Справа № 283/1166/21
Номер провадження 1-кп/289/91/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
та сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000043, який надійшов 12.05.2021 з Житомирського апеляційного суду після вирішення підсудності, по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, неодруженого, на утриманні нікого не має, раніше судимого 03.09.2018 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
04.02.2021 близько 07 години ОСОБА_9 , за попередньою змовою з особою, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, прибули до гаражного приміщення ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де, враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, особа, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, залишилася біля паркану спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження спільника в разі виникнення небезпеки, а ОСОБА_9 через незачинені вхідні двері проник всередину гаражного приміщення, звідки таємно викрав бензопилу торгівельної марки «STIHLMS 180C» cерійний номер 818670415 вартістю 2446,66 грн., мийку високого тиску торгівельної марки «MIOL» арт. Номер 82-983 вартістю 1180,00 грн., електричну дриль-перфоратор торгівельної марки «DWT» модель «SBM-750 VS» серійний номер 61 вартістю 490,83 грн., електричну болгарку торгівельної марки «DWT» модель «WS-150Т» серійний номер 057 вартістю 956,00 грн., електричну болгарку торгівельної марки «BOSCH» модель «GWS22-230JH» вартістю 2266,33 грн., які через паркан передав особі, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, після чого вони обидва разом із викраденим майном зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 7336,49 грн., яка була відшкодована під час досудового розслідування.

Продовжуючи свої протиправні дії, 17.02.2021 близько 01 години ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з неповнолітньою особою, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, та малолітньою особою 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, прибули до кіоску «Шаурма», який розташований по вул. Кривенчука, 8 в м. Малин Житомирської області, де, повторно, діючи за попередньою змовою в складі групи осіб, з корисливих мотивів та враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, ОСОБА_9 та особа, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, пошкодили віконце для здійснення торгівлі, після чого ОСОБА_9 разом із малолітньою особою 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, проникли всередину вказаного кіоску, звідки ОСОБА_9 умисно викрав грошові кошти в сумі 3950,00 грн., належні ОСОБА_6 , а малолітня особа 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, викрав фарфорову скарбничку, всередині якої знаходилися грошові кошти в сумі 47,00 грн. та належні ОСОБА_6 товари: філе куряче 4 кг вартістю 98,90 грн. за кг на суму 395,60 грн.; піца 11 шт. вартістю 24,00 грн. кожна на суму 264,00 грн.; гамбургер 4 шт. вартістю 25,00 грн. кожен на суму 100,00 грн., булки «Хот-дог» 5 шт. вартістю 25,00 грн. кожна на суму 125,00 грн., які через віконце передав ОСОБА_9 , а останній заховав викрадені речі в рюкзак, після чого залишили місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4881,60 грн., яка останній не відшкодована.

Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, 18.02.2021 близько 22 години ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з неповнолітньою особою, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, та малолітньою особою 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, прибули до гаражного приміщення, належного ОСОБА_8 , що розташоване по АДРЕСА_3 , де, враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проникли всередину гаражного приміщення, звідки умисно таємно викрали електричну шліфувальну машинку торгівельної марки «Soma» модель «SM-13028» вартістю 459,17 грн., електричний лобзик торгівельної марки «Світязь» модель «СЛ800РМ» вартістю 506,14 грн., зарядний пристрій для акумулятора торгівельної марки «Бархат-М» вартістю 550,00 грн., набір свердл вартістю 200,00 грн. та набір інструментів вартістю 400,00 грн., після чого разом із викраденим майном зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2115,31 грн., яка була частково відшкодована під час досудового розслідування за рахунок повернутих поліцією речей.

Крім того, продовжуючи свої протиправні дії 19.02.2021 близько 00-00 години ОСОБА_9 , повторно, за попередньою змовою з особою, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, та малолітньою особою 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, прибули до будинку, що розташований по АДРЕСА_4 та який належить ОСОБА_7 , де, враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження металевої скоби вхідних дверей проникли всередину будинку, звідки умисно таємно викрали грошові кошти в сумі 2300,00 грн., бензопилу торгівельної марки «STIHLMS 180» вартістю 2616,27 грн., бензинову косу торгівельної марки «Mогильов» модель «КМ-5500» вартістю 1764,03 грн., електричну дриль вартістю 525,00 грн., ланцюга до бензопили торгівельної марки «STIHLMS 180» вартістю 199,67 грн., саморобного мисливського ножа вартістю 432,00 грн., мисливського ножа вартістю 250,00 грн., складного багатофункціонального ножа вартістю 262,50 грн., після чого вони разом із викраденим майном зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 8349,47 грн., яка була частково відшкодована під час досудового розслідування за рахунок повернутих поліцією речей, грошові кошти не повернуті.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, покази давати відмовився, як і відмовився від виступу в дебатах і останнього слова.

Суд зазначає, що обвинувачений вправі мовчати й факт мовчання не має для суду жодного доказового значення, коли прокурор під час судового розгляду зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа (ст.ст. 17, 18, 474 КПК України).

Суд констатує, що у судовому засіданні сторонам було забезпечено передбачені ст. 22 КПК України права щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В судовому засіданні сторона обвинувачення відмовилася від допиту трьох свідків в звязку з тим, що свідок ОСОБА_11 допитувався по епізоду, в якому ОСОБА_9 не брав участі, а явку свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 забезпечити неможливо, так як ОСОБА_12 знаходиться в тяжкому стані в опіковому центрі м. Житомир, а ОСОБА_13 оголошений в розшук, при цьому сторона захисту підтримала позицію прокурора та не наполягала на виклику вказаних свідків для допиту, у звязку з чим допит цих свідків не проводився та був виключений судом з обсягу доказів, що підлягають дослідженню.
Під час судового розгляду стороною обвинувачення в якості доказів винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суду надано наступні документи, які були досліджені в судовому засіданні та долучені до матеріалів справи:
-витяг з кримінального провадження №0000043 від 03.02.2021 з правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 185 КК України (т.2 а.с.153-156). За своїм змістом, витяг про внесення відомостей до ЄРДР у відповідності до вимог ст. 214 КПК України є приводом для початку досудового розслідування, а факти, викладені у названому документі, підлягають перевірці та відповідно до вимог ст. 91 КПК України доведенню;

-постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 24.02.2021, 25.02.2021, згідно яких об`єднані в одне провадження за №0000043 матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях за №0000046 від 04.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, №0000013 від 20.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України (т.2 а.с.157,158-159).
По епізоду скоєння крадіжки 04.02.2021 з гаражного приміщення ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , судом досліджені наступні докази.
Потерпілий ОСОБА_5 , 1948 року народження, в судовому засіданні 20.09.2021 повідомив, що він вночі під ранок почув, що хтось в його гаражі ходить, однак він в силу свого похилого віку побоявся вийти подивитися, а вже зранку він зайшов до гаража та побачив, що викрадено його речі: дві болгарки, переноски, бензопилу, ще якісь речі, він вже не пам`ятає. Після цього він зателефонував в поліцію, останні передивилися зафіксовані на відеокамеру, що знаходиться на магазині наприти його будинку, події і встановили, хто здійснив крадіжку майна з його гаража. Через деякий час привезли обвинуваченого та інших осіб, які розповідали і показували на місці події коли та за яких обставин вони здійснили крадіжку. Всі викрадені речі потерпілому ОСОБА_5 повернуті, претензій не має, щодо покарання покладається на розсуд суду.
Судом по вказаному епізоду від 04.02.2021 також досліджені наступні письмові докази:

