_10 , які визначені у Акті судово-медичного дослідження трупа №659 від 26 квітня 2013 року, Висновку експерта по акту №659 від 29 квітня 2013 року, додатковими висновками експерта від 06 червня 2013 року та від 21 червня 2013 року, додатковим висновком експерта від 30 вересня 2013 року, додатковими висновками експерта від 22 жовтня 2013 року та від 04 грудня 2013 року Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_20 , та експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз ОСОБА_21 від 17.10.2014 року, повідомив, що судові експерти при формулюванні висновків, застосовують певні теоретичні джерела(літературу), для визначення причини смерті, а також зокрема, і часу настання смерті. При формулюванні висновку, стосовно часу настання смерті, після нанесення ударів потерпілому ОСОБА_10 , експерт Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз ОСОБА_21 зазначав, що такий висновок робиться без наявності гістологічного архіву трупа ОСОБА_10 (акт дослідження №2934 від 25 квітня 2013 року), і на його думку необхідне проведення комплексної судово-медичної експертизи, з обов`язковим залученням гістологічного архіву трупа ОСОБА_10 , який знаходиться у Криворізькому міжрайонному відділі КЗ «Дніпропетровське бюро судово-медичної експертизи» ДОР».
Із матеріалів провадження істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин провадження при скоєнні кримінальних правопорушень, у викладених показаннях потерпілого та свідків не вбачається, а деякі розбіжності у зазначених показах свідчать про індивідуальне сприйняття кожною особою подій, учасником яких вони були, і не впливають на вищевикладений висновок суду.
Отже, під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що потерпілий чи свідки, які були допитані судом під присягою, з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у зазначених злочинах. Тому колегія суддів не вбачає в діях суду першої інстанції будь-яких порушень законодавства під час відправлення ним правосуддя у даному кримінальному провадженні. А та обставина, що слідство і суд по-іншому оцінюють докази, зокрема, показання потерпілого, свідків, експерта, висновки експертних досліджень, протоколи проведення слідчих дій та інших письмових доказів, порівняно з оцінкою їх обвинуваченим, не свідчить про необ`єктивність слідчих органів і суду, на що є посилання в поданій апеляційній скарзі.
Правильність та об`єктивність вищезазначених доказів підтверджується також матеріалами письмових документів, які містяться в матеріалах провадження, а саме:
- протоколом огляду місця події від 27 березня 2013 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 було оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого, в приміщенні літньої кухні, що розташована на території домоволодіння на металевому панцирному ліжку виявлено труп чоловіка зі слідами тілесних ушкоджень. В ванній кімнаті будинку виявлені дерев`яна швабра та металевий совок зі слідами сухої речовини, схожої на кров. На умивальнику та жалюзі в ванній кімнаті також виявлені плями бурого кольору, схожими на кров. В кімнаті №1 знаходиться відро зі сміттям, зверху якого лежить металевий совок з золою та недопалками. На столі стоять чотири керамічні склянки, три з яких з залишками рідини з запахом алкоголю, також металева емблема з написом «Аdidas». На боковій та передній частині холодильника виявлені плями бурого кольору, схожі на кров. В 90 сантиметрів від холодильника в напрямку стола недопалки цигарок. Під столом багато численні плями у вигляді крапель сухої речовини бурого кольору. Біля письмового столу знаходяться уламки кухонної дощечки та на підлозі виявлені плями бурого кольору. При вході в кімнату №2 скло на дверях розбите. На підлозі зліва від буфету знаходиться пуста пляшка 0,7 літра з написом «Журавлі». На шпалерах в кімнаті №2 також виявлені плями бурої речовини, схожої на кров. При обробці дактилоскопічним порошком на поверхні пляшки з-під горілки «Журавлі» виявлені сліди пальців рук, які упаковані до картонної коробки. Недопалки з підлоги №1, №2, №3 поміщені в паперові кульки та в один поліетиленовий пакет, куди також поміщені недопалки з сміттєвого відра. З ванної кімнати вилучені фрагменти жалюзі з плямами бурого кольору сухої речовини,схожої на кров. З підлоги кімнати №1 вилучений зіскоб речовини бурого кольору. З кімнати №2 вилучений фрагмент шпалери з речовиною бурого кольору, схожою на кров. Вилучені уламки кухонної дерев`яної дощечки, зі слідами потожирової речовини. З ванної кімнати вилучена дерев`яна швабра, металевий совок, мікрооб`єкти з долоней та піднігтьова речовина. Труп дактилоскопірований. Вилучені також металева емблема з написом «Аdidas» та чотири керамічні склянки в окремий пакет (том 2, а.с.13-34);
- протоколом огляду трупа від 28 березня 2013 року, відповідно до якого, в присутності понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , за участю судово-медичного експерта ОСОБА_20 був оглянутий труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого виявлені численні тілесні ушкодження, та причиною смерті вказано: травматичний шок, сполучена травма голови, тулуба і кінцівок множинні переломи ребер, ушкодження внутрішніх органів. Під час огляду вилучено: сорочка, штани з джинсової тканини, штани спортивні, плавки чорного кольору, труси жіночі білого кольору, дві пари шкарпеток чорного кольору, валянки, дві штуки гумових калош чорного кольору (том 2, а.с.35-38);
- протоколом огляду місця події від 27 березня 2013 року, відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та спеціаліста НДЄКЦ ОСОБА_26 було оглянуто одяг потерпілого ОСОБА_8 , в якому він був одягнений та встановлено, що на орнаменті білого кольору чорного светра на правому рукаві на манжеті, на джинсових брюках з правої сторони та з лівої сторони в передній частині виявлені численні плями бурого кольору. У потерпілого ОСОБА_8 вилучені мікрооб`єкти з долоней правої та лівої руки на дактилоплівку. Зрізи нігтів з піднігтьовою речовиною з правої та лівої руки (том 2, а.с.39-40);
- копією лікарського свідоцтва про смерть №659, виданого 28 березня 2013 року, та датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому зазначено причину смерті померлого ОСОБА_10 , яка відповідає причині, вказаній в протоколі огляду трупа від 28 березня 2013 року (том 2, а.с.44);
- протоколом обшуку від 28 березня 2013 року за участі понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , спеціаліста ОСОБА_29 та головного лікаря ОСОБА_30 , проведеного в приміщені номеру №203 медичного пансіонату «Ембріон» обласного комунального закладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому з 26 березня 2013 року по 28 березня 2013 року проживали обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (том №2, а.с.№85-89), в ході якого були виявлені та вилучені шнур телефонний та розетка до нього, медичний шприц, ємкістю 2мл, напульсник «Аdidas», джинсові штани, шкарпетки чоловічі, чоловічі туфлі чорного кольору, куртка чоловіча червоного кольору, два паспорта громадянина Росії на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_31 , візитки, чорні шкіряні рукавички, фіскальний чек з магазину «АТБ», чотири телефони, два наручні годинники, нетбук, комп`ютерні диски DVD в кількості п`ять штук та інші речі, в тому числі і поліетиленовий пакет, перетягнутий липкою стрічкою жовтого кольору з сипучою речовиною, масою 7,1368г, яка відповідно до висновку судово-хімічної експертизи №58/10-288 від 08 квітня 2013 року наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не містить (том 2, а.с.101- 105, том 3, а.с.75-78);
- протоколом тимчасового доступу до речей від 29 березня 2013 року з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, проведеного в присутності понятих ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , в ході якого було оглянуто мобільний телефон марки «Соні Еріксон» у металевому корпусі, з якого вилучена та записана на технічний носій вся інформація, що містилася в пам`яті мобільного телефону у тому числі 39 знімків, зроблених 26 березня 2013 року в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , в період часу з 17.59 години по 19.21 годину за Київським часом (том 2, а.с.108-109);
- протоколом тимчасового доступу до речей від 30 березня 2013 року з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, проведеного в присутності понятих ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , в ході якого було оглянуто мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, з якого вилучена та записана на технічний носій вся інформація, що містилася в пам`яті мобільного телефону (том 2, а.с.114-115);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 28.03.2013 року, відповідно до якого було затримано ОСОБА_7 на підставі ч. 4 ст. 208 КПК України (том№2, а.с.№128-129);
- протоколом огляду місця події від 29 березня 2013 року, відповідно до якого в присутності понятих ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та власника автомобіля «Форд-Скорпіо» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_38 було оглянуто автомобіль «Форд-Скорпіо» д.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору (том 2, а.с.181-183);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28 березня 2013 року, відповідно до якого, слідчим СВ Криворізького РВ, у потерпілого ОСОБА_8 було прийнято заяву про факт нанесення йому тілесних ушкоджень 26 березня 2013 року в період часу з 16.00 години до 18.00 години двома невідомими особами за адресою: АДРЕСА_2 (том 3, а.с.7-8);
- заявою про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_8 від 28.03.2013 року (Том 3 а.с.10);
