Справа № 495/9110/21
№ провадження 1-кс/495/2698/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 09.11.2021 року надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001315 від 02.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
02.11.2021 приблизно об 11 годині 35 хвилин невстановлена особа жіночої статі, знаходячись по вул. Михайлівська, м. Білгород-Дністровський Одеської області, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_4 заволоділа майном останньої на суму близько 2000 грн. За вказаним фактом 02.11.2021 розпочато досудове розслідування №0001315 за ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування, потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надала працівникам поліції DVD-R диск, на якому містяться відеозаписи з камер відеоспостереження, розташованих по АДРЕСА_1 , на яких зафіксовано момент скоєння злочину, для приєднання їх у якості речового доказу до матеріалів кримінального провадження №0001315 від 02.11.2021.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні №0001315 від 02.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України вищевказане майно визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу.

Орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, вважає що вилучені у встановленому законом порядку речі та предмети, а саме DVD-R диск, на якому містяться відеозаписи з камер відеоспостереження, розташованих по вул. Михайлівська, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, на яких зафіксовано момент скоєння злочину.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву у якій просив клопотання розглядати за його відсутністю, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Мотивація суду.
Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0001315 від 02.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В клопотанні слідчий просив на підставі положень ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України накласти арешт на наступне майно: DVD-R диск, на якому містяться відеозаписи з камер відеоспостереження, розташованих по вул. Михайлівська, м. Білгород-Дністровський, Одеської області.

В ході дослідження клопотання не встановлено як саме зазначене майно співвідноситься із завданням арешту майна, тобто запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як вбачається з доданої до матеріалів кримінального провадження заяви ОСОБА_4 , остання добровільно надала працівникам Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області DVD-R диск, на якому містяться відеозаписи з камер відеоспостереження, розташованих по вул. Михайлівська, м. Білгород-Дністровський, Одеської області.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно зазначає, що слідчий в розумінні вимог ст.132 КПК України слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Враховуючи те,що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, не врахував ймовірний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001315 від 02.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1