Справа № 287/1668/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине справу по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, із загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого
по ст.185 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в:
19 жовтня 2021 року до Ємільчинського районного суду в порядку ст.291 КПК України надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, з угодою про визнання винуватості.
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 21.03.2021 року він прибув у лісовий масив кв. 61 вид. 26.1 Журжевицького лісництва ДП «Олевське лісове господарство», що неподалік с. Юрове, Коростенського району, Житомирської області (Олевська ОТГ), де у ділянці суцільно-санітарної рубки дерев, яка здійснюється відповідно до лісорубного квитка №34 від 17.02.2021 року, на землі виявив зрізану заготовлену лісопродукцію породи сосна і в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаної лісопродукції породи сосна, для подальшої реалізації її для власних потреб.
Цього ж дня ОСОБА_6 , повернувшись з вказаного лісового масиву в с. Юрове, Коростенського району, Житомирської області зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_7 , який має у користуванні вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131» типу ПЛГ з облаштованим маніпулятором для навантаження лісопродукції, д/н НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер шасі (рами) НОМЕР_2 , 1973 року випуску, з напівпричепом без д.н.з., власником якого являється ОСОБА_8 , де в ході розмови попросив ОСОБА_7 допомогти йому привезти вищезазначену лісопродукцію, при цьому пояснивши, що лісопродукція законна та на неї є всі необхідні документи, чим ввів в оману ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що у вищевказаному лісовому масиві знаходиться значна кількість лісопродукції та одним автомобілем її не забрати, після чого ОСОБА_7 запропонував своєму знайомому ОСОБА_9 , який має у користуванні спеціальний вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131» типу ПЛГ з облаштованим маніпулятором для навантаження лісопродукції, д/н НОМЕР_3 , з напівпричіпом без д.н.з., власником якого являється ОСОБА_10 , допомогти йому перевезти для ОСОБА_6 з лісового масиву лісопродукцію, на що останній погодився.

22.03.2021 року біля 13 години ОСОБА_6 за кермом мотоциклу, ОСОБА_7 за кермом вантажного автомобіля марки «ЗІЛ-131» д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_9 за кермом вантажного автомобіля марки «ЗІЛ-131», д/н НОМЕР_3 , поїхали до лісового масиву, де ОСОБА_6 раніше на землі виявив заготовлену зрізану лісопродукцію породи сосна.

Прибувши до лісового масиву у кв. 61 вид. 26.1 Журжевицького лісництва ДП «Олевське лісове господарство», що неподалік с. Юрове Коростенського району Житомирської області (Олевська ОТГ), ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме лісопродукції породи сосна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих мотивів, переконавшись що за їхніми діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким непоміченими, з допомоги ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які не знали про злочинні наміри останнього, за допомогою маніпуляторів на автомобілях завантажили 79 сортиментів лісопродукції породи сосна, а саме 9 сортиментів довжиною по 4,5 м. кожен класу якості С та D, 70 сортиментів довжиною по 6 м. кожний класу якості С, D та В, всього загальним об`ємом 23,376 м.куб. на загальну суму 35617,57 грн., які таємно викрав, причинивши ДП «Олевське лісове господарство» на вказану суму матеріальні збитки.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ст. 185 ч.1 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна.
24 вересня 2021 року у кримінальному провадженні укладено угоду про визнання винуватості та сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ст.185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.476 КПК України.

Суд вважає, що угода відповідає вимогам кримінально-процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого, представник потерпілого просили про затвердження угоди.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Кримінальне правопорушення у скоєнні якого ОСОБА_6 беззаперечно визнає себе винуватим згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений характеризується позитивно.
Відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючими обставинами покарання обвинуваченого, суд вважає його щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених кримінальним законом. Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався, що обвинувачений розуміє положення ст.474 ч.4 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 24 вересня 2021 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: 79 сортиментів лісопродукції породи сосна, загальним об`ємом 23,376 м.куб., передані на зберігання ДП «Олевське лісове господарство», - повернути останньому; автомобіль марки «ЗІЛ-131», д/н НОМЕР_1 , переданий згідно розписки на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 повернути останньому; автомобіль марки «ЗІЛ-131», д/н НОМЕР_3 , переданий згідно розписки на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 повернути останньому.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1