-рапорт оперативного чергового від 04.02.2021 про надходження повідомлення зі служби 102 про скоєння крадіжки з гаражу в АДРЕСА_2 , та викрадення бензопили, 2 болгарок, дріль та протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.02.2021 від ОСОБА_5 про проникнення до гаражного приміщення в АДРЕСА_2 невідомої особи та здійснення з нього крадіжки електроінструменту (т.2 а.с.160,161);
-заява ОСОБА_5 04.02.2021 про надання дозволу на проведення огляду без ухвали суду, на підставі якої проведено огляд території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено протокол огляду від 04.02.2021 із ілюстрованими таблицями, в яких зафіксовано загальний вигляд гаражного приміщення, в якому зберігаються різного роду господарські предмети і інструменти, в ході проведення огляду будь-яких слідів виявлено та вилучено не було (т.2 а.с.163-167);
-заява особи, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, про добровільну видачу працівникам поліції бензопили, яку він разом із ОСОБА_9 викрав із домоволодіння по АДРЕСА_2 (т.2 а.с.168);
-протокол огляду місця події від 04.02.2021, в якому зафіксована добровільна видача особою, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, без ухвали суду бензопили марки «STIHL MS180C» разом із ілюстративними таблицями до нього (т.2 а.с.169-172);
-постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, а саме вилученої під час огляду від 04.02.2021 бензопили марки «STIHL MS180C» (т.2 а.с.185);
-ухвала слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 08.02.2021 про накладення арешту на вилучену під час огляду місця події від 04.02.2021 бензопилу марки «STIHL MS180C» (т.4 а.с.19);

-заява особи, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, про добровільну видачу працівникам поліції електроінструментів, які він разом із ОСОБА_9 викрав із домоволодіння по АДРЕСА_2 та які були заховані у господарському приміщенні закинутого домоволодіння по АДРЕСА_5 (т.2 а.с.173);
-протокол огляду місця події від 04.02.2021, а саме домоволодіння по АДРЕСА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено електричні інструменти: мийку високого тиску марки «Miol», електричну болгарку марки «DWTWS-150T», електричну болгарку марки «Bosch GWS22-230JH», електричну дриль-перфоратор марки «DWTSBM-750VS» разом із ілюстративними таблицями до нього (т.2 а.с.174-183);
-ухвала слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 08.02.2021 про надання дозволу на проведення обшуку господарського приміщення закинутого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 для відшукання і вилучення електроінструментів, які мають значення для кримінального провадження як речові докази (т.2 а.с.186);
-заява ОСОБА_5 від 04.02.2021 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000046 у зв`язку із крадіжкою електроінструменту з гаражного приміщення (т.2 а.с.184);
-ухвала слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 08.02.2021 про накладення арешту на вилучені під час огляду від 04.02.2021 приміщення закинутого домоволодянні за адресою: АДРЕСА_5 для відшукання і вилучення електроінструментів, які мають значення для кримінального провадження як речові докази (т.2 а.с.187);
-постанова про доручення проведення товарознавчої експертизи від 05.02.2021 (т.2 а.с.188), на підставі якої висновком експерта від 11.02.2021 №СЕ-19/106-21/1491-ТВ визначено, що ринкова вартість ручної бензинової пили торгівельної марки «STIHL MS180C» станом на 04.02.2021 могла становити 2446,66 грн. (т.2 а.с.189-196);
-постанова про доручення проведення товарознавчої експертизи від 05.02.2021 (т.2 а.с.197), на підставі якої висновком експерта від 10.02.2021 №СЕ-19/106-21/1492-ТВ визначено, що ринкова вартість ручної електричної кутової шліфувальної машини торгівельної марки «Bosch GWS22-230JH» станом на 04.02.2021 могла становити 2266,33 грн. (т.2 а.с.198-205);
-постанова про доручення проведення товарознавчої експертизи від 05.02.2021 (т.2 а.с.206), на підставі якої висновком експерта від 10.02.2021 №СЕ-19/106-21/1493-ТВ визначено, що ринкова вартість ручної електричної кутової шліфувальної машини торгівельної марки «DWT WS-150T» станом на 04.02.2021 могла становити 956,00 грн. (т.2 а.с.207-214);
-постанова про доручення проведення товарознавчої експертизи від 05.02.2021 (т.2 а.с.215), на підставі якої висновком експерта від 12.02.2021 №СЕ-19/106-21/1495-ТВ визначено, що ринкова вартість електричного ударного дриля торгівельної марки «DWT SBM-750VS» станом на 04.02.2021 могла становити 490,83 грн. (т.2 а.с.216-223);
-постанова про доручення проведення товарознавчої експертизи від 05.02.2021 (т.2 а.с.224), на підставі якої висновком експерта від 12.02.2021 №СЕ-19/106-21/1497-ТВ визначено, що ринкова вартість мийки високого тиску торгівельної марки «Miol» станом на 04.02.2021 могла становити 1180,00 грн. (т.2 а.с.225-232);
-розписка ОСОБА_5 від 17.02.2021 про повернення йому працівниками поліції викрадених у нього речей, «а саме бензопилу М-Штиль, електроболгарку М-Бош, електроболгарку М-ДВТ, дриль електричний М-ДВТ, мийку високого тиску М-Міол», які він зобовязався зберігати до вирішення справи по суті (т.2 а.с.233);
-протокол проведення слідчого експерименту від 16.02.2021 разом із ілюстративними таблицями, в якому зафіксовано як особа, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, детально розповіла і показала на місці події обставини вчинення ним разом із ОСОБА_9 крадіжки електроінструменту з гаражного приміщення в АДРЕСА_2 , показав місце, де він залишився чекати ОСОБА_9 , який переліз через паркан та проник до гаражного приміщення, звідки здійснив крадіжку електроінструменту та передавав через паркан, вказав на господарське приміщення закинутого домоволодіння по АДРЕСА_5 , де він разом із ОСОБА_14 заховали частину викрадених електроінструментів та на власне домоволодіння по АДРЕСА_6 , де в господарському приміщенні було заховано викрадену разом із ОСОБА_9 бензопилу (т.2 а.с.240-245);

-заява ОСОБА_5 17.02.2021 про надання дозволу на проведення огляду без ухвали суду (т.2 а.с.246);
-протокол проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_9 від 17.02.2021 разом із ілюстративними таблицями, в якому зафіксовано як останній детально розповів і показав на місці вчинення кримінального правопорушення обставини вчинення разом із особою, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, крадіжки електроінструменту з гаражного приміщення в АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_5 та як він через паркан переліз на територію домоволодянні ОСОБА_5 , як він підійшов до гаражного приміщення та шляхом вільного доступу проник всередину, звідки спочатку викрав бензопилу, яку через паркан передав особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, а потім знову декілька разів повертався до вказаного гаража, де викрав дві електричні болгарки, мийку високого тиску та електричну дриль-перфоратор, які також передавав через паркан особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та як вони удвох заховали викрадене майно в приміщенні закинутого домоволодіння по АДРЕСА_5 (т.2 а.с.247-250 та т.3 а.с.1-2);
Разом з тим захисник зазначає про недопустимість як доказу протоколу проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_9 від 17.02.2021, посилаючись на те, що він не відповідає вимогам ч. 5, 6 ст. 240 КПК України та вимогам статей 104-107 КПК України. Зокрема, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про наявність добровільної згоди на проведення слідчого експерименту від осіб, які володіють приміщенням в АДРЕСА_6 , як і відсутні відомості про наявність ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення слідчого експерименту за вказаною адресою, отже слідчий експеримент проведений з порушенням вимог ч. 5 ст. 240 КПК України, що є істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

Крім того, у розділі протоколу про застосування технічних засобів фіксації вказано лише про здійснення фотозйомки на фотоапарат «Canon», без зазначення характеристики технічних засобів фіксації, а також носіїв інформації, в додатках до протоколу не вказано з якого носія інформації були роздруковані фотознімки. Разом з тим, додатки до протоколу у виді ілюстративної таблиці з фотознімками містять посилання до протоколу слідчого експерименту від 16.02.2021, тобто за день до проведення слідчого експерименту та надання письмової згоди від потерпілого на проведення слідчого експерименту за адресою його домоволодіння по АДРЕСА_2 . До того ж, на фотознімках чітко видно, що фотографування проводилося при денному світлі у видимий час доби, в той час, як слідчий експеримент було розпочато о 16-10, а закінчено о 17-00 годині, що 17.02.2021 мав відбуватися в період сутінок та затемненого природного освітлення (т.3 а.с.3-5).

