Справа № 635/326/22
Провадження по справі №1-кс/635/98/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2022 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ст.слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 12.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання ст.слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 12.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів з визначенням розміру застави у виді 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 744300 гривень.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 12.01.2022 до чергової частини відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , невстановлені особи незаконно проникли до будинку та викрали майно потерпілої ОСОБА_8 . Відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за №0000048 та розпочато досудове розслідування.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий за скоєння умисних злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив тяжкий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 12 січня 2022 року у денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , вступивши з корисливих мотивів у злочинний зговір з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розробивши план вчинення кримінального правопорушення та розподіливши ролі, прибули з міста Харкова на автомобілі ЗАЗ ТF69Y0 д.н.з. НОМЕР_1 в місто Люботин Харківської області з метою вчинення таємного викрадення майна з домоволодінь громадян. Підшукавши відповідне домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 діючи сумісно та узгоджено з ОСОБА_9 , завчасно залишили автомобіль у зручному для від`їзду місці по вул. Рокосовського в м. Люботин Харківської області, та взявши завчасно приготовані для відмикання приміщень предмети (фомки), вдягнувши матерчаті рукавички, направились до вказаного домоволодіння з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло.

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, впевнившись що за їх діями не спостерігають сторонні особи та власник майна, діючи згідно завчасно розподілених ролей, повторно, з єдиним корисливим умислом, залишивши ОСОБА_9 спостерігати за обстановкою біля паркану, проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до житлового будинку, звідки вчинив крадіжку майна належного ОСОБА_8 , а саме набору прикрас (біжутерії), який складається з кольє, браслету та сережок, набору прикрас (біжутерії) бірюзового кольору, який складається з ланцюжку з кулоном, кільця, сережок та браслету, прикрас (біжутерії), а саме браслет кольору слонової кістки, чорного напівшубку з штучного хутра, з горжеткою чорного кольору, золоті прикраси, а саме золотого ланцюжку з плетінням у вигляді сердець, золотого браслету з плетінням у вигляді сердець, золотих сережок у вигляді каблучок, та грошових коштів у сумі 1500 грн, та вийшовши з домоволодіння, спільно із ОСОБА_9 направились до завчасно залишеного у зручному для від`їзду місці автомобіля, на якому разом із викраденим майном залишили місце вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи у групі за попередньою змовою з ОСОБА_9 , своїми спільними та узгодженими діями довели злочинний намір групи, охоплений єдиним умислом до кінця, таємно викрали майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 , розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим заподіяли останній матеріальну шкоду на загальну суму 7000 грн.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана з проникненням у житло.
13 січня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: оглядом місця події, протоколом обшуку, вилученими речовими доказами, протоколом затримання, протоколом допиту потерпілої та інш.
Слідчий зазначає, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особи підозрюваного, відносно останнього, має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.Крім того, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, конкретні обставини інкримінованого правопорушення, дані про особу ОСОБА_5 , факт порушення ним попереднього запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої склав 140960 грн., у відповідності до вимог ч.5 ст. 182 КПК України, застава у межах визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, та є всі підстави у виключному випадку визначити заставу у виді 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744300 грн.

В судовому засіданні прокурором підтримано зазначене клопотання, з посиланням на існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчини ынше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає його затримання незаконним, а підозру недоведеною.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного та заперечував щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування чого зазначив, що орган досудового розслідування не має обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до правопорушення, яке намагаються йому інкримінувати, докази в її обґрунтування є недопустимими. Також, слідчим та прокурором не надано доказів існування будь-якого ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України. Просив негайно звільнити ОСОБА_5 із під варти у зв`язку з його незаконним затриманням.

Допитаний за клопотанням підозрюваного у судовому засіданні свідок оперуповноважений ОСОБА_10 пояснив, що він прибув за дорученням начальника на місце зупинки транспортного засобу близько 14 год., може пізніше о 15 год., де вже перебував ОСОБА_5 , після проведення слідчих дій він доставив підозрюваного ОСОБА_5 до приміщення СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області. Під час проведення слідчих дій кайданки до ОСОБА_5 не застосовувались.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, підозрюваного, захисника, свідка, дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

У провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000048 від 12.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

12 січня 2022 року о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ч.4 ст.208 КПК України.

13 січня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України суд вважає доведеним, не викликає сумніву і правильність кваліфікації дій підозрюваного.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у своїй сукупності, а саме: протоколами огляду місця події від 12.01.2022, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 13.01.2022, протоколом огляду речей від 13.01.2022, постановами про визнання речовими доказами від 13.01.2022, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 13.01.2022, повідомленням про підозру ОСОБА_5 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 13.01.2022 з додатками до нього.
Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у житло.

При вивченні особи підозрюваного судом встановлено, що останній є громадянином України, уродженець м.Харкова, не одружений, має неповнолітню дочку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , освіта незакінчена вища, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз Харківським районним судом Харківської області за ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, с. 71 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 19.03.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 26 днів, обвинувальні акти стосовно якого перебувають в об`єднаній кримінальній справі на розгляді в Московському районному суді м. Харкова, разом з цим порушував попередній запобіжний захід у вигляді застами, розмір якої складав 140960 гривень.