- інформацією КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради», відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми з 28 березня 2013 року з діагнозом: поєднана травма, закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку першого ступеню, перелом лобної кістки, перелом решітчастої кістки, закритий перелом правої виличної кістки, закрита травма грудної клітини, забій грудної клітини. Стан хворого - середнього ступеню тяжкості. Алкоголь 2,18 % (том 3, а.с.6,18, 32);
- довідкою КЗ Криворізька станція швидкої медичної допомоги №1635 від 11 червня 2013 року, відповідно до якої, за адресою: АДРЕСА_2 , о 18.05 годині 27 березня 2013 року констатована біологічна смерть ОСОБА_10 (том 3, а.с.37, 39);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28 березня 2013 року, та фототаблицею до нього, відповідно до якого, в присутності понятих ОСОБА_39 та ОСОБА_40 потерпілий ОСОБА_8 впізнав за зовнішніми рисами, статурою, зростом обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу, яка наносила тілесні ушкодження йому та ОСОБА_10 (том 3, а.с.43-45);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 квітня 2013 року, за участю потерпілого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_41 та підозрюваного ОСОБА_7 , відповідно до якого встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , на пропозицію надати пояснення стосовно подій, що відбувалися 26 березня 2013 року, відмовився на підставі ст.63 Конституції України (том 3, а.с.163-165);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 квітня 2013 року, за участю понятих ОСОБА_42 , ОСОБА_15 та потерпілого ОСОБА_8 відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_8 , розповів про хід подій, які відбувалися 26 березня 2013 року в будинку АДРЕСА_2 (том 3, а.с.167-174);
- додатковим протоколом огляду місця події від 16.04.2013 року, в присутності понятих ОСОБА_42 , ОСОБА_15 та потерпілого ОСОБА_8 згідно якого було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 , проведеного 16 квітня 2013 року. З місця огляду вилучено дерев`яний стілець з металевими ніжками, дерев`яний табурет, зуб (том 3, а.с.182-183);
- протоколом тимчасового доступу до речей від 04.06.2013 року з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, проведеного в присутності понятих ОСОБА_43 та ОСОБА_44 , в ході якого було оглянуто медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (том 4, а.с.157-159);
- протоколом тимчасового доступу до речей від 23.05.2013 року з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, проведеного в присутності понятих ОСОБА_45 та ОСОБА_46 , в ході якого було оглянуто медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (том 4, а.с.162-163);
- довідкою Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №3» Дніпропетровської обласної ради від 29 вересня 2013 року, відповідно до якої вбачається, що 29 березня 2013 року були обстежений ОСОБА_7 , у якого гострих патологій не виявлено, що зазначено і в журналах первинного обстеження осіб, які поміщаються в ізолятор тимчасового тримання та реєстрації осіб, що тримаються в ІТТ (том 7, а.с.22, том 6, а.с.222, 223);
- актом судово-медичного дослідження трупа №659 від 26 квітня 2013 року, висновком експерта по акту №659 від 29 квітня 2013 року, додатковими висновками експерта від 06 червня 2013 року та від 21 червня 2013 року, додатковим висновком експерта від 30 вересня 2013 року, додатковими висновками експерта від 22 жовтня 2013 року та від 04 грудня 2013 року, відповідно до яких у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: вогнищеві субарахноїдальні крововиливи, просякуючі крововиливи в м`які покривні тканини голови в лобно-тім`яній області у центрі, в скроневій області ліворуч з просякненням скроневого м`язу, в скроневій області праворуч, в тім`яно-потиличній області праворуч, садна в лобно-тім`яній області в центрі, в лобно-скроневій області ліворуч з поверхневою раною на його тілі, синці в лобній області ліворуч з поверхневою раною на його тлі, в області верхньої та нижньої повік лівого ока на тлі припухлості м`яких тканин, в лобно-скронево-виличній області ліворуч, в області лівої щоки з осадження на його тлі, у виличній області праворуч з розповсюдженням на праву щоку та обидві повіки правого ока, крововиливи на слизовій оболонці нижньої губи ліворуч та праворуч у проекції; переломи 6, 7, 9-12-го ребер праворуч, 4-10-го ребер ліворуч по кільком анатомічним лініям з ушкодженням пристінкової плеври в проекції переломів 10, 11-го ребер по задньопахвовій лінії праворуч, розрив нижньої частки правої легені, крововиливи в м`які тканини грудної клітини в підключичній області праворуч, в проекції реберних дуг з обох боків, в м`яких тканинах переднього середостіння; множинні розриви печінки, крововиливи в м`які тканини живота в поперекової області, в області задньобічної стінки живота праворуч з розповсюдженням до підлопаткової області, на лівій бічній поверхні живота, синці в області лівого підребер`я, на передньобічній поверхні грудної клітини ліворуч в проекції 6-9 міжребер`їв, в області лівого підребер`я з розповсюдженням на бічну поверхню живота і до пупка в правій паховій області в проекції пахової зв`язки; масивні крововиливи в навколонирковій клітковині праворуч з розповсюдженням від діафрагми до малого тазу; крововиливи в м`які тканини в правій паховій області, синці на зовнішній поверхні правого плеча, верхній і середній третинах з розповсюдженням до дельтоподібної області, на задньовнутрішній поверхні правого передпліччя на межі нижньої і середньої третин, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задньовнутрішній поверхні правого передпліччя в верхній третині, на задній поверхні правого передпліччя в нижній третині, які входять до комплексу сполученої травми голови, тулуба і кінцівок. Всі виявлені ушкодження утворились від багаторазової дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились, на що вказує характер ушкоджень, наявність масивних просякуючих крововиливів в підлягаючих м`яких тканинах, закритий характер переломів ребер, наявність ознак повторної травматизації ребер. Всі виявлені ушкодження в своїй сукупності у живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що викликали загрозливі для життя явища, і стоять у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Всі виявлені ушкодження утворились від багаторазової дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Такими предметами могли бути стиснута в кулак кисть руки, взута нога, інші предмети зі схожими властивостями, в тому числі і дерев`яна швабра, металевий совок та кухонна дошка. Враховуючи кількість окремо розташованих ушкоджень, їх характер та локалізацію, можна припустити, що в область голови заподіяно не менше тринадцяти травматичних дій, в область грудної клітини і живота не менше одинадцяти, в область кінцівок не менше п`яти. Але враховуючи зливний характер зовнішніх ушкоджень, масивність крововиливів в підлягаючі м`які тканини, наявність ознак повторної травматизацій ребер можна припустити, що ударних дій заподіяно значно більше. Всі виявлені ушкодження заподіяні в короткий проміжок часу одне за одним у швидкій послідовності. Смерть ОСОБА_10 настала від сполученої травми голови, тулуба і кінцівок, яка супроводжувалась множинними переломами ребер з ушкодженням внутрішніх органів, і ускладнилась травматичним шоком, що і стало безпосередньою причиною смерті. В ході дослідження трупа виявлені крововиливи в м`які тканини грудної клітини в підключичній області праворуч та в області переднього середостіння, в області обличчя виявлено низку ушкоджень. Дані тілесні ушкодження в області грудної клітини могли утворитись внаслідок зазначених ударів (два удари ногою в верхню частину грудей та один удар ногою в обличчя), кожне з ушкоджень в області обличчя могло утворитись внаслідок зазначеного удару, але не весь комплекс. Від двох ударів ногою в верхню частину грудей та одного удару в обличчя могли утворитися вищезгадані тілесні ушкодження, які розмежувати неможливо через те, що вони всі знаходяться у комплексі сполученої травми голови, тулуба і кінцівок та оцінюються у сукупності. Кожне послідуюче завдане тілесне ушкодження обтяжує стан потерпілого. Наявність множинних переломів ребер з ушкодженням пристінкової плеври, розрив легені та печінки, множинність та зливовий характер крововиливів в м`які тканини та зовнішніх ушкоджень, кожне наступне ушкодження обтяжувало перебіг травматичного шоку чим погіршувало загальний стан потерпілого, тому всі виявлені ушкодження оцінюються в сукупності, у живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що викликали загрозливі для життя явища (п.2.1.3.о Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), і стоять у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Вказано, що смерть потерпілого настала за 4-6 годин до моменту огляду трупа, який проведено 27 березня 2013 року о 21.57 годин. Однак вказано і те, що морфологічні особливості зовнішніх ушкоджень (частина саден з дном, що знаходиться на рівні оточуючої шкіри), гостра крововтрата (не менше 1 л.), а також алкогольне сп`яніння потерпілого, не може виключити можливість утворення всіх виявлених ушкоджень в строк 26 березня 2013 року в період часу з 17.30 годин до 20.00 годин. Алкогольне сп`яніння зазвичай продовжує строки розвитку травматичного шоку. При судово-токсикологічному дослідженні трупа ОСОБА_10 , виявлений етиловий спирт у концентрації 1,63 проміле в крові та 2,16 проміле в сечі, що в живих осіб може відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеню. При судово-іммунологічному дослідженні мазків та тампону з вмістом ротової порожнини і відхідникового отвору вилучених з трупа сперматозоїди не виявлені. Будь-яких судово-медичних даних, які б свідчили про введення в задньо-прохідний отвір будь-яких предметів не виявлено. (том №2, а.с.№142-147), (том 4, а.с.191-192, 202) (том 1, а.с.202-205) (том 6, а.с.14-17, 79-80);
- висновком судово-медичної експертизи №1233 від 04 червня 2013 року та додатковим висновком №2369 (1233-13) від 17 вересня 2013 року, відповідно до якого, у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку. Закритий перелом правої лобної та решіткової, виличного виростку правої виличної кісток, синець правої половини обличчя, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету, предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами або при ударі об тупі тверді предмети (предмет). Строк виникнення може відповідати 26 березня 2013 року. Потерпілому було завдано не менше двох прикладень фізичної сили травмуючим предметом (предметами) у праву половину обличчя. У ОСОБА_8 виявлено 2,14 проміле алкоголю, що відноситься до середнього ступеня алкогольного сп`яніння. Виникнення комплексу тілесних ушкоджень не характерні внаслідок одноразового падіння з височини власного зросту (том 1, а.с.198-199, том 4, а.с.182-184);
- додатковим висновком судово-медичної експертизи №2368 (685-13) від 17 вересня 2013 року, відповідно до якого, анатомічне розташування виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень доступне для їх спричинення власною рукою. Характери виявлених ушкоджень, припервинному обстеженні а саме синців це про свіченя серез шкіру або слизову оболонку крововилив у підшкірно жирову тканину та більш глибоких м`яких тканин. Вони виникають від сдавлення або удару тупим твердим предметом, що призводить до розриву мілких кровоносних судин. Псоріаз відноситься до мультіфакторних хвороб при якому генетичний компонент займає вирішальну роль. Зовнішній вигляд таких плям у більшості випадків знаходиться на підвищенні від рівня оточуючого неушкодженого епітелію з відшелушенням, має яскраво червоний колір забарвлення, щільнуваті на дотик, які як правило знаходяться на розгинальних поверхнях тулубу та волосяному вкриві голови, отже беручи до уваги викладені характеристики псоріотичних плям вони не можуть бути схожими на синці (том 1, а.с.207-208);
- висновком дактилоскопічної експертизи №0501-41 від 30 квітня 2013 року, відповідно до якого, на скляній пляшці з-під горілки «Журавлі», вилученої 27 березня 2013року в будинку АДРЕСА_2 , виявлено слід великого пальця лівої руки обвинуваченого ОСОБА_9 , два сліди пальців рук, залишені безіменним пальцем та мезинцем правої руки обвинуваченого ОСОБА_7 , два сліди пальців рук, залишені великим пальцем та мізинцем правої руки померлого ОСОБА_10 . Один слід пальця руки залишений іншою особою (том 3, а.с.92-102);
- висновком судово-цитологічної експертизи №310 від 07 травня 2013 року, відповідно до якого, в піднігтьовому вмісті обох рук потерпілого ОСОБА_10 наявність крові не встановлена (том 4, а.с.7-8);
- висновком судово-цитологічної експертизи №311 від 07 травня 2013 року, відповідно до якого, в піднігтьовому вмісті правої руки потерпілого ОСОБА_10 наявність крові не встановлена, а в піднігтьовому вмісті його лівої руки встановлена наявність крові людини. Отримані результати дослідження не виключають можливість походження слідів крові, знайдених у піднігтьовому вмісті лівої руки потерпілого ОСОБА_8 від особи (осіб) з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, якими у даному випадку є як сам потерпілий ОСОБА_8 , так і потерпілий ОСОБА_10 та громадянин ОСОБА_9 . Даних про походження виявлених слідів крові від громадянина ОСОБА_7 при проведеному дослідженні не отримано (том 4, а.с.15-18);
- висновком судово-цитологічної експертизи №312 від 07 травня 2013 року, відповідно до якого, наявність крові людини в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_7 , зразки яких були відібрані протоколом від 29 березня 2013 року, відповідно до постанови старшого прокурора прокуратури, не встановлена. Отримані результати дослідження не виключають можливість походження епітеліальних клітин з ядрами, виявлених у піднігтьовому вмісті лівої руки громадянина ОСОБА_47 від особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В. незалежно від вмісту супутнього антигену Н, яким у даному випадку є сам ОСОБА_47 , яким у даному випадку є сам ОСОБА_47 , враховуючи групову характеристику його крові (том 2, а.с.170, 172, том 4, а.с.26-28);
- висновком судово-імунологічної експертизи №362 від 25 квітня 2013 року, відповідно до якого, при дослідженні сорочки, що належала потерпілому ОСОБА_10 встановлена наявність крові людини з антигеном «Н», що не виключає можливості походження крові як від трупа ОСОБА_10 , так і від ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , як від кожного окремо так і від усіх разом. Походження крові від ОСОБА_7 виключається. Крім того, на сорочці встановлені сліди сечі з домішками крові з антигеном «Н», походження якої можливе як від ОСОБА_8 так і ОСОБА_9 , як від кожного окремо так і від усіх разом. Походження сечі з домішками крові від ОСОБА_7 виключається (том 4, а.с.45-48);