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що в протоколі проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_9 від 17.02.2021 помилково записано «вул. Нахімова, 3», так як в дійсності слідчий експеримент проводився за адресою «Нахімова, 1» в м. Малин, як і помилково надрукована дата на ілюстративній таблиці «16.02.2021», що являється технічними помилками.

Суд не вбачає підстав для визнання недопустимим зазначеного протоколу проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_9 від 17.02.2021, про що заявила захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 у поданому суду клопотанні виходячи з наступного.

За статтями 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо його отримано у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використано при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та іншими законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

При цьому КПК не містить положення про те, що будь-яке процесуальне порушення, допущене при збиранні доказів, тягне за собою безумовне визнання доказів недопустимими (як протилежність за визначенням допустимим доказам).

Для Суду є аксіомою, що правові норми завжди мають мету, для досягнення якої власне і створюються. Норми права мають застосовуватися, у тому числі і тлумачитися, із врахуванням такої мети, тобто із врахуванням того результату, який за задумом законодавця повинен досягатися внаслідок реалізації такої норми.

Правила оцінки доказів, особливо вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, мають за мету запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів (постанова ККС ВС від 29.09.2020 у справі № 601/1143/16).

У контексті такого елементу допустимості доказів як належний процесуальний порядок отримання доказів, Суд додатково звертає увагу, що метою встановлення та дотримання такого порядку є насамперед (1) унеможливлення істотного порушення прав і свобод людини в ході збирання (отримання) доказів та (2) забезпечення достовірності отриманих фактичних даних.

У зв`язку із цим, при наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: (1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи (2) зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

Вирішуючи на підставі частини 1 статті 87 КПК питання щодо допустимості доказу, який отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, суд має обґрунтувати: (1) яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, (2) в чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу, та (3) за відповідності ситуації переліку критеріїв, наведеним в частині 2 статті 87 КПК - послатись на конкретний пункт цієї норми.

При вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд в кожному конкретному випадку має встановити: (1) чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії; (2) чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо: (1) ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних (недопустимість правового «пуризму»); (2) порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. У разі встановлення порушення, що породжує сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів чи за допомогою проведення додаткових процесуальних дій, суд має визнати такий доказ недопустимим. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження.

Такий висновок також ґрунтується й на практиці Верховного Суду. Так, при визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу (постанова ККС ВС від 25.09.2018 у справі № 210/4412/15-к). Щодо існування інших (умовних) підстав для визнання доказів недопустимими, судам необхідно у кожному конкретному кримінальному провадженні з`ясувати, до яких наслідків порушення вимог кримінального процесуального закону призвели і чи є ці наслідки незворотними (тобто такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду). Якщо мова йде про визнання доказів, отриманих під час слідчих (розшукових) дій, недопустимими, це здебільшого стосується наявності сумнівів у достовірності відомостей, отриманих в результаті їх проведення (постанова ККС ВС від 05.08.2020 у справі № 334/5670/18).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 17.02.2021 ОСОБА_5 надав дозвіл на проведення слідчого експерименту на території його домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 (т.2 а.с.246).

Враховуючи, що гаражне приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є місцем вчинення злочину, тому дозвіл ОСОБА_5 суд приймає до уваги як належну підставу для проведення огляду, що не потребувало попереднього дозволу суду.

Так як в самому протоколі проведення слідчого експерименту вказано про його проведення «на місці вчинення кримінального правопорушення», відомості про яке внесені до ЄРДР 04.02.2021, при цьому у даному кримінальному провадженні відсутні факти скоєння крадіжок за адресою АДРЕСА_6 , до того ж в протоколі вказано «…провів слідчий експеримент з метою і уточнення відомостей обставин вчинення крадіжки господарських речей з гаражного приміщення… належного ОСОБА_5 », таким чином суд вважає помилково зазначеною в протоколі проведення слідчого експерименту від 17.02.2021 адреса «вул. Нахімова, 3» та погоджується з твердженням прокурора, що в дійсності слідчий експеримент проводився за адресою «вул. Нахімова, 1» в м. Малин.

Також суд вважає помилково зазначену в ілюстративній таблиці до протоколу слідчого експерименту дату «16.02.2021», так як зафіксовані в протоколі слідчого експерименту від 17.02.2021 зазначені підозрюваним ОСОБА_9 деталі здійснення крадіжки точно співпадають та підтверджуються зафіксованими на ілюстративних таблицях зображеннями, а посилання захисника на те, що 17.02.2021 з 16-10 по 17-00 годину мають бути сутінки не містять під собою жодного підгрунтя, а гіпотетичні сумніви сторони захисту не можуть бути підставою для визнання доказу недопустимими.
З цих міркувань суд відхиляє цей довід сторони захисту і вважає неправильно зазначені в протоколі проведення слідчого експерименту від 17.02.2021 номер домоволодіння « АДРЕСА_6 та в ілюстративній таблиці дату «16.02.2021» технічною помилкою, що не вплинула ні на правову кваліфікацію події, ні на можливості здійснювати ефективний захист від обвинувачення, а, відповідно, не може вважатися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та вимог кримінального процесуального закону в значенні ст. 87 КПК України.

Водночас, вказаний протокол підписаний слідчим, який проводив слідчі дії, підозрюваним ОСОБА_9 , а також понятими, які своїми підписами засвідчили відповідність відомостей, що викладені у протоколах, дійсним обставинам справи, зауважень і доповнень не надходило. А тому визнавати протокол недопустимим доказом з огляду на недоліки оформлення, у тому числі через відсутність відомостей стосовно характеристик фотоапарата «Canon», за допомогою якого здійснювалося фіксування, а також його ідентифікаційних даних, вимогами кримінального процесуального закону не передбачено. Таке порушення не має суттєвого впливу на права обвинуваченого, зокрема й на захист, а отже, не містить ознак істотного порушення кримінального процесуального закону, що має наслідком визнання доказу недопустимим. При цьому стороною захисту не наведено жодних аргументів протилежного.

Матеріали провадження містять достатні підстави для висновку про те, що протокол слідчого експерименту від 17.02.2021 відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема статей 104, 105 КПК України, а саму слідчу дію проведено за правилами, передбаченими ст. 240 КПК України.
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, і не викликають у суду сумнівів, тому суд кладе їх в основу вироку.
По епізоду від 17.02.2021 скоєння крадіжки з кіоска «Шаурма» в м. Малин, вул. Кривенчука, судом досліджені такі докази.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні 20.09.2021 повідомила, що вона працювала приватним підприємцем, мала кіоск «Шаурма» для здійснення торгівлі. Вночі, точну дату вона не пам`ятає (так як в кіоску було скоєно дві крадіжки), в цьому кіоску вибили вікно та викрали гроші, м`ясо, булки, та інші продукти, що знаходилися в кіоску, все це вона побачила зранку, відразу викликала поліцію, вони за допомогою відеокамери встановили осіб, які вчинили крадіжку. Останні до теперішнього часу жодного разу не вибачились, майно не повернули, завдану шкоду не відшкодували. Із-за завданої шкоди внаслідок двох крадіжок вона вимушена була закрити ПП. Щодо покарання покладається на розсуд суду, на суворому покаранні не наполягає, однак вважає, що покарання має бути співмірним скоєному.
Судом по вказаному епізоду від 17.02.2021 також досліджені такі письмові докази:

-виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_6 (т.3 а.с.19), витяг з реєстру платників єдиного податку ОСОБА_6 , якими підтверджуються покази потерпілої ОСОБА_6 щодо зайняття приватним підприємництвом (т.3 а.с.20,21);

