Справа № 299/4797/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

08.11.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : підозрюваного ОСОБА_5 та його
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/460/21, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2021 року задоволено погоджене з прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 (далі прокурор) клопотання слідчого СВ ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі - слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого.
Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, з 04.10.2021 до 02.12.2021 включно.
Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, - 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 47 580 грн (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят гривень).
У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 03.12.2021, покладено такі обов`язки: - прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим у кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 04 жовтня 2021 року до Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 186 КК України, - закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло. Відповідно до клопотання, 01 жовтня 2021 року о 17 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_9 , з метою викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань проник через незамкнуту хвіртку на територію вищевказаного дворогосподарства, де зачинив її металевим засувом та в подальшому через незамкнуті вхідні двері проник до будинку, де був виявлений власницею будинку ОСОБА_9 , яка повернулась до будинку з огороду. Після цього, ОСОБА_5 схопив потерпілу ОСОБА_9 за верхній одяг та заштовхав до підсобного приміщення, утримуючи останню, почав вимагати гроші, однак довести свої злочинні дії на заволодіння грошима до кінця не зміг, з причин, які не залежали від його волі, так як на місці вчинення кримінального правопорушення був викритий свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . У клопотанні також вказується на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, тобто не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, виїхати за межі Закарпатської області або ж за межі території України, впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни показань на його користь, які безпосередньо впилинуть на об`єктивне повне та всебічне дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із триманням під вартою. В обґрунтування вказаних ризиків слідчий також посилається на відомості про особу підозрюваного ОСОБА_5 - офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, не одружений, відповідно до характеристики, наданої Пийтерфолвівською сільською радою, ОСОБА_5 в останній час проживання на території сільської ради показав себе з негативної сторони, неодноразово поступали усні скарги на нього, за характером не спокійний, не врівноважений, зловживає спиртними напоями, участі у громадському житті села не приймає. У зв`язку з наведеним, слідчий вважає, що застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечать належну поведінку підозрюваного, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України. З огляду на наведене, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч.3 ст. 186 КК України, зокрема підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами : протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та іншими матеріалами досудового розслідування. Також слідчий суддя дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, внаслідок відсутності міцних соціальних зв`язків за місцем проживання та постійного місця роботи, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, слідчий суддя також взяв до уваги те, що відповідно до характеризуючих даних ОСОБА_5 байдуже ставиться до дотримання правових норм, ігнорує громадські інтереси. Тому, слідчий суддя дійшов висновку й про те, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, поруки, домашнього арешту, застави будуть недостатньо ефективними для запобігання ризикам порівняно із триманням під вартою. Таким чином, з урахуванням характеру діяння, яке інкримінується підозрюваному, яке класифікується як тяжке, відповідно до ст. 12 КК України, обставин вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується до особи. Тому, слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого та застосував щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Разом із тим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, майновий та сімейний стан, відсутність постійного місця роботи, зареєстрованого майна, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані які вказують на те, що у кримінальному провадженні відносно підозрюваного запобіжний захід не обирався і такий не порушувався, слідчий суддя визначив заставу, розмір якої відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України є мінімальним - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка на переконання слідчого судді зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконно, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що до клопотання не додано доказів, які б прямо підтверджували причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину. Посилається на те, що жоден ризик із передбачених ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Вказує на те, що ОСОБА_5 не має на меті переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки в нього на утриманні є малолітні діти від його співмешканки, а також розуміє, що переховування від слідства та суду призведе лише до негативних наслідків щодо нього. Також зазначає, що в ОСОБА_5 немає сенсу і впливати на свідків, потерпілу. Крім того, вказує на те, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що матеріальна шкода в кримінальному провадженні відсутня, а ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений. Тому, вважає, що обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим і для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 достатнім було б застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги до органу прокуратури надіслано відповідно до вимог закону; заяв про відкладення апеляційного розгляду та відомостей про поважність причин неявки прокурора до апеляційного суду не надходило; сторона захисту не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі прокурора.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 186 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та іншими матеріалами досудового розслідування, на підставі яких 02.10.2021 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості, які свідчать про причетність ОСОБА_5 до кримінально-караних діянь, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 186 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до цього кримінального правопорушення. При цьому, колегія суддів зазначає, що зміст доказів показань потерпілої ОСОБА_9 , та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свідчить про те, що такі безпосередньо вказали на ОСОБА_12 як особу причетну до скоєння кримінально-карних дій. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Тому, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, зокрема про те, що до клопотання не додано доказів, які б прямо підтверджували причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим, вчинення іншого правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення (закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло), у своїй сукупності з його тяжкістю (вчинено тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
Разом із тим, на переконання апеляційного суду, слідчим суддею вірно враховано й дано належну оцінку тим фактам, що підозрюваний ОСОБА_5 немає міцних соціальних зв`язків, не працює, відповідно до характеризуючих даних - байдуже ставиться до дотримання правових норм, ігнорує громадські інтереси.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що наявність передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, підтверджують неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
При цьому, апеляційний суд також бере до уваги й те, що в матеріалах судового провадження відсутні й стороною захисту не надано доказів, зокрема щодо стану здоров`я підозрюваного, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що жоден ризик із передбачених ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та спростовуються наведеним вище.
Із цих підстав, як такі що не спростовують висновків слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, запобіганню яким буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що: ОСОБА_5 не має на меті переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки в нього на утриманні є малолітні діти від його співмешканки, а також розуміє, що переховування від слідства та суду призведе лише до негативних наслідків щодо нього; у ОСОБА_5 немає сенсу і впливати на свідків, потерпілу; матеріальна шкода в кримінальному провадженні відсутня, а ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений.
Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, - апеляційний суд також відхиляє, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, негативні наслідки для суспільства від злочинів проти власності, дані про особу підозрюваного, і обґрунтовано визначив мінімальний розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального покарання за вчинення передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 186 КК України кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на даному етапі досудового розслідування є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні. Разом із тим, апеляційним судом не встановлено підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 , і такий обумовлений також високим ступенем суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та тяжкими наслідками для суспільства.
Тому, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 затриманий 01.10.2021, і 02.10.2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що у свою чергу свідчить про те, що слідчим суддею визначено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою та строк дії постановленої ухвали (до 02.12.2021 включно) відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала; що відповідно до листа прокурора ОСОБА_7 від 20.10.2021 досудове розслідування кримінального провадження завершено й обвинувальний акт направлено до суду для розгляду по суті, що також підтвердила сторона захисту.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2021 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 186 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.12.2021 включно із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 47 580 грн., залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: