Провадження № 1-кп/522/2719/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000471 від 04.08.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
На початку весни 2021 року ОСОБА_3 з метою власного вживання наркотичних засобів, перебуваючи на території міста Одеси, придбав насіння рослин роду коноплі.
В подальшому, на початку весни 2021 року ОСОБА_3 незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , з метою власного вживання наркотичних засобів, умисно здійснив посів насіння рослин роду коноплі у вазони для квітів.
Далі, маючи умисел виготовити з рослин роду коноплі наркотичний засіб для власного вживання, ОСОБА_3 поливав рослини роду коноплі, які були висаджені у вазони для квітів, тим самим створив умови, за яких насіння рослин роду коноплі могло проростати.
04.08.2021 року в ході проведеного співробітниками Відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: вісімдесят рослин сіро-зеленого кольору.
Висновком експерта встановлено, що вісімдесят рослин сіро-зеленого кольору є рослинами роду коноплі, що відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.
Таким чином, рослини роду коноплі, що відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, в кількості вісімдесят штук, ОСОБА_3 незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, посіяв та вирощував за місцем свого мешкання, розташованого за вищевказаною адресою, з метою подальшого власного вживання наркотичних засобів.
Враховуючи викладене, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.
У судовому засіданні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.
Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинувачених та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_6 дав суду показання про те, що він на початку весни 2021 року з метою власного вживання наркотичних засобів, перебуваючи на території міста Одеси, придбав насіння рослин роду коноплі. В подальшому, він на початку весни 2021 року, не маючи на те спеціального дозволу, за місцем свого мешкання, з метою власного вживання наркотичних засобів, умисно здійснив посів насіння рослин роду коноплі у вазони для квітів. Далі, маючи умисел виготовити з рослин роду коноплі наркотичний засіб для власного вживання, ОСОБА_3 доглядав за зазначеними рослинами, які були висаджені у вазони для квітів. 04.08.2021 року співробітниками поліції у нього було виявлено та вилучено: вісімдесят рослин коноплі сіро-зеленого кольору.
Згідно з висновком експерта № СЕ-19/116-21/13253-НЗПРАП від 07.10.2021 року надані на експертизу вісімдесят рослин сіро-зеленого кольору, які надійшли в картонній коробці, є рослинами роду коноплі, що відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.
Враховуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України доведена та його дії правильно кваліфіковані, оскільки він здійснив незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
При визначенні мотивів призначення покарання суд керується наступним.
Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».
Вимога додержуватись справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.
Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.
Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Питання звільнення від відбування покарання з випробуванням врегульоване статтею 75 КК України, відповідно до якої, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин.
В свою чергу, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 у скоєному злочині щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи.
Згадані пом`якшуючі обставини, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який має постійне місце проживання, одружений, у нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, відсутність обставин, що обтяжують покарання, в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дають суду підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 5 років позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням 3 роки.
У той же час, відповідно до вимог ст.76 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту виправлення, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Рішення щодо арештованого майна суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися.
Витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів складають 5148,60 грн., та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2021 року на: 80 ростучих в вазонах рослин роду конопля, що викорчувано разом з корінням та поміщено в картонну коробку «Нова Пошта»; 4 пластинки з таблетками (24 штук) назвою «Метадон - ЗН», що поміщено в полімерний сейф - пакет № FPS5051444; 4 скляні використані ампули від «Димедролу» та металевий муштук, що поміщено в полімерний сейф - пакет №FPS 5015442; металевий стакан сріблястого кольору з порошкоподібною речовиною та ватними затичками, що поміщено в полімерний сейф - пакет № FPS 5015443.
Речові докази: вісімдесят рослин сіро - зеленого кольору, які поміщені в картонну коробку є рослинами роду коноплі, що відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей, за результатами дослідження, які поміщені в картонну коробку, опечатані шістьма паперовими бірками; 16 таблеток та роздрібнену порошкоподібну речовину загальною вагою 1,719г ( 0,44г; 0,43г; 0,425г; 0,424г - загалом 1,719г), які поміщено в полімерний експертний пакет №5420661; суміш порошкоподібної речовини сірого кольору та речовина коричневого кольору загальною масою 0,843 г (об`єкт №10) та залишки порошку на фрагментах вати, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальним кількісним вмістом 0,0058г, що поміщено в експертний пакет №5420662; нашарування речовини коричневого кольору на металевому предметі, схожий на трубку містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу масою 0,040г, під час дослідження зроблено змив, який після дослідження поміщено в експертний пакет №3856753; дві відкритих та порожніх ампули з надписом «ДИМИДРОЛ- ДАРНИЦЯ», відкриту та порожню ампулу з надписом «ДИМИДРОЛ», де наркотичних засобів не виявлено, ампулу з надписом «ВОДА», в якій міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, кількісним вмістом 0,0004г, які за результатами дослідження поміщено в полімерний пакет експертної служби №3856753, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у розмірі 5148,60 грн. (п`ять тисяч сто сорок вісім гривень 60 коп.).
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1