-рапорт оперативного чергового від 17.02.2021 про надходження повідомлення зі служби 102 про скоєння крадіжки з кіоска « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_7 , викрали гроші (близько 5000 грн.) та продукти харчування, розбите вікно (т.3 а.с.6) та протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.02.2021 від ОСОБА_6 про проникнення в період часу з 18-30 години 16.02.2021 по 11 годину 17.02.2021 шляхом пошкодження вікна до кіоска «Шаурма» в АДРЕСА_7 , невідомої особи та здійснення з нього крадіжки близько 5000 грн. (т.3 а.с.7);
-заява ОСОБА_6 від 17.02.2021 про надання дозволу на проведення огляду без ухвали суду (т.3 а.с.8), на підставі якої проведено огляд ларька « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_7 , про що складено протокол огляду від 17.02.2021 із ілюстрованими таблицями, в якому зафіксовано місцерозташування вказаного ларька, наявність пошкодження вікна ларька « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із зовнішньої та із внутрішньої сторони, в ході проведення огляду виявлено пошкоджене вікно, нічого не вилучалось (т.3 а.с.9-16);
-акт, складений ОСОБА_6 про виявлення нестачі продуктів харчування через пограбування (т.3 а.с.17);
Захисником обвинуваченого подано клопотання про визнання акту нестачі продуктів, складений ОСОБА_6 від 17.02.2021 недопустимим доказом з посиланням на те, що відсутні будь-які докази на підтвердження переліку та вартості товарно-матеріальних цінностей, відсутні докази на підтвердження їх наявності та придбання потерпілою, відсутні висновки експертиз про вартість викраденого або будь-які інші належні докази.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту суд виходить з того, що скориставшись наданим п. 3 ч. 1 ст. 56 КПК України правом потерпілого подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, потерпілою ОСОБА_6 було складено вказаний акт та надано для приєднання до матеріалів кримінального провадження. Обставини скоєння крадіжки з кіоску «Шаурма» також зафіксовані в протоколах проведення слідчих експериментів (т.3 а.с.224-228,234-238,241-242,249-250, т.4 а.с.1), в яких підозрювані, в тому числі ОСОБА_9 , свідок, детально розповіли та показували на місці події обставини викрадення з кіоску «Шаурма» продуктів харчування.

Розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи (Постанова ВСУ від 06.11.2009 № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності").

Заперечення захисником виду, кількості та вартості зазначеного викраденого майна суд вважає необґрунтованими, так як особами, які підозрювалися у скоєнні крадіжки під час проведення слідчого експерименту зазначалося, що вони розпорядилися викраденим на власний розсуд і потерпілій викрадене майно не повернуто, експертна оцінка не проводилася, так як викрадені продукти харчування не були видані працівникам поліції, тому суд при прийнятті рішення враховує надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази Акт від 17.02.2021, при цьому захисником не наведено жодних підстав, передбачених ст. 87 КПК України, за яких суд зобов`язаний визнати цей доказ недопустимим.

-ухвала слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 26.02.2021 про надання тимчасового доступу до речей і документів камери відеоспостереження, що розташована в м. Малин та перебуває на балансі Управління ЖКГ виконкому Малинської міської ради з наданням можливості вилучення відеозапису за період часу з 01 години 00 хвилин по 01 годину 30 хвилин 17.02.2021 (т.3 а.с.31);
-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27.02.2021 на підставі ухвали слідчого судді від 26.02.2021 про ознайомлення із відеозаписом із камери відеоспостереження, яка розміщена в м. Малин по вул. Кривенчука за період часу з 01-00 години по 01-30 годину 17.02.2021 (т.3 а.с.32-34) та опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді вилучено відеозапис з камери відеоспостереження (т.3 а.с.35);
-відеозапис з камери відеоспостереження, що розташована в АДРЕСА_7 , на якому зафіксовано дії трьох осіб, ймовірно чоловічої статі, обличчя яких при зоровому сприйнятті не ідентифікуються, ці три особи підійшли до кіоску, застосовуючи фізичну силу здійснювали дії для пошкодження кіоску, після чого один із трьох осіб верхньою частиною тулубу проник всередину кіоска, через деякий час виліз; потім один із трьох осіб проник всередину кіоска, звідки передавав якісь речі особам, які залишилися зовні, після чого всі троє зазначених осіб залишили місце події (т.3 а.с.36).
Даний відеозапис отриманий у встановлений КПК України спосіб (на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів та в порядку ст. 93 КПК України, відповідно). Дані відеозапису відповідають зафіксованим даним в протоколах проведення з учасниками події слідчого експерименту від 25.02.2021 (т.3 а.с.224-229), від 26.02.2021 (т.3 а.с.234-238,241-242), від 01.04.2021 (т.3 а.с.249-250, т.4 а.с.1), іншим дослідженим доказам і саме тому покладається у основу вироку.

-протокол огляду предметів від 27.02.2021, а саме флеш накопичувача, на якому знаходиться відео з камери відеоспостереження, що розташована в м. Малин по вул. Кривенчука, відеозапис за допомогою програмного забезпечення ноутбука записано на оптичний DVD-R диск, який запаковано до паперового конверту та опечатано (т.3 а.с.37); постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 27.02.2021, якою вилучений в ході тимчасового доступу до речей та документів відеозапис з камери відеоспостереження, який записано на DVD-R диск визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження (т.3 а.с.38).
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, і не викликають у суду сумнівів, тому суд кладе їх в основу вироку.
По епізоду від 19.02.2021 скоєння крадіжки з будинку за адресою: АДРЕСА_4 , судом досліджені такі докази.
Допитаний в судовому засіданні 20.09.2021 потерпілий ОСОБА_7 по вказаному епізоду повідомив суду, що точну дату не пам`ятає, це було взимку 2021 року, був сильний мороз, його дружина пішла до будинку АДРЕСА_4 , в якому вони тримають господарство, та побачила, що на вхідних дверях до будинку зірваний замок, двері навстіж відчинені, в хаті все було перевернуто. В подальшому вияснили, що викрадено з будинку бензопилу, бензокосилку, електродриль, також гроші, які вони заховали на полиці в шафі під одежею, гроші знаходилися в двох конвертах: в одному крупні купюри, а в іншому дрібні, точну суму не пам`ятає, щось трохи більше 2000,00 грн. Він зателефонував в поліцію, а через деякий час з поліції повідомили, що вони знайшли викрадені речі, а гроші викрадачами витрачені. В подальшому привозили ОСОБА_9 та ще двох осіб, які під час проведення слідчого експерименту показали яким чином вони викрадали майно та де знаходилися гроші, які вони викрали та витратили. Всі викрадені речі йому повернуто працівниками поліції, окрім грошей. Зазначив, що претензій до ОСОБА_14 він не має, однак вважає, що останній має бути суворо покараний, так як він втягнув в злочинну діяльність неповнолітніх осіб.

Крім показань потерпілого, суд бере до уваги показання свідків, які, будучи безпосередньо допитаними у судовому засіданні у відповідності до вимог положень §3 Глави 28 КПК України, зокрема, з урахуванням положень ст. 352 КПК України, та попередженими про кримінальну відповідальність (крім свідка ОСОБА_15 , 2006 року народження, якому судом роз`яснено обов`язок про необхідність давання правдивих показань, не попереджуючи про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за завідомо неправдиві показання) за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника в якості свідка неповнолітній ОСОБА_15 , 2006 року народження, повідомив, що він з ОСОБА_14 перебував в дружніх відносинах та майже кожного дня вони зустрічалися, разом гуляли, по вечорах ходили «на дєло», на запитання прокурора де та коли вони познайомилися повідомив, що не пам`ятає, на які справи ходили також вказав, що не пам`ятає. В подальшому на питання прокурора повідомив, що вони з ОСОБА_16 ( ОСОБА_14 ) двічі ходили «на дєло», один раз до якогось діда, адресу не знає. ОСОБА_14 зламав замок на вхідних дверях, вони проникли всередину будинку і виносили звідти майно. З будинку вони викрали пилу, косарку, ще якісь речі, які вони з ОСОБА_14 виносили з будинку, а ОСОБА_17 (малолітня особа 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність) в цей час «нишпорив в будинку», знайшов гроші близько 2000,00 грн., які лежали в двох конвертах, при цьому потім ОСОБА_17 з конверту дав ОСОБА_15 десь 100-150 грн. та ОСОБА_14 десь 180-200 грн., а на інші гроші собі купляв речі кросівки та інші, із-за чого ОСОБА_18 та ОСОБА_14 були незадоволені. Викрадені речі занесли в приміщення, в яке вони приносили викрадені речі, адресу він не знає. Наступного дня після крадіжки під ранок приїхали поліцейські і забрали викрадені речі, а гроші ОСОБА_15 майже всі витратив.
Крадіжки вони заздалегідь не планували, просто виходили ввечері «гулять», а там уже дивилися де здійснювати крадіжки.
Враховуючи морально-психологічні аспекти відносин, які склалися між обвинуваченим ОСОБА_9 та неповнолітнім свідком ОСОБА_15 , суд обґрунтовано вважає, що останній надаючи покази суду, не був в достатній мірі щирим та відвертим, про це свідчить той факт, що спочатку він вказував що нічого не памятає, і лише в подальшому надав зазначені вище покази, при цьому на уточнюючі питання відповідав: «Забув», «Не знаю», «Не бачив».
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні повідомив, що він являється керівником приватного підприємства «Малинська меблева фабрика». На його підприємстві наявне відокремлене від загальної виробничої зони приміщення, яке вони не використовують, головний інженер підприємства повідомляв свідку, що в тому приміщенні бувають безхатченки, тому свідок розпорядився поставити в тому приміщенні на двері замки, однак замки кожного разу зламували. Взимку, точну дату не пам`ятає, десь на початку 2021 року, на підприємство приїхали працівники поліції і повідомили, що в одному із приміщень підприємства знаходяться викрадені речі, свідок надав згоду на огляд приміщень, в результаті огляду в одному із приміщень були виявлені електроінструменти: косарки, шуруповерти та інші, речей було багато. Хто був присутній при вилученні свідок не знає, так як не був при цьому присутній.

Судом по вказаному епізоду від 17.02.2021 також досліджені такі письмові докази:

-рапорт оперативного чергового від 19.02.2021 про надходження повідомлення зі служби 102 про скоєння крадіжки з будинку в АДРЕСА_4 , викрали інструменти: бензопила, електродриль, два мисливські ножі, інше викрадене майно встановлюється, заявник ОСОБА_7 (т.3 а.с.39) та протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 19.02.2021 від ОСОБА_7 про проникнення до будинку в період часу з 18-00 години 18.02.2021 по 07-30 годину 19.02.2021 шляхом пошкодження скоби до навісного замка невідомої особи та здійснення з нього крадіжки електроінструменту (т.3 а.с.40-41);
-заява ОСОБА_7 від 19.02.2021 про надання дозволу на проведення огляду без ухвали суду садиби в АДРЕСА_4 (т.3 а.с.42), на підставі якої проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_4 , про що складено протокол огляду від 19.02.2021 із ілюстрованими таблицями, в яких зафіксовано місцерозташування вказаної садиби, наявність пошкодження скоби до вхідних дверей будинку, в ході проведення огляду виявлено чотири сліди, які вилучено до сейф-пакету (т.3 а.с.43-57);
-заява ОСОБА_19 директора ПП «Малинська меблева фабрика» про надання згоди працівникам поліції на проведення огляду приміщень підприємства, що знаходиться в АДРЕСА_8 , та вилучення речей (електроінструменту), які не належать підприємству без ухвали суду (т.3 а.с.58).
-протокол огляду місця події від 19.02.2021, за участі власника приміщення ОСОБА_19 , в якому зафіксовано огляд підсобного приміщення в АДРЕСА_8 , в ході якого вилучено пакет із продуктами харчування та напоями, крім того: йогуртницю «Moulinex», пластиковий кейс із металевими деталями, компресор марки «Uragan», бензинову косу марки «Могилев», бензинову пилу марки «STIHL», цеп бензинової коси марки «STIHL», мисливський ніж, електродриль в корпусі синього кольору, електролобзик марки «СВІТЯЗЬ», шліфувальну машинку марки «SOMA», стабілізатор напруги марки «БАРХАТ М» (т.3 а.с.59-80).
Щодо доводів захисту про необхідність визнання протоколу огляду місця події від 19.02.2021 недопустимим доказом з посиланням на те, що відсутні як рішення суду про надання дозволу на проведення огляду в приміщенні, так і згода власника цього приміщення на його огляд, суд, надаючи оцінку вказаному доказу враховує наступне.
З аналізу правил, які містяться у ч. 1 ст. 233, ч. 2 ст. 234 та ч. 2 ст. 237 КПК, огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено за добровільною згодою особи, яка ним володіє (користується), за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою вольову і усвідомлену думку при наданні такої згоди. При цьому положення кримінального процесуального закону не визначають спеціальних засобів доказування наявності в особи добровільної згоди на проникнення до її житла чи іншого володіння. Для з`ясування допустимості доказів, отриманих під час огляду житла чи іншого володінні особи, якщо наявність та/або добровільність такої згоди ставиться стороною під сумнів, суд має виходити із сукупності всіх обставин проведення цієї слідчої дії, враховуючи у тому числі, але не обмежуючись тільки цим, і наявність у матеріалах провадження письмового підтвердження про надання особою такої згоди (постанова Верховного Суду від 09.09.2021 справа № 367/8629/16-к).
Безумовних підстав для визнання вказаного протоколу недопустимим доказом суд не вбачає. Так, матеріалами справи підтверджується, що огляд проводився на підставі та за участі ОСОБА_19 , який являється директором ПП «Малинська меблева фабрика», а недолучення до матеріалів кримінального провадження підтверджуючих документів не являється підставою для визнання вказаного доказу недопустимим, так як вказана інформація являється загальнодоступною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд також бере до уваги, що в судовому засіданні під час допиту свідок ОСОБА_19 підтвердив суду, що він, будучи директором ПП «Малинська меблева фабрика», надавав дозвіл на проведення огляду працівниками поліції в належному ПП «Малинська меблева фабрика» приміщенні, та був учасником проведеного огляду, під час якого були виявлені і вилучені електроінструменти та інші речі, які не належать підприємству.