- висновком судово-імунологічної експертизи №360 від 08 травня 2013 року, відповідно до якого, при дослідженні речей, що належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , куртці (об.№3), брюках (об.№10,13,15), туфлі на праву ногу (об.№18), светрі чорного кольору (№33,34), знайдена кров людини. На куртці червоного кольору, туфлі на ліву ногу наявність крові не встановлена. В одному сліді крові на брюках знайдена кров, видова приналежність якої не встановлена. При серологічному дослідженні даних слідів крові на куртці, брюках, туфлі на праву ногу, светрі чорного кольору виявлений антиген Н, який є основним групо специфічним для групи крові О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження даних слідів за рахунок крові ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , крові яких властивий антиген Н. Походження даних слідів за рахунок крові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виключено (том 4, а.с.56- 60);
- висновком судово-імунологічної експертизи №359 від 30 квітня 2013 року, відповідно до якого, при дослідженні спортивної кофти світло-сірого кольору, що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні крові був виявлений тільки антиген Н, що не виключає можливості утворення цих слідів за рахунок крові групи О з ізогемоглютинінами анти-А і анти-В з ізосерологічною системою АВО. Таким чином не виключається можливість присутності в цих слідах (об. №№ 1-5,7) крові як потерпілих ОСОБА_10 та/або ОСОБА_8 . Присутності в цих слідах крові підозрюваного ОСОБА_7 виключається у зв`язку із не виявленням в них антигену А, який є основним групо-специфічним фактором його крові (том 4, а.с.77-79);
- висновком судово-імунологічної експертизи №363 від 25 квітня 2013 року, відповідно до якого, при дослідженні речових доказів, виявлених на місці події, на швабрі та кухонній дошці встановлені сліди крові людини з антигеном «А», і які можуть належати обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки виявлений антиген властивий груповій характеристиці його крові. На табуретці встановлена кров птаха, на металевому совку та стільці слідів крові не виявлено. Враховуючи отримані результати дослідження і групові характеристики крові осіб, які проходять по даній справі, можна припустити, що дані сліди крові можуть належати ОСОБА_7 , оскільки виявлений антиген А властивий груповій характеристиці його крові (том 4, а.с.86-90);
- додатковим висновком судово-медичної експертизи №2368 (685-13) від 17 вересня 2013 року, відповідно до яких у обвинуваченого ОСОБА_7 виявлено: п`ять синців обох верхніх та правої нижньої кінцівок, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Термін їх виникнення може відповідати 26 березня 2013 року, та свідчить про те, що ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою по верхньою, можливо внаслідок удару (кулаками), взутими ногами, або при ударі о тупі тверді предмети, які мають такі ж властивості та є не характерними для виникнення при одноразовому падінні з височини власного росту. Анатомічне розташування виявлених тілесних ушкоджень доступне для їх спричинення власною рукою. Псоріаз не може бути схожим на синці (том 2, а.с.153-154, том 1, а.с.207-208);
- актом №78 амбулаторної судово-психіатричної експертизи, відповідно до якого, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 рекомендовано проведення стаціонарної-психіатричної експертизи в умовах КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня» (том№3, а.с.№133-144);
- актом стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 112 від 20.06.2013 року, згідно з яким ОСОБА_7 в період інкримінованого йому кримінального правопорушення хронічним душевним захворюванням не страждав та на даний час не страждає, виявляв раніше та виявляє на даний час емоційно нестійкий розлад особистості. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння він не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. По своєму психічному стану на той час міг в повній мірі віддавати собі звіт в своїх діях та керувати ними. На даний час по своєму психічному стану міг в повній мірі віддавати собі звіт в своїх діях та керувати ними, може нести кримінальну відповідальність. ОСОБА_7 в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує. (Том 4, а.с.139-144).
Оскільки в процесі судового розгляду у сторони захисту виникли сумніви щодо повноти та об`єктивності здобутих та наданих на досудовому слідстві та під час судового розгляду висновків судово-медичної експертизи за №659 від 26 квітня 2013 року та №10-2014/з від 17 жовтня 2014 року, оскільки наявні розбіжності щодо часу настання смерті потерпілого ОСОБА_10 , тобто у кримінальному провадженні фактично існують 3 висновки експертів, які різняться між собою стосовно часу настання смерті потерпілого ОСОБА_10 судом першої інстанції з метою усунення суперечностей у цих висновках було задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_48 та призначено комплексну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено Комунальному закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи».
