Номер провадження: 11-кп/813/182/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2020 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001923, внесеному до ЄРДР 27.12.2017 року, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою повернуто обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001923, внесеному до ЄРДР 27.12.2017 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, прокурору для усунення виявлених недоліків.

Підставами для повернення обвинувального акту суд першої інстанції зазначив наступне:

- згідно з обвинувальним актом ОСОБА_7 висунуто обвинувачення, зокрема щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який визначений як кримінальний проступок. В свою чергу, підпунктом 5 пункту 4 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2617-VІІІ визначено, що обвинувальні акти у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України;

- обвинувальний акт при викладі фактичних обставин та формулювання обвинувачення щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, не містить чіткого формулювання із зазначенням конкретних дій, у вчиненні яких ОСОБА_7 обвинувачується, зокрема відсутнє чітке розмежування дій, передбачених статтями із зазначенням форми вини, мотиву і мети вчинення злочинів, не зазначено: час, місця, способу та інших обставин вчинення злочинів, які відповідно до положень ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають обов`язковому доказуванню у кримінальному провадженні.

Крім того суд першої інстанції звертає увагу, що ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 25 лютого 2019 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні був повернутий прокурору, з підстав невідповідності вимогам КПК України, яка ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 червня 2019 року, залишена без змін. Однак, незважаючи на вказані недоліки обвинувального акту у вказаних судових рішеннях, прокурор фактично взагалі не усунув їх, чим фактично не виконав судові рішення, які набрали законної сили і є обов`язковими для виконання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із оскарженою ухвалою, прокурор ОСОБА_6 звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій зазначив, що

- в обвинувальному акті зазначені: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та сам виклад фактичних обставин хоч і є складовою частиною обвинувального акту та не являє собою пред`явлене обвинувачення, так як формулювання обвинувачення є другою складовою обвинувального акту, яке сформульовано відносно обвинуваченого, зазначено правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

- в обвинувальному акті обставини, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню зазначено чітко і конкретно.

На підставі викладеного прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив апеляційний суд залишити ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали судової справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законим є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 291КПК України обвинувальний акт повинен містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає наявність саме в обвинувальному акті таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Із аналізу змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001923, внесеному до ЄРДР 27.12.2017 року, вбачається, що ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Перевіривши зміст обвинувального акту, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту положенням закону і повернув його прокурору для усунення недоліків, оскільки прокурором в обвинувальному акті нечітко сформульовано обвинувачення та не розкриті об`єктивна та суб`єктивна сторони інкримінованих кримінальних правопорушень.

У вказаному обвинувальному акті не зазначено жодних відомостей про форми вини, мотиву і мети вчинення кримінальних правопорушень, не зазначено: час, місця, способу та інших обставин вчинення кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають обов`язковому доказуванню у кримінальному провадженні.

Вказані обставини свідчать про неконкретність пред`явленого обвинувачення та позбавляють суд можливості визначити межі судового розгляду стосовно обвинуваченого та прийняти об`єктивне рішення по справі, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі суду першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції зазначив, що підпунктом 5 пункту 4 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2617-VІІІ визначено, що обвинувальні акти у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України;

В свою чергу, відповідно п. 3 ч. 4 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII у кримінальних провадженнях за сукупністю злочинів, один або декілька з яких визначені як кримінальні проступки, в яких до набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене частиною другою статті 283 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий за погодженням із прокурором виділяє в окреме провадження матеріали щодо кримінального проступку, якщо це можливо без шкоди для подальшого досудового розслідування та судового розгляду, та здійснює дізнання в порядку, встановленому главою 25 Кримінального процесуального кодексу України. Кримінальне провадження щодо злочину продовжує здійснюватися в порядку, визначеному цим Кодексом.

На підставі наведеного, висновок суду, щодо повернення обвинувального акту для виконання вимог глави 25 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки в даному випадку виділення в окреме провадження матеріалів може зашкодити судовому розгляду кримінального провадження та негативно вплинути на повноту судового розгляду.

Окрім того, 09.02.2021 року прокурором прийнято рішення про об`єднання кримінальних проваджень № 0001923 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та № 0000117 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України, виходячи з конкретних обставин.

Враховуючи викладені обставини у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що в цій частині суд першої інстанції прийняв рішення помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, що є підставою для зміни оскарженої ухвали, з виключенням зазначених вказівок суду з оскарженої ухвали на підставі вимог ст. 409 КПК України.

Таким чином, з урахуванням вимог п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України ухвала районного суду підлягає зміні, шляхом виключення з мотивувальної частини ухвали суду посилань суду на підпункт 5 пункту 4 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2617-VІІІ, як на підставу повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись статтями 290, 291, 370, 372, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2020 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001923, внесеному до ЄРДР 27.12.2017 року, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, - змінити.

Виключити з мотивувальної частини оскарженої ухвали посилання суду першої інстанції на підпункт 5 пункту 4 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2617-VІІІ, як на підставу повернення обвинувального акту прокурору.

В іншій частині оскаржену ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3