Визнаючи заяву захисника ОСОБА_10 про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 19.02.2021 безпідставною, та відхиляючи її, суд виходить з того, що огляд місця події був проведений у порядку, визначеному ст. ст. 223, 233, 237, 238 КПК України, хід і результати якого зафіксовані, як у протоколі, так і шляхом виготовлена ілюстративної таблиці, відповідно до ст. ст. 103-107 КПК України. Зауважень від понятих щодо невідповідності змісту протоколу фактичним обставинам не надійшло. Крім того, виявлені в ході огляду місця події предмети, які були вилучені і у подальшому визнані речовими доказами, зафіксовані на фотознімках.
Враховуючи відсутність підстав для визнання протоколу огляду місця події від 19.02.2021 недопустимим доказом, відсутні підстави для застосування доктрини «плодів отруйного дерева» щодо інших доказів, як про це заявила захисник обвинуваченого.
-постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 19.02.2021, а саме вилучених під час ОМП від 19.02.2021 з підсобного приміщення ПП «Малинська меблева фабрика» в м. Малин, вул. Грушевського, 47: бензинову пилу марки «STIHL», бензинову косу марки «Могилев», електродриль в корпусі синього кольору, цеп бензинової коси марки «STIHL», мисливський ніж, пакет із напоями та вермішеллю, йогуртницю «Moulinex», електролобзик марки «СВІТЯЗЬ», шліфувальну машинку марки «SOMA», стабілізатор напруги марки «БАРХАТ М», компресор марки «Uragan», пластиковий кейс із металевими деталями (т.3 а.с.97-98);
-ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 23.02.2021 накладено арешт на: бензинову пилу марки «STIHL», бензинову косу марки «Могилев», електродриль в корпусі синього кольору, цеп бензинової коси марки «STIHL», мисливський ніж, пакет із напоями та вермішеллю, йогуртницю «Moulinex», електролобзик марки «СВІТЯЗЬ», шліфувальну машинку марки «SOMA», стабілізатор напруги марки «БАРХАТ М», компресор марки «Uragan», пластиковий кейс із металевими деталями (т.3 а.с.101-102);
-заява малолітньої особи 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність про добровільну видачу працівникам поліції грошових коштів в сумі 221 грн., які були викрадені з будинку по АДРЕСА_4 та портативну музичну колонку, яку придбав за викрадені грошові кошти, а також сумку із тканини з написом «Cannes» та складний ніж (т.3 а.с.81), що зафіксовано в протоколі огляду місця події від 19.02.2021 та ілюстрованих таблицях (т.3 а.с.82-86).
-постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 19.02.2021, а саме вилучених під час ОМП від 19.02.2021 у малолітньої особи 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, грошових коштів в сумі 221 грн., портативну музичну колонку в корпусі чорного кольору, складного металевого ножа, а також сумки із тканини з написом «Cannes» (т.3 а.с.96); ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 23.02.2021 накладено арешт на: грошові кошти в сумі 221 грн., портативну музичну колонку в корпусі чорного кольору, складний металевий ніж, сумку із тканини з написом «Cannes» (т.3 а.с.99);
-заява особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, про добровільну видачу працівникам поліції для огляду рюкзак, де знаходяться викрадені речі: розкладний ніж і 6 пачок мівіни та ін. (т.3 а.с.87), що зафіксовано в протоколі огляду місця події від 19.02.2021 та ілюстрованих таблицях (т.3 а.с.88-92);
-постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 19.02.2021, а саме вилучених під час ОМП від 19.02.2021 у особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, складного ножа з ручкою чорного кольору, дві викрутки, освіжувач повітря, вермішель швидкого приготування в кількості 7 пачок (т.3 а.с.95); ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 23.02.2021 накладено арешт на: складний ніж з ручкою чорного кольору, дві викрутки, освіжувач повітря, вермішель швидкого приготування в кількості 7 пачок (т.3 а.с.100);
-протокол огляду предмета від 20.02.2021 за участю потерпілого ОСОБА_7 , в якому зафіксовано як останній впізнав серед речей викрадені у нього предмети: бензинову пилу марки «STIHL», бензинову косу марки «Могилев», електродриль в корпусі синього кольору, цеп бензинової коси марки «STIHL», ніж мисливський в чохлі, ніж складний з пластиковою ручкою чорного кольору (т.3 а.с.93-94);
-протокол огляду предмету від 04.03.2021 за участі спеціаліста-зброяра ОСОБА_20 , в якому зафіксовано огляд ножа в шкіряному чохлі, який є господарсько-побутовим інструментом ножем мисливським, виготовлений саморобним способом і не відноситься до холодної зброї (т.3 а.с.103-104);
-постанови про призначення товарознавчої експертизи щодо вартості складного ножа з ручкою чорного кольору (т.3 а.с.113), бензинової пили марки «STIHL» (т.3 а.с.122), бензинової коси марки «Могилев» (т.3 а.с.132), цепу бензинової коси марки «STIHL» (т.3 а.с.143), електричної дрилі в корпусі синього кольору (т.3 а.с.152), ножа в шкіряному чохлі (т.3 а.с.161);
-висновки експерта за результатами судової товарознавчої експертизи, згідно яких: ринкова вартість складного багатофункціонального ножа станом на 19.02.2021 могла становити 262,50 грн. (т.3 а.с.114-121); ринкова вартість ручної бензинової пили торгівельної марки «STIHL» станом на 19.02.2021 могла становити 2616,67 грн. (т.3 а.с.123-131); ринкова вартість ручної бензинової коси торгівельної марки «Могилев» станом на 19.02.2021 могла становити 1764,03 грн. (т.3 а.с.133-142); ринкова вартість ланцюга до бензинової пили торгівельної марки «STIHL» станом на 19.02.2021 могла становити 199,67 грн. (т.3 а.с.144-151); ринкова вартість електричної дрилі в корпусі синього кольору станом на 19.02.2021 могла становити 525,00 грн. (т.3 а.с.153-160); ринкова вартість саморобного мисливського ножа спеціального призначення з шкіряним чохлом станом на 19.02.2021 могла становити 432,00 грн. (т.3 а.с.162-169);
-розписка ОСОБА_7 про отримання від працівників поліції: бензопили марки «STIHL», бензокоси марки «Могилев», ланцюг бензопили, електричний дриль та два ножі (т.3 а.с.170).
Суд відхиляє заяву сторони захисту про неналежність вказаних доказів (т.3 а.с. 81,82-86,96,99,87,88-92,95,96,97-98,99,100,101-102) по причині відсутності їх відношення до ОСОБА_9 , так як в судовому засіданні встановлено та підтверджується дослідженими доказами факт скоєння крадіжки майна та грошових коштів з будинку по АДРЕСА_4 ОСОБА_9 спільно із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та з малолітньою особою 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, і не викликають у суду сумнівів, тому суд кладе їх в основу вироку.
Досліджені в судовому засіданні та долучені до матеріалів судової справи постанову про призначення трасологічної експертизи від 19.02.2021 виявлених та вилучених слідів рукавичок в ході огляду будинку по АДРЕСА_4 по факту скоєння крадіжки (т.3 а.с.105) та висновок експерта від 04.03.2021 за результатами трасологічної експертизи, згідно якого сліди, що відкопійовані на відрізки стрічки «СТ», що вилучені під час огляду місця події від 19.02.2021 за адресою: АДРЕСА_4 , непридатні для встановлення групової належності та непридатні для ідентифікації слідоутворюючого об`єкту, що їх залишив, враховуючи положення ст. 85 КПК України вказані документи суд визнає неналежними доказами (т.3 а.с.106-112).

По епізоду скоєння крадіжки 18.02.2021 з гаражного приміщення ОСОБА_8 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , судом досліджені наступні докази.
Потерпілий ОСОБА_8 під час допиту в судовому засіданні 23.11.2021 повідомив, що точну дату не памятає, взимку минулого року з приміщення його гаража (який на час вчинення крадіжки був зачинений на замок), вночі були викрадені електроінструменти: болгарка, електродриль, сверла, набор ключів, шліфовальну машину, лобзік, зарядний пристрій для автомобіля та інші, всі не памятає. Про скоєння крадіжки він дізнався зранку наступного дня, коли прийшов до гаража та побачив відчинені двері, в гаражі все було перевернуто, про що він повідомив поліцію. Через деякий час на слідчому експерименті потерпілий вперше побачив викрадачів, які розповідали обставини викрадення майна з його гаража, лише деякі із викрадених речей йому повернули працівники поліції, претензій до обвинуваченого потерпілий не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Судом по вказаному епізоду від 18.02.2021 також досліджені наступні письмові докази:

