Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/5653/21
Провадження №1-кп/523/1112/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

23.11.2021 Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001564 від 16.05.2020 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, дітей на утриманні не маючого, працюючого водієм ТОВ «Укрбастур», зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15.05.2020р., приблизно о 18год. 29хв., ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у денний час доби по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю проїзної частини вул. Семена Палія в м. Одесі, де організовано двосторонній, трьохрядний рух в кожному напрямку, з боку вул. Марсельської в напрямку вул. Миколаївська дорога в крайній правій смузі свого напрямку руху. Так, ОСОБА_6 діючи самовпевнено та наближаючись до будинку №68 по вул. Семена Палія, будучи не уважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, маючи об`єктивну можливість бачити пішохода ОСОБА_7 , який починає здійснювати перехід з ліва на право по ходу руху автомобіля в неустановленому місці, не прийняв заходів для зменшення швидкості руху або зупинки транспортного засобу, та здійснив наїзд передньою частиною автомобіля на ОСОБА_7 . В результаті ДТП, ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому дна кульшової западини справа зі зміщенням кісткових уламків, закритий перелом гілки сідничної кістки справа, садна обличчя, зазначені ушкодження спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21-день і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
В умовах даної дорожньо-транспортної події, дії водія ОСОБА_6 регламентувалися вимогою пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якою, водій був повинен прийняти заходи до зниження швидкості з ціллю уникнення наїзду. Належним виконанням зазначеної вимоги пункту 12.3 ПДР, водій автомобіля «Volkswagen» мав технічну можливість уникнути пригоди з моменту гарантованого виявлення пішохода в середній смузі.
В судовому засіданні, ОСОБА_6 визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом враховується особа ОСОБА_6 , який є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальне правопорушення та притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, одруженого, офіційно працюючого водієм ТОВ «Укрбастур», де характеризується позитивно, маючого постійне місце проживання та реєстрації, де характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого до обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_6 , який є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальне правопорушення та притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення з необережності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, одруженого, офіційно працюючого водієм ТОВ «Укрбастур», де характеризується позитивно, маючого постійне місце проживання та реєстрації, де характеризується позитивно, та наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому-щире каяття, повне визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого до обвинуваченого, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення Гвоздецького можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді обмеження волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України) та із застосуванням додаткової міри покарання.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді обмеження волі з випробуванням, передбачене санкцією ст.286 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді обмеження волі із випробуванням за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише Законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Цивільний позов Суворовської Окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню, оскільки підтверджений документально та визнаний обвинуваченим в повному обсязі.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням на строк 1 рік, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов Суворовської Окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» - задовольнити. Стягнути із ОСОБА_5 в інтересах КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» матеріальну шкоду в розмірі 12572,80гривень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1634,40грн., 4575,72грн., за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_5 в повному обсязі, в інтересах держави в особі Одеського НДІСЕ.

Речові докази: DVD+R-диск із відеозаписами - зберігати при матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «Volkswagen» - вважати повернутим за належністю ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1