За результатами проведення зазначеної експертизи було складено висновок судово-медичної експертизи (за матеріалами справи) №190 від 30.12.2020 року, відповідно до якого, враховуючи ступінь вираженості трупних явищ, відмічених в первинній судово-медичній документації 28.03.2013 року в 11.00, приймаючи до уваги причину смерті та умови, в яких знаходився труп, а також характер патогістологічних змін в області ушкоджень, в тому числі і м`яких тканин потерпілого, з урахуванням стану організму гр. ОСОБА_10 (алкогольне сп`яніння, крововтрата та наявність черепно-мозкової травми), судово-медична експертна комісія приходить до висновку, що з моменту спричинення тілесних ушкоджень до настання смерті проміжок часу може становити біля 1 доби (Том 12, а.с.153-188).
Вивченням матеріалів справи не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення вищевказаних доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів.
Що ж стосується викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого доводів про відсутність його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що не підтверджуються, а взагалі спростовуються іншими доказами по кримінальному провадженню, а також вважає це певною лінією захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення, до того ж, ці заперечення проти обвинувачення детально розглядалися судом першої інстанції і спростовані наведеними у вироку доказами, оскільки протоколи слідчих дій, висновки експертів, інші письмові докази у цьому кримінальному провадженні, а також покази потерпілого, свідків, експерта оцінювалися судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи.
Так, суд першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо наявності між потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_8 конфлікту, а також щодо механізму нанесення тілесних ушкоджень, оскільки версія обвинуваченого не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, і повністю спростовується показами потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_12 , який підтвердив агресивне поводження обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 по відношенню до померлого ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_16 , яка також підтвердила агресивне поводження обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 під час перебування в магазині, коли останні купували продукти та спиртні напої, а також висновками експертів, які наявні в матеріалах кримінального провадження.
Також в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу того, що він вдарив ОСОБА_10 лише по руках та по шиї, а наявність морального та фізичного тиску на обвинуваченого ОСОБА_7 з боку працівників поліції Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровської області під час проведення досудового слідства спростовується висновком службової перевірки від 16 червня 2015 року, проведеної на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2015 року.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав правильну юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_7 та визнав його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України.
Отже, аналізуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , співставляючи її з обвинуваченням, що йому інкримінується, а також з показами учасників судового провадження та з іншими доказами, дослідженими судом, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, колегія суддів робить висновок про те, що вищезазначені покази та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості ОСОБА_7 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, достовірними, допустимими, достатніми та такими, що не суперечать Конституції та нормам КПК України.
З урахуванням наведеного, виходячи з того, що доводи обвинуваченого не знайшли свого підтвердження протягом судового та апеляційного розглядів та спростовуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами у всій своїй сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги останнього про необхідність скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції задоволенню не підлягають.
Колегія суддів вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності, врахувавши поведінку всіх учасників під час вчинення злочинів, суд дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_7 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, умисному тяжкому тілесному ушкодженні, вчиненому групою осіб, що спричинило смерть потерпілого та хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненому групою осіб за наведених у вироку обставин і правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.121, ч.2 ст.121, ч.2 ст.296 КК України. За таких обставин вважати, що ОСОБА_7 невмотивовано засуджено за вказані кримінально-протиправні дії, немає підстав. Тому доводи обвинуваченого є необґрунтованими, оскільки на підставі тих доказів, які були предметом перевірки в судових засіданнях, з достатньою повнотою з`ясовано всі обставини зазначених у вироку кримінальних правопорушень. Так як вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження слідчими органами та судом обставин кримінального провадження, немає підстав вважати, що у справі допущена суттєва неповнота досудового або судового слідства, яка викликає необхідність скасування вироку з подальшим призначенням нового судового розгляду, на чому наполягає в своїй апеляції обвинувачений.
З приводу посилання апелянта в своїй скарзі на допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду через не дослідження під час судового розгляду його одежі як речового доказу у кримінальному провадженні колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч.3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження та прослуховуванням технічного засобу фіксації судових засідань від 25.10.2017 року, 26.11.2018 року встановлено, що судом було поставлено на обговорення питання щодо з`ясування обсягу доказів та порядку їх дослідження. Прокурор ОСОБА_49 запропонував наступний порядок дослідження доказів, а саме : допитати обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідити матеріали кримінального провадження, фото та відеоматеріали. Учасники судового провадження з цим погодилися і суд, порадившись на місці, ухвалив: допитати, потерпілого, обвинуваченого, дослідити матеріали кримінального провадження та викликати для допиту свідків. Даний порядок був підтриманий всіма учасниками, клопотань та доповнень щодо нього обвинуваченим не заявлялося, а тому доводи апеляційної скарги останнього в цій частині є неспроможними та не підлягають задоволенню.
Доводи обвинуваченого щодо того, що суд повинен був визнати висновки судово-медичних експертиз, з якими він був не згоден, недопустимими доказами через незрозумілу, на думку апелянта, втрату, матеріалів гістологічних досліджень, апеляційний суд вважає безпідставними.
Як витікає з висновку експерта №190 (експертизи за матеріалами справи) від від 30.12.2020 року згідно листа в.о. зав. відділом судово-медичної гістології ОСОБА_50 від 17.11.2020 року, гістологічний архів від трупу ОСОБА_10 , 1963 року народження (акт розтину №659 від 28.03.2013 року, акт гістологічного дослідження №2934 за 2013 рік) у відділенні не перебуває, так як згідно з п. 1.21, 1.22, 1.23, Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року у зв`язку з закінченням терміну зберігання знищений архів; паперовий-направлення, формаліновий, парафіновий та мікропрепарати за 2013 рік. Наказ по КЗ ДОБ СМЕ ДОР №8 від 03.01.2017 року.
Тож, при проведенні комплексної судово-медичної експертизи лікарем судово-медичним експертом гістологом КЗ ДОБ СМЕ ДОР ОСОБА_51 було виконане судово-гістологічне дослідження по даним текстового матеріалу №2934 з метою визначення терміну, який пройшов з моменту спричинення тілесних ушкоджень до настання смерті гр. ОСОБА_10 , 1953 року народження, результати якого викладені в Акті №10220 від 24.12.2020 року.
В даному випадку у колегії суддів відсутні підстави для сумніву в об`єктивності висновків проведених експертиз, які були досліджені судом, і зазначені апелянтом обставини не мають наслідком непридатність даних доказів у кримінальному провадженні для використання у якості доказової бази та не є підставою для визнання висновків експертних досліджень недопустимими доказами.
Не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду й посилання обвинуваченого на те, що суд неодноразово відмовляв у задоволенні його клопотання про призначення слідчого експерименту за його участю, натомість в матеріалах кримінального провадження наявний протокол проведення слідчого експерименту від 16 квітня 2013 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_41 .
Що ж стосується призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для його вибору суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші обставини, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
З огляду на матеріали кримінального провадження, суд при призначенні покарання обвинуваченому в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до нетяжких та тяжких злочинів, ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, працює приватним підприємцем, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння в якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому. Тож, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України та необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкцій статей та остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді 8 років 8 місяців позбавлення волі, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Таким чином, на думку колегії суддів, вимоги закону суд першої інстанції виконав і обґрунтував у мотивувальній частині вироку свій висновок про вид і розмір покарання належним чином, наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, підтверджені відповідними документами. При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та дані про особу ОСОБА_7 , й призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Також, на думку колегії суддів, суд першої інстанції з дотриманням вимог чинного законодавства під час вирішення цивільних позовів у даному кримінальному провадженні, належним чином обґрунтував порядок стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, вини обвинуваченого, яка встановлена під час розгляду даної справи, вимог розумності та справедливості частково задовольнив уточнений цивільний позов прокурора, стягнувши з ОСОБА_7 , вина якого щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України доведена в рамках даного кримінального провадження, на користь Комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради матеріальну шкоду в сумі 4155,90 гривень, оскільки ці витрати підтверджені Довідкою КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» №40 від 18 березня 2013 року, згідно з якою потерпілий ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні політравми КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» з 28 березня 2013 року по 18 квітня 2013 року, тобто 21 ліжко-днів, і вартість одного ліжко-дня у вказаному закладі складає 197,90 грн., виходячи з чого загальна сума витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 за вказаний період становить 4 155,90 грн.
Цивільний же позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на прохання потерпілого місцевий суд залишив без розгляду, роз`яснивши останньому, що за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, виходячи з системного аналізу матеріалів кримінального провадження можливо зробити висновок, що суд першої інстанції під час ухвалення даного обвинувального вироку виходив першочергово з загальних засад кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим було постановлено законне та обґрунтоване рішення, яке підлягає залишенню без змін, а подана обвинуваченим апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його судовому розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

______________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4