-рапорт оперативного чергового від 20.02.2021 про надходження повідомлення зі служби 102 про скоєння крадіжки з гаража в АДРЕСА_3 , викрали майно: електроінструмент, зарядний пристрій, набір ключів, домкрат, набір сверл, заявник ОСОБА_8 (т.3 а.с.171) та протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 20.02.2021 від ОСОБА_8 про проникнення до гаражного приміщення в період часу з 18-00 години 18.02.2021 по 11-00 годину 20.02.2021 шляхом віджиму дерев`яних дверей невідомої особи та здійснення з нього крадіжки майна (т.3 а.с.172);
-заява ОСОБА_8 від 20.02.2021 про надання дозволу на проведення огляду без ухвали суду домоволодіння в АДРЕСА_3 (т.3 а.с.173), на підставі якої проведено огляд місця події за вказаною адресою, про що складено протокол огляду від 20.02.2021 із ілюстрованими таблицями, в яких зафіксовано місцерозташування вказаного домоволодіння та гаражного приміщення, встановлені під час огляду обставини та виявлені під час огляду сліди (т.3 а.с.174-179);
-постанови про призначення товарознавчої експертизи від 22.02.2021 щодо вартості зарядного пристрою для акумулятора марки «Бархат-М» (т.3 а.с.22);
-висновок експерта за результатами судової товарознавчої експертизи від 26.02.2021, згідно якого ринкова вартість зарядного пристрою для акумулятора марки «Бархат-М» станом на 18.02.2021 могла становити 550,00 грн. (т.3 а.с.23-30);
-постанови про призначення товарознавчої експертизи щодо вартості електролобзика марки «Світязь» (т.3 а.с.180), електрошліфувальної машинки марки «Sturm» (т.3 а.с.199);
-висновки експерта за результатами судової товарознавчої експертизи, згідно яких: ринкова вартість електролобзика марки «Світязь» станом на 18.02.2021 могла становити 506,14 грн. (т.3 а.с.181-189); ринкова вартість електрошліфувальної машинки марки «Sоmа» станом на 18.02.2021 могла становити 459,17 грн. (т.3 а.с.200-208);
-розписка ОСОБА_8 про отримання від працівників поліції власне майно: шліфувальну машинку СОМА, електричний лобзік Світязь, зарядний пристрій для акумулятора Бархат-М (т.3 а.с.209).
Наступні досліджені в судовому засіданні докази підтверджують обставини вчинення ОСОБА_9 крадіжок по трьом епізодам:
-заяви ОСОБА_8 від 25.02.2021 про надання дозволу на проведення огляду без ухвали суду домоволодіння в АДРЕСА_3 (т.3 а.с.221), ОСОБА_6 про надання дозволу на проведення слідчого експерименту без ухвали суду кіоску «Шаурма» в м. Малин, вул. Кривенчука, 8 (т.3 а.с.222), ОСОБА_7 про надання дозволу на проведення слідчого експерименту без ухвали суду його домоволодіння в АДРЕСА_4 (т.3 а.с.223), на підставі яких проведено слідчий експериментза вказаними адресами за участі підозрюваного ОСОБА_9 ;
-протокол проведення слідчого експерименту від 25.02.2021 із ілюстрованими таблицями, в яких зафіксовано як підозрюваний ОСОБА_9 детально розповідає і показує на місці події обставини скоєння крадіжок спільно із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та малолітньою особою 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, із кіоску «Шаурма» - грошових коштів та товарів, показав як застосовуючи фізичну силу ногою пошкодив пластикове віконце в кіоску, як він передньою частиною тулубу заліз в кіоск через пошкоджене вікно і викрав 450 грн., а після цього до кіоску через вікно проникла малолітня особа 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, який викрав продукти харчування і передавав їх через вікно ОСОБА_9 , викрадені товари вони заховали в рюкзак, а потім вони втрьох залишили місце вчинення крадіжки, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В подальшому перемістившись до гаражного приміщення по АДРЕСА_3 підозрюваний ОСОБА_9 показав, що 18.02.2021 близько 22-23 години він разом із особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та прийшли до вказаного гаражу з метою вчинення крадіжки, показав на місці події, як вони зайшли всередину гаража, та як викрали звідти електроінструменти, ключі, викрутки, зарядний пристрій для акумулятора, шліфувальну машинку, електричний лобзик та набір свердл та як вони перенесли вказане майно до підсобного приміщення Малинської меблевої фабрики по вул. Грушевського в м. Малин. Після цього перемістилися до домоволодіння по АДРЕСА_4 , де підозрюваний ОСОБА_9 показав на місці події обставини вчинення крадіжки з цього будинку: як за допомогою викрутки відкрутив один шуруп скоби до навісного замка, таким чином потрапивши всередину будинку, а в будинку ОСОБА_9 вказав на місце розташування майна та грошових коштів, які вони викрали та показав як вони перенесли викрадені речі до підсобного приміщення Малинської меблевої фабрики по вул. Грушевського в м. Малин (т.3 а.с.224-233).
При цьому суд звертає увагу, що ОСОБА_9 вказав на такі подробиці обставин справи, що могли бути відомі лише особі, яка була присутня на місці вчинення злочинів і їй було відомо про місце і спосіб їх вчинення.
-протокол проведення слідчого експерименту від 26.02.2021 з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, разом із ілюстрованими таблицями, в якому зафіксовано, як останній детально розповів та показам на місці події обставини вчинення ним крадіжки разом із ОСОБА_9 та малолітньою особою 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, перебуваючи 17.02.2021 на вул. Кривенчука в м. Малин біля кіоску «Шаурма», з якого вирішили здійснити крадіжку, для чого ОСОБА_9 , застосовуючи фізичну силу, ногою пошкодив пластикове віконце для здійснення торгівлі, а після цього останній верхньою частиною тулубу через віконце проник всередину ларька, звідки викрав грошові кошти в сумі 450 грн. В подальшому особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, показав, як малолітня особа, 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, проник в приміщення кіоску, звідки викрав продукти харчування, які через вікно передав ОСОБА_9 , останній викрадені речі склав до рюкзака, після чого вони залишили місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. В подальшому перемістившись до гаражного приміщення по АДРЕСА_3 особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вказав на гаражне приміщення, до якого він разом із ОСОБА_9 та малолітньою особою 2007 року народження, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, проникли з метою вчинення крадіжки майна та показав на місці події розташування викраденого майна і конкретно назвав хто із них трьох яке саме майно викрадав, та як вони перенесли вказане майно до підсобного приміщення Малинської меблевої фабрики. Після цього особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, показав, як в туж ніч ОСОБА_9 запропонував вчинити крадіжку майна з будинку по АДРЕСА_4 , та на місці події показав як ОСОБА_9 за допомогою викрутки, яку приніс з собою, відкрутив шуруп скоби до навісного замка, таким чином відчинивши вхідні двері та потрапивши всередину будинку, також в будинку вказав на розташування в кімнаті майна, яке ними було викрадено та показав як вони перенесли викрадені речі до підсобного приміщення Малинської меблевої фабрики по вул. Грушевського в м. Малин, розпорядившись ним на власний розсуд. (т.3 а.с.234-246).
При цьому суд також звертає увагу, що особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, під час проведення слідчого експерименту, вказує на такі подробиці обставин справи, що могли бути відомі лише особі, яка була присутня на місці вчинення злочинів і їй було відомо про місце і спосіб їх вчинення.
-заяви ОСОБА_7 про надання згоди на проведення слідчих дій без ухвали суду в будинку в АДРЕСА_4 (т.3 а.с.247), та ОСОБА_8 про надання згоди на проведення слідчих дій без ухвали суду в гаражному приміщенні в АДРЕСА_3 (т.3 а.с.248);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 01.04.2021 за участі законного представника ОСОБА_21 , малолітнього свідка ОСОБА_12 , в якому зафіксовано, що останній добровільно погодився показати на місці події відтворити обставини та механізм вчинення ряду крадіжок. Прибувши на місце вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_7 , свідок ОСОБА_12 вказав на кіоск «Шаурма», звідки він спільно з ОСОБА_9 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, вчинили крадіжку продуктів харчування та грошей. Під час слідчого експерименту ОСОБА_12 показав, як він почергово з ОСОБА_9 застосовували фізичну силу ногами вибили вікно для здійснення торгівлі, після чого до кіоску вліз ОСОБА_9 та викрав грошові кошти. В подальшому ОСОБА_12 показав, як він через пошкоджене вікно проник всередину кіоску та викрав звідти продукти харчування, які передавав через віконце ОСОБА_9 , також повідомив про викрадення ним скарбнички, після чого залишив приміщення кіоску та вони втрьох залишили місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В подальшому перемістившись до гаражного приміщення по АДРЕСА_3 свідок ОСОБА_12 показав, що 18.02.2021 близько 22-23 години він спільно з ОСОБА_9 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, прийшли до цього гаражного приміщення з метою вчинення крадіжки, показав, яким чином вони приникли всередину приміщення та конкретно назвав хто із них трьох яке саме майно викрадав, та як вони перенесли вказане майно до підсобного приміщення Малинської меблевої фабрики де і заховали викрадене майно. Після цього ОСОБА_12 показав, як в туж ніч ОСОБА_9 запропонував вчинити крадіжку майна з будинку по АДРЕСА_4 , та на місці події показав як ОСОБА_9 за допомогою викрутки відкрутив шуруп скоби до навісного замка, таким чином проникли всередину будинку, також в будинку вказав на розташування в кімнаті майна, яке ними було викрадено та показав як вони перенесли викрадені речі до підсобного приміщення Малинської меблевої фабрики, звідки в подальшому майно було вилучене працівниками поліції (т.3 а.с.249-252, т.4 а.с.1-5).
Суд також звертає увагу, що малолітній свідкок ОСОБА_12 , під час проведення слідчого експерименту, вказує на такі подробиці обставин справи, що могли бути відомі лише особі, яка була присутня на місці вчинення злочинів і їй було відомо про місце і спосіб їх вчинення.
-протокол про надання підозрюваному ОСОБА_9 та його захиснику ОСОБА_10 доступу до матеріалів досудового розслідування (т.4 а.с.7-9), протокол про надання потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 доступу до матеріалів досудового розслідування (т.4 а.с.10-12,13-15,16-18).
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, і не викликають у суду сумнівів, тому суд кладе їх в основу вироку.
Досліджені в судовому засіданні та долучені до матеріалів судової справи постанову про доручення проведення трасологічної експертизи від 22.02.2021 на предмет придатності для ідентифікації слідів, вилучених на місці події від 20.02.2021 (т.3 а.с.190), на підставі якої 02.03.2021 експертом зроблено висновок про те, що сліди низу взуття, що зафіксовані методом масштабної фотозйомки під час огляду місця події від 20.02.2021 в АДРЕСА_3 , непридатні для встановлення групової належності та непридатні для ідентифікації слідоутворюючого об`єкту (т.3 а.с.191-198), враховуючи положення ст. 85 КПК України вказані документи суд визнає неналежними доказами.