На підставі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність прокурором обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 , офіційно не працює, законних джерел заробітку не має, не одружений, фактично проживає разом з співмешканкою, а не за місцем своєї реєстрації, вчинив корисливий кримінальний злочин за попередньою змовою групою осіб, за який передбачено позбавлення волі на строк до 6 років, крім того, будучи раніше судимим за злочини проти власності, неодноразово звільненим умовно-достроково, маючи незняту та непогашену судимість, обвинувальні акти стосовно якого перебувають в об`єднаній кримінальній справі на розгляді в Московському районному суді м. Харкова, рішення по яким не прийнято, будучи звільненим під заставу 06.07.2021 за попереднім запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, порушив його та знову підозрюється у вчиненні аналогічного тяжкого кримінального злочину. Викладене свідчить, що знаходячись на волі, ОСОБА_5 усвідомлюючи міру покарання, яка загрожує йому, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. В даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що суд досліджує докази безпосередньо під час судового розгляду, а ОСОБА_5 обізнаний про місце мешкання потерпілої та свідків, то з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на потерпілу та свідків, які викривають його у вчиненні правопорушення, у даному випадку існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, знаходячись на волі, підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки постійного місця роботи та законних джерел заробітку не має, він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, останній раз вироком Харківського районного суду Харківської області від 25.03.2008, за ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, с. 71 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 19.03.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 26 днів, судимість за які не знята і не погашена, на шлях виправлення не став, і вчинив нові злочини, за якими обвинувальні акти перебувають в об`єднаній кримінальній справі на розгляді в Московському районному суді м. Харкова та знаходяться на розгляді, судові рішення по яких на даний момент не прийняті. Крім того, слідчий суддя враховує, що після направлення обвинувальних актів до суду ОСОБА_5 продовжив злочинну діяльність, в даному кримінальному провадженні підозрюваному інкримінується вчинення крадіжки за попередньою змовою осіб, що в сукупності свідчить про підвищену суспільну небезпеку особи. Враховуючи зазначені обставини та обставини інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, вчинених з корисливих мотивів, слідчий суддя приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме продовження підозрюваним своєї злочинної діяльності та вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Враховуючи характер скоєного злочину ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому кримінальному правопорушенні та може вчинити новий злочин у сфері злочину проти власності.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, дані про його особу, обставини, передбачені ст. 194 КПК України, що доведені прокурором у судовому засіданні, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку суду, не стримають підозрюваного від спроби переховуватись, впливати на потерпілого та свідків, та вчинити новий злочин. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у межах строку досудового розслідування у вигляді тримання під вартою строком на 58 діб, тобто до 12 березня 2022 року, але визначення розміру застави в даному випадку суд вважає обов?язковим.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи, факт порушення ОСОБА_5 попереднього запобіжного заходу у вигляді застави та вчинення аналогічного тяжкого кримінального злочину, вважає, що застава у межах п.2 ч.5 ст. 182 КПК України не знатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим є всі підстави для визначення застави у виключному випадку у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744300 гривень.

Відтак викладені факти виправдовують тримання підозрюваного під вартою. При цьому, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії кримінального процесу в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд не приймає доводи підозрюваного та його захисника про те, що наявні підстави для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, оскільки в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Посилання захисника на те, що підозрюваний характеризується з позитивного боку, а також має неповнолітню доньку, є тими обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішення питання про призначення покарання, однак не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілого, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів, вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Щодо клопотання підозрюваного та його захисника про негайне звільнення підозрюваного з-під варти в порядку 206 КПК України суд зазначає наступне.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Стаття 206 КПК України встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави у встановленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Згідно до ч. 4 ст. 206 КПК України якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобовязаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Згідно до ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий 12 січня 2022 року о 22 годині 50 хвилин за підозрою у скоєнні злочину згідно ст. 208 КПК України, 13 січня 2022 року йому було повідомлено про підозру, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту подано до суду 14 січня 2022 року, яке є предметом розгляду в даному судовому засіданні.

Тобто, у визначені КПК України строки слідчий звернувся з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, 14.01.2022 року останній був доставлений до слідчого судді.

В протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 13.01.2022 зазначено фактичний час затримання останнього, підстави затримання, роз`яснено права та обов`язки затриманому згідно ст. 42 КПК України, про що вказано в протоколі, копія протоколу затримання була вручена затриманому, протокол підписаний пізозрюваним і його захисником, в наданій суду копії протоколу містяться пояснення самого затриманого.

Доказів того, що підозрюваним або його захисником до слідчого було подано скарги, стосовно незаконного затримання ОСОБА_5 не надано.

Посилання під час розгляду клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на те, що свідок оперуповноважений ОСОБА_12 зазначив в своїх поясненнях час його прибуття на місце зупинки транспортного засобу, де знаходився ОСОБА_5 , приблизно о 14-15 год., тобто до часу вчинення злочину, є необґрунтованими, так як пояснення свідка оцінюються судом у сукупності із іншими доказами. Час прибуття оперуповноваженого ОСОБА_13 жодним чином не зафіксований і зазначений ним суб`єктивно, а отже не може слугувати беззаперечним доказом необґрунтованості підозри чи незаконності затримання ОСОБА_5 .

Враховуючи, що підозрюваного ОСОБА_5 затримано на законних підставах, в порядку ст.208 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання підозрюваного та його захисника та негайного звільнення підозрюваного з-під варти.

Керуючись ст.ст.177, 193,194, 197, 371-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ст.слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 12.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 діб в межах строку досудового розслідування, тобто до 12 березня 2022 року включно, взявши його під варту в залі суду негайно.

Встановити строк дії ухвали до 12 березня 2022 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів в сумі 744300,00 гривень (сімсот сорок чотири тисячі триста), які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на ст.слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той саме строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18 січня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1