Справа №№ 148/1714/21
В И Р О К
Іменем України

28 жовтня 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000293 внесеного в ЄРДР від 30.08.2021 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Зарічне, Тульчинського району, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не одружений, не працює, раніше судимий:

- 08.04.2005, Тульчинським р/с за ст. ст. 15ч.2, 185 ч.1, 75 КК України до 1 року п/в з іспитовим строком на 1 рік;

- 23.01.2006, Тульчинським р/с за ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 р. 3 міс. п/в;

- 31.07.2009, Тульчинським р/с за ст. ст. 152 ч.2, 129, 71 КК України до 7 р. 6 міс. п/в;

- 21.12.2018, Тульчинським р/с за ст. 185 ч.2 КК України до 5 міс. арешту;

- 22.07.2021, Тульчинським р/с за ст. ст. 185 ч.3, 70 КК України до 3 р. 5 міс. п/в, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим в тому числі за злочини проти власності, востаннє 22.07.2021 Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років і 5 місяців позбавлення волі та останній маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність за наступних обставин.
Так, 30.08.2021 близько 02:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до сусідського домогосподарства АДРЕСА_1 та відчинивши засув на фіртці, проник до подвір`я, яке належить ОСОБА_4 , де на подвір`ї побачив автомобіль марки ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , та в останнього винник умисел на незаконне заволодіння чужим транспортним засобом.
З цією метою, реалізуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом, не маючи права на користування автомобілем, без дозволу власника, з метою використати його для власних потреб, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, протиправно, таємно, шляхом вільного доступу, відчинив незамкнуту ведійську дверку, та таким чином, потрапив до салону автомобіля, в подальшому завів двигун, так як, ключі від запалювання були в замку запалювання, та завівши вказаний автомобіль виїхав ним з території вказаного вище домогосподарства, тим самим, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, чим заподіяв ОСОБА_4 , матеріального збитку на суму 11 912 грн. 10 коп.
Після чого, ОСОБА_5 викраденим автомобілем поїхав по с. Суворовське, де на одній із вулиць зачепив паркан та пошкодив вказаний викрадений ним автомобіль, після чого поїхав до м. Тульчин, де залишив його по вул. Пестеля в м. Тульчин Вінницької області.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ст. 289 ч.2 КК України визнав повністю і суду показав, що всі обставини викладені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності і ним не оспорюються. Він, дійсно 30.08.2021, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов на подвір`я, свого сусіда ОСОБА_4 , з метою щоб викрасти якийсь металобрухт. На подвір`ї, він побачив автомобіль, який був незамкнений, тому вирішив його викрасти. Відчинивши дверцята, він викотив автомобіль на дорогу, і там не змігши його завести скотився ним до ліхтаря, який був на дорозі. Там, він побачив, що вимкнений акумулятор. За допомогою кнопки, яка знаходилась біля замка запалювання, він включив акумулятор та завів автомобіль. Після цього він їздив по селу, де на одній із вулиць в`їхав в паркан якогось домогосподарства. В подальшому, він вже пам`ятає, що він знаходився в м. Тульчині, де розпивав спиртне із своїм товаришем, якого не пам`ятає, біля автомобіля, де і був затриманий працівниками поліції. В скоєному кається, просить суворо не карати.

Крім повного та беззастережного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 , який суду пояснив, що 30.08.2021, вранці його дружина зайшла до будинку і повідомила йому, що викрали автомобіль, який знаходився на подвір`ї. Він пішов до сусіда, і попросив його завезти його до поліції в м. Тульчин, так як не міг повідомити поліцію по телефону. При в`їзді в м. Тульчин, він побачив свій автомобіль, який був в пошкодженому стані, а біля нього знаходився ОСОБА_5 ще з якимось чоловіком і вживали спиртне. Він поїхав до поліції і повідомив їм про крадіжку автомобіля. Поліція приїхала на місце і там затримали ОСОБА_5 . Вважає, що останній повинен понести суворе покарання.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в незаконному заволодінні транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого є проникнення в інше сховище, в судовому засіданні доведена в повному обсязі, а тому його дії вірно кваліфіковано за ст. 289 ч.2 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить каяття в скоєному злочині.

Обтяжуючими покарання обставинами являється вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який маючи непогашену судимість за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти злочини, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення. Відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу, обвинуваченим вчинено тяжкий злочин передбачений ст. 289 ч.2 КК України. За місцем проживання останній характеризується посередньо, на обліку і лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в зв`язку з чим є осудним, наявністю пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції визначеної ст. 289 ч.2 КК України без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, яке останній повинен відбувати.

Також судом враховано, що обвинувачений вчинив злочин після постановлення вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.07.2021, відповідно до якого останнього було визнано винним за ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання, з врахуванням ст. 70 ч.4 КК України, у виді трьох років п`яти місяців позбавлення волі, яке останній не відбував, а тому остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Призначене покарання на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з часу його затримання, з 30.08.2021 року, зарахувавши строк перебування під вартою в строк відбуття остаточного покарання.

Стосовно запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, враховуючи позицію учасників судового розгляду, суд вважає, що до вступу вироку в законну силу підстав для його зміни чи скасування не має.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати в сумі 2059,44 грн. за проведення криміналістичних експертиз, суд вважає, що вони підлягають стягненню із засудженого в повному обсязі.

Питання речових доказів судом вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 289 КК України, ст. ст. 370-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років і шість місяців без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 71 КК України, з врахуванням вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.07.2021, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі строком на шість років і шість місяців без конфіскації майна.

Строк відбування покарання рахувати з 30.08.2021 року, зарахувавши строк перебування під вартою в строк відбуття остаточного покарання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави понесені процесуальні витрати в сумі 2059,44 грн. (дві тисячі п`ятдесят дев`ять гривень 44 коп.) за проведення криміналістичних експертиз.

Речові докази:

- автомобіль марки ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 та зв`язку ключів від автомобіля «ВАЗ» - повернути потерпілому ОСОБА_4 ;
- чотири липких стрічки зі слідами рук знищити, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду від 01.09.2021, на вказане майно, в кримінальному провадженні № 0000293 від 30.08.2021.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам та направити до установи виконання покарань.

Суддя