Згідно вимог п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням. Лише висновок експерта може бути допустимим доказом розміру спричинених збитків згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України.
Враховуючи зазначене суд погоджується із стороною захисту та визнає довідки про середню вартість мисливського ножа 250 грн., електричної кутової шліфовальної машинки 1500 грн., набору свердл 200 грн., набору інструментів в пластиковому кейсі 400 грн., електричного паяльника 200 грн., рюкзака темно-зеленого кольору 300 грн., бензопили марки «STIHL» - 5200 грн., електричної болгарки марки «DWT» 1000 грн., мийки високого тиску 2500 грн., електричної болгарки марки «BOSCH» - 1200 грн., електричної дрилі-перфоратора марки «DWT» 2000 грн. (т.3 а.с.210-220) неналежними та недопустимими доказами, беручи при цьому до уваги, що вартість викрадених речей була встановлена висновками експертів, які були досліджені в судовому засіданні.

Повідомлення Малинського районного комунального підприємства технічної інвентаризації Житомирської обласної ради щодо власників домоволодіння АДРЕСА_6 (т.4 а.с.6) враховуючи положення ст. 85 КПК України суд визнає неналежним доказом.

Покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 суд також вважає неналежним доказом, так як в межах пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення відсутній епізод по викраденню шуруповерта.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Ruiz Torija проти Іспанії» суд зазначив, що метою мотивування є показати сторонам, що їх почули і, таким чином, це сприятиме тому, щоб вони погодились із рішенням. Водночас це зобов`язує суддю обґрунтовувати свої міркування об`єктивними аргументами і дотримуватись прав сторони захисту. Проте, обсяг обов`язку мотивування може змінюватися залежно від характеру рішення і має аналізуватись у світлі обставин справи.
Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання («Van de Hurk проти Нідерландів» §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені («Boldea проти Румунії» §30).
Проаналізувавши та оцінивши зазначені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що визнані судом належні та допустимі докази є достатніми, оскільки як окремо так і у сукупності в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, групою осіб, поєднане з проникненням до житла та іншого приміщення, а доводи сторони захисту не спростовують зазначених висновків суду.
Суд критично відноситься до позиції обвинуваченого про його непричетність до інкримінуємих злочинів, вважає її такою, що спрямована на уникнення покарання.
Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжкого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, при цьому відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Крім тяжкості та суспільної небезпечності вчинених злочинів, суд звертає увагу на особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який, був раніше судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, відбував покарання у виді позбавлення волі (т.2 а.с.234-235), однак це не призвело до позитивних змін його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе та маючи незняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став; за місцем реєстрації на диспансерних обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває (т.2 а.с.234-235); за місцем проживання характеризується як особа, яка громадський порядок не порушує, алкогольними напоями не зловживає, скарг на його поведінку зі сторони сусідів по місцю проживання не надходило, притягувався до адміністративної відповідальності протягом року (т.2 а.с.237); має місце реєстрації(т.2 а.с.238), не працював і не займався суспільно корисною роботою, не має постійного джерела доходу, не одруженийна утриманні нікого не має.

Пом`якшуючих відповідальність обвинуваченого ОСОБА_9 обставин судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 згідно ст. 67 КК України, судом також не встановлено.
Позиція прокурора щодо визнання обтяжуючою покарання ОСОБА_9 покарання обставиною рецидив злочинів в даному випадку є безпідставною з огляду на п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.06.2010 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», згідно якої «якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує».

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 07.06.2018 (справа № 203/921/16-к).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує мету покарання не тільки кару, а й виправлення, виховання та соціальну реабілітацію винного, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, враховує при цьому молодий вік обвинуваченого та відсутність майнових претензій від потерпілих.
Крім того, враховуючи особу ОСОБА_9 суд бере до уваги його особисте ставлення до вчиненого, за весь час судового розгляду останній винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнавав, під час судових засідань вів себе зухвало, агресивно, неодноразово зривав судові засідання погрожуючи завдати собі тілесних ушкоджень.

З огляду на ці обставини в поєднані їх з характером та обсягом вчинених суспільно-небезечних дій, суд вважає, що ОСОБА_9 фактично не виявляє реального адекватного критичного ставлення до власної протиправної поведінки, що свідчить про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого, його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, не бажання змінити своє ставлення до особистого життя та підвищену суспільну небезпеку.
У постанові від 19.07.2018 (справа № 755/6254/17) Верховний Суд зазначив, що неготовність до самокерованої правослухняної поведінки виключає призначення покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому останньому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, однак в максимальному розмірі, так як суд не вбачає підстав для призначення мінімального покарання, як про це зазначає захисник обвинуваченого в дебатах.

На думку суду, саме такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами та відповідатиме ступеню тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на покарання, що призначається обвинуваченому та запобігання спробам переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, запобіжний захід ОСОБА_9 , до вступу вироку в законну силу, належить залишити у вигляді тримання під вартою.

В той же час, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини щодо неможливості утримання особи під вартою без визначення кінцевого строку такого утримання, що призводить до правової невизначеності прав такої особи (рішення від 09.01.2015 року у справі Чанев проти України), суд визначає кінцевий можливий строк утримання обвинуваченого під вартою, який не перевищує 60 днів.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Документально підтверджені витрати на залучення експертів слід стягнути на користь держави з обвинуваченого.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування накладеного в межах даного кримінального провадження арешту майна. Однак, беручи до уваги, що з матеріалів даного кримінального провадження виділені матеріали щодо особи, яка знаходиться в розшуку та неповнолітньої особи, суд вважає вирішувати питання про скасування арешту передчасним.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 3 ст. 185 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_9 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 19.02.2021 до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку в закону силу залишити ОСОБА_9 обрану міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів по 06.02.2022 включно.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати, понесені на залучення експерта в сумі 11441,50 грн.

Речові докази по справі, які передані на відповідальне зберігання потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 залишити